Справа № 464/1351/14-а, 2а-464/51/14
Суддя: Качмар В.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

464/1351/14-а, 2а-464/51/14

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 р.

Справа № 3674/14/876

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді – Качмара В.Я.,

суддів – Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участі секретаря – Волошин М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 07 лютого 2014 року в справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області та Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання дій протиправними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

05.02.2014 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУПФ) звернулося до суду з позовом до Головного управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області та Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання дій протиправними та скасування постанови від 17.01.2014 ВП №41376403, а також із клопотанням про забезпечення позову.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 07 лютого 2014 року в справі №464/1351/14-а у задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись із постановленою ухвалою, її оскаржило ГУПФ, яке покликаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову, якою клопотання про забезпечення позову задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про забезпечення позову у справі, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не обґрунтовано та не наведено будь-яких підстав для вжиття заходів по забезпеченню позову.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Відповідно до вимог ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень.

Із змісту заявленого клопотання позивача слідує, що доводи заявника про необхідність вжиття заходів забезпечення позову зводяться до неправомірності винесеного судового рішення, по якому виданий виконавчий лист, неналежного оформлення виконавчого листа, а також відсутності необхідних бюджетних коштів для проведення спірних пенсійних виплат.

Із врахуванням наведеного, а також оцінюючи в сукупності вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що в основу заявленого клопотання позивачем фактично покладені доводи позовних вимог, через що задоволення наведеного клопотання призведе до фактичного ухвалення рішення по суті спору без розгляду справи, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Окрім цього, приймаючи рішення про відмову у вжитті заходів забезпечення позову, суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивачем не доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Зокрема, в обґрунтування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі пенсійний орган покликається на надумані твердження щодо можливого заподіяння шкоди правам пенсіонерів, які отримують пенсії за рахунок страхових внесків підприємств тощо.

Із аналізу ст.117 КАС України слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, повинні бути безпосередньо пов’язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Також при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв’язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; необхідності у зв’язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

З урахуванням наведеного, вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачам вчиняти будь-які дії по виконанню оскаржуваної постанови державного виконавця від 17.01.2014 ВП №41376403, в тому числі заборони накладати штрафи, арешт на кошти або виставляти платіжні вимоги про списання коштів з рахунків ГУПФ, до набрання чинності судовим рішенням по даному спору, призведе до зупинення виконання судового рішення, що є неприпустимим, а тому апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволення клопотання про забезпечення позову.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст.195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 07 лютого 2014 року – без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 24 червня 2014 року.