Справа № 802/1134/14-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/1134/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Комар П.А.
Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Залімського І. Г. Загороднюка
А.Г.

секретар судового засідання: Марцісь
Ю.А.

за участю представників сторін:

представника позивача: Аврамчук В.Ю.

представника відповідача: Калинчука
С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
місті Вінниці на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 06
травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в місті
Вінниці до Відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання вчинити
дії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду першої
інстанції з адміністративним позовом
до відділу примусового виконання
рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання до
вчинення дій.

Відповідно до постанови Вінницького
окружного адміністративного суду від 06
травня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовити
повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, позивачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав доводи викладені в
апеляційній скарзі та просив її
задовольнити.

Представник відповідача проти доводів
апеляційної скарги заперечив та просив
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, дослідивши матеріали
справи, заслухавши думку учасників
процесу, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено з матеріалів справи та
підтвердилось при апеляційному
розгляді, звертаючись до суду першої
інстанції та на аргументацію позовних
вимог, позивач вказав на те, що на
виконанні у відділі примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області перебуває зведене виконавче
провадження № 38488299 щодо стягнення
коштів з боржника державного
підприємства "45 експериментальний
механічний завод" на користь
управління Пенсійного фонду України в
місті Вінниці заборгованості на
загальну суму 1498580 грн. 24 коп. Однак,
державним виконавцем не вчинено всіх
дій, передбачених Законом України "Про
виконавче провадження" щодо виконання
виконавчого провадження № 38488299, що і
стало підставою для звернення позивача
до суду .

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачем вчинялися дії, щодо
виконання виконавчих документів, а
тому, виходячи із вищезазначеного,
підстав для задоволення позовної
вимоги про визнання бездіяльності
відділу примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області з виконання
зведеного виконавчого провадження №
38488299 судом не знайдено, а відтак
мотивація та докази, надані позивачем,
не дають суду підстав для
постановлення висновків, які б
спростовували доводи відповідача, та
встановлені у справі обставини не
підтверджують позиції позивача
покладеної в основу позовних вимог про
визнання бездіяльності державного
виконавця.

Судова колегія апеляційної інстанції
погоджується з даним рішенням суду
першої інстанції та надаючи правову
оцінку публічно - правовому спору,
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 606-XIV
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

У випадках, передбачених законом,
рішення судів щодо стягнення коштів
виконуються податковими органами,
банками та іншими фінансовими
установами. Рішення про стягнення
коштів з державного та місцевих
бюджетів або бюджетних установ
виконуються органами Державного
казначейства України в установленому
Кабінетом Міністрів України порядку,
що передбачено ч. 1, 2 ст. 3 Закону № 606-XIV.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону № 606-XIV
виконавчі листи, що видаються судами,
підлягають виконанню державною
виконавчою службою відповідно до цього
Закону.

Виконання рішень, за якими боржником є
центральні органи виконавчої влади
покладається на відділ примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства України, що визначено п. 1
ч. 1 ст. 21 Закону № 606-XIV.

Таким чином, виконання спірних
виконавчих листів № 2-а-1/07 від 28.01.2008
року, боржником за якими є Міністерство
фінансів України, Законом № 606-XIV
віднесено саме до компетенції відділу
примусового виконання рішень ДВС
України.

В силу вимог ч. 1, 3 ст. 6 Закону № 606-XIV
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 11 Закону № 606-XIV
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Наведені норми свідчать, що державний
виконавець зобов'язаний забезпечити
реальне виконання виконавчого
документа шляхом своєчасного і в
повному обсязі виконання виконавчих
дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 606-XIV у
разі ненадання боржником у строки,
встановлені ч. 2 ст. 25 цього Закону для
самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Таким чином, не отримавши
документального підтвердження
добровільного виконання боржником
виконавчих листів № 2-а-1/07, державний
виконавець був зобов'язаний розпочати
його примусове виконання шляхом
вчинення виконавчих дій та
використання повноважень,
передбачених Законом № 606-XIV.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону № 606-XIV
державний виконавець провадить
виконавчі дії з виконання рішення до
завершення виконавчого провадження у
встановленому цим Законом порядку.

Державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження (ч. 2 ст. 30
Закону № 606-XIV). При цьому строк
здійснення виконавчого провадження не
включає час відкладення провадження
виконавчих дій або зупинення
виконавчого провадження на період
проведення експертизи чи оцінки майна,
виготовлення технічної документації
на майно, реалізації майна боржника,
час перебування виконавчого документа
на виконанні в адміністрації
підприємства, установи чи організації,
фізичної особи, фізичної
особи-підприємця, які здійснюють
відрахування із заробітної плати
(заробітку), пенсії та інших доходів
боржника.

Так, на виконанні у відділі примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області перебуває зведене виконавче
провадження № 38488299 щодо стягнення
коштів з боржника державного
підприємства "45 експериментальний
механічний завод" на користь
управління Пенсійного фонду України в
місті Вінниці заборгованості на
загальну суму 1498580 грн. 24 коп.

Так, в ході виконання зведеного
виконавчого провадження державним
виконавцем проведено перевірку
майнового стану боржника державного
підприємства "45 експериментальний
механічний завод" за результатами
проведення якої за боржником були
виявлені транспортні засоби та об'єкти
нерухомого майна.

Так, державне підприємство "45
експериментальний механічний завод" є
державним підприємством заснованим на
державній власності. Тому примусове
виконання зведеного виконавчого
провадження про стягнення грошової
заборгованості із боржника державного
підприємства "45 експериментальний
механічний завод" проводиться із
врахуванням положень Закону України
"Про введення мораторію на примусову
реалізацію майна".

18 серпня 2011 року до Державних реєстрів
обтяжень рухомого і нерухомого майна
внесені реєстраційні записи про арешт
всього рухомого і нерухомого майна
боржника.

23 серпня 2013 року державним виконавцем
зроблено запит до Державної податкової
служби України про наявність відкритих
у банках та інших фінансових установах
номерів рахунків боржника.

Відповідно до статей 1,2 Закону України
"Про введення мораторію на примусову
реалізацію майна" встановлено,
мораторій на застосування примусової
реалізації майна державних
підприємств та господарських
товариств, у статутних фондах яких
частка держави становить не менше 25
відсотків. Під примусовою реалізацією
майна підприємств розуміється
відчуження об'єктів нерухомого майна
та інших основних засобів виробництва,
що забезпечують ведення виробничої
діяльності цими підприємствами, а
також акцій (часток, паїв), що належать
державі в майні інших господарських
товариств і передані до статутних
фондів цих підприємств, якщо таке
відчуження здійснюється шляхом:
звернення стягнення на майно боржника
за рішеннями, що підлягають виконанню
Державною виконавчою службою, крім
рішень щодо виплати заробітної плати
та інших виплат, що належать працівнику
у зв'язку із трудовими відносинами, та
рішень щодо зобов'язань боржника з
перерахування фондам
загальнообов'язкового державного
соціального страхування
заборгованості із сплати внесків до
цих фондів, яка виникла до 01 січня 2011
року, та з перерахування органам
Пенсійного фонду України
заборгованості із сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

В ході виконання зведеного виконавчого
провадження 12 листопада 2013 року
державним виконавцем складений акт
опису і арешту майна боржника, яким
описано та арештовано: будівлі - блок
складів № 1, літера 21, загальною площею
3898,4 кв.м.; будівлі - блок складів № 2,
літера 22, загальною площею 1912,7 кв.м.;
будівлі - блок складів НЗ з рампою,
літера 24, загальною площею 550,3 кв.м.

Згідно постанови від 13 листопада 2013
року до участі у виконавчому
провадженні залучено суб'єкта
оціночної діяльності TOB
"Експертно-консалтинговий центр" на
вирішення якому було постановлено
питання щодо визначення вартості
арештованого майна боржника. З 31 грудня
2013 року зведене виконавче провадження
перебуває на стадії зупинення у зв'язку
із розшуком транспортних засобів
боржника.

Окрім того, представником відповідача
зазначено, що 3 виконавчих документи
про стягнення коштів на користь
управління Пенсійного фонду України в
місті Вінниці на загальну суму 826398 грн.
87 коп. завершені відділом примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області протягом 2013 року у зв'язку з
фактичним виконанням.

Визначаючись з вимогою позивача щодо
визнання бездіяльності державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області, суд першої інстанції вірно
зазначив, що із загального поняття
бездіяльності. Під бездіяльністю
розуміють пасивну поведінку суб'єкта
владних повноважень, яка в подальшому
може мати вплив на реалізацію прав,
свобод, інтересів фізичної чи
юридичної особи, в даному випадку
стягувача.

Більше того, до матеріалів справи не
долучено жодних доказів, які б свідчили
про неналежне виконання встановлених
обов'язків державним виконавцем, що
проявилось у бездіяльності
відповідача.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, щодо задоволення
заявлених вимог у спосіб та межах
визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Вінниці, - залишити без задоволення, а
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 06 травня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
01 липня 2014 року .

Головуючий
Полотнянко Ю.П.

Судді
Загороднюк А.Г.

Залімський І. Г.