Справа № 9101/122129/2012
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2014 рокусправа № 2а/0470/4686/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Олефіренко Н.А.

суддів: Головко
О.В. Суховарова А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Фастовської М.А.

представника відповідача: Старостенко
В.М. (дов. від 01.04.14)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Державної
податкової служби у Дніпропетровській
області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 07
червня 2012 р. у справі № 2а/0470/4686/12

за позовом ОСОБА_2

до Державної податкової служби у
Дніпропетровській області

про визнання дій неправомірними та
стягнення одноразової грошової
допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в
якому просив визнати дії Державної
податкової служби у Дніпропетровській
області щодо ненарахування та
невиплати позивачу одноразової
грошової допомоги при звільненні в
розмірі 50 відсотків місячного
грошового забезпечення за кожний
повний рік служби протиправними;
зобов'язати Державну податкову службу
у Дніпропетровській області здійснити
позивачу нарахування одноразової
грошової допомоги в розмірі 50
відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний рік
служби; стягнути з Державної
податкової служби у Дніпропетровській
області на користь позивача одноразову
грошову допомогу в розмірі 50 відсотків
місячного грошового забезпечення за
кожний повний рік служби в сумі 12079, 14
грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
07 червня 2012 року позовні вимоги
задоволено повністю.

Заперечень на апеляційну скаргу
позивач до суду не надавав.

Представник відповідача апеляційну
скаргу в судовому засіданні підтримав
в повному обсязі і просив її
задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про час розгляду справи сповіщений
належним чином, про що свідчить
рекомендоване повідомлення про
отримання виклику суду, про причини
неявки суд не повідомив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що відповідно до
наказу ДПС у Дніпропетровській області
від 14.03.2012 р. № 140-о позивача звільнили з
податкової міліції з посади
оперуповноваженого відділення
протидії незаконному відшкодуванню
ПДВ відділу податкової міліції
Центральної МДПІ у м. Кривому Розі в
запас Збройних Сил за підпунктом "г" п.
64. Відповідно до зазначеного наказу при
звільненні ОСОБА_2 виплачено грошову
компенсацію за невикористану чергову
відпустку за 2011 рік у кількості 28 днів
та за 2012 рік у кількості 5 днів.

Позивач звернувся до Державної
податкової служби у Дніпропетровській
області з листом про виплату
одноразової грошової допомоги, яка
передбачена ст. 9 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», а саме: одноразової грошової
допомоги в розмірі 50 відсотків
місячного грошового забезпечення за
кожний повний рік служби.

Відповідач надав відповідь, яку виклав
у листі від 05.04.2012 за вих. № 6438/К/05-135,
що відповідно до вимог Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» неможливо здійснити
виплату одноразової грошової допомоги,
оскільки остання виплачується лише за
умови набуття права на пенсію за цим
Законом.

Вказані обставини стали підставою для
звернення позивача до суду з
відповідним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи адміністративний позов
у повному обсязі, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач набув права
на отримання одноразової грошової
допомоги, оскільки строк роботи ОСОБА_2
в податкових органах з 11 квітня 2001 року
до моменту звільнення 14 березня 2012 року
склав понад 10 років. Таким чином, у
відповідності з вимогами ст. 9 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб" позивач набув
право на отримання одноразової
грошової допомоги в розмірі 50
відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний рік
служби.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи позивач перебував на
військовій службі з 01 серпня 1994 року по
13 березня 1996 року і вислуга років
становить - 1 рік 7 місяців та 13 днів.
Згідно п. 1 постанови Кабінету
Міністрів України від 17липня 1992 року №
393 до вислуги років зараховується
військова служба в Збройних Силах,
Державній прикордонній службі,
Національній гвардії, Управлінні
державної охорони, Цивільній обороні
України та інших військових
формуваннях, створених Верховною Радою
України, Службі безпеки України, Службі
зовнішньої розвідки, Державній
спеціальній службі транспорту.

Таким чином загальний стаж ОСОБА_2 для
отримання грошової допомоги складає - 12
років 6 місяців та 17 днів.

З такими висновками суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції не
погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.9 вказаного Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб", в редакції чинній
до 01.10.2011 року, особам рядового,
сержантського, старшинського та
офіцерського складу та деяким іншим
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом та звільняються зі служби за
віком, станом здоров'я чи у зв'язку із
скороченням штатів або проведенням
організаційних заходів, закінченням
строку контракту, систематичним
невиконанням умов контракту
командуванням, виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
50 відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби.

Отже, право на виплату одноразової
грошової допомоги, відповідно до
зазначеної норми права у вказаній
редакції, мали особи, які на час
звільнення набули право на пенсію за
цим Законом.

Встановлені обставини справи свідчать
про те, що на час звільнення позивач не
набув права на пенсію за вказаним
Законом. Вказані обставини
підтверджуються вимогами Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб», в редакції чинній
на час звільнення.

Суд апеляційної інстанції вважає
необґрунтованими посилання
відповідача на вимоги Постанови КМУ
від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення
вислуги років, призначення та виплати
пенсій і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам їх
сімей», оскільки виходячи із загальних
принципів пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
питання щодо наявності у позивача
права на отримання одноразової
грошової допомоги, слід керуватися
Законом (Законом України ««Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб»), а не підзаконним
нормативно-правовим актом (Постановою
КМУ від 17.07.1992р. №393). Законом України
««Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби та
деяких інших осіб» визначено як право
особи на отримання одноразової
грошової допомоги при звільненні, так і
підстави, за наявності яких таке право
може бути реалізованим.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про
правомірність дій відповідача під час
нарахування та виплати позивачу
одноразової грошової допомоги.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції не можна вважати
обґрунтованим, тому апеляційну скаргу
слід задовольнити, постанову суду
скасувати.

На підставі викладеного, керуючись п. 4
ч.1 ст. 202, ч. 2 ст. 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової служби у Дніпропетровській
області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
07 червня 2012 р. у справі № 2а/0470/4686/12 за
позовом ОСОБА_2 до Державної
податкової служби у Дніпропетровській
області про визнання дій
неправомірними та стягнення
одноразової грошової допомоги-
скасувати.

В задоволенні позовних вимог
відмовити.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення.

Відповідно до ст. 254 КАС України
постанова може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 212 КАС України
касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, а в разі складення постанови
в повному обсязі відповідно до статті
160 цього Кодексу - з дня складення
постанови в повному обсязі.

Головуючий:
Н.А. Олефіренко

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров