Справа № К/9991/19399/12-С
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/19399/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді:
Сіроша М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Усенко Є.А.

розглянувши у письмовому провадженні
касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 2 листопада
2010 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 16 лютого 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Головного державного інспектора
ветеринарної медицини м. Херсона
Дериведмідь Віталія Володимировича
(далі - Інспектор),

про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з адміністративним позовом про
визнання дій Інспектора щодо
здійснення 17.06.2010 року перевірки
харчової продукції власного
виробництва неправомірними; визнання
нечинним розпорядження Інспектора №
1-р від 17.06.2010 року (далі - Розпорядження
№ 1-р) щодо заборони підприємцю
реалізації в торгівельній мережі
м'ясної продукції до усунення порушень
діючого законодавства України.

Зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 5
Закону України «Про безпечність та
якість харчових продуктів» ковбасні
вироби не входять до вичерпного
переліку і їх якість перевіряється
санітарною службою у зв'язку з чим,
приймаючи оскаржуване розпорядження,
Інспектор вийшов за межі наданих йому
повноважень.

2 листопада 2010 року постановою
Херсонського окружного
адміністративного суду, залишеною без
змін ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16 лютого 2011,
у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_3 звернувся із касаційною скаргою
про скасування постанови Херсонського
окружного адміністративного суду та
ухвали Одеського апеляційного
адміністративного суду і направлення
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, з 12.06.1997 року
ОСОБА_3 зареєстрований як приватний
підприємець.

16 червня 2010 року інспекторами
ветеринарної медицини м. Херсона була
здійснена перевірка підприємств
центрального ринку спілки споживчих
товариств Херсонської області якою
встановлено, що ПП ОСОБА_3 виготовлення
м'ясної і ковбасної продукції
здійснюється без дозволу служби
ветеринарної медицини м. Херсона.

17 червня 2010 року Інспектор прийняв
Розпорядження № 1-р щодо заборони
реалізації в торгівельній мережі м.
Херсона м'ясної продукції виробництва
ПП ОСОБА_3

9 липня 2010 року ОСОБА_3 направлене
повідомлення щодо здійснення з 19.07.2010
року до 20.07.2010 року позапланової
перевірки міні-цеху з виробництва
ковбасних виробів.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України №
771/97-ВР від 23.12.1997 року «Про безпечність
та якість харчових продуктів» (далі -
Закон № 771/97) ветеринарна служба
здійснює державний контроль та
державний нагляд за такими харчовими
продуктами (далі - харчові продукти,
підконтрольні ветеринарній службі):

1) необроблені харчові продукти
тваринного походження на потужностях
(об'єктах) з їх виробництва;

2) усі рослинні продукти,
сільськогосподарська продукція та
необроблені харчові продукти
тваринного походження, що продаються
на агропродовольчих ринках.

Ветеринарна служба здійснює державний
контроль за виробництвом і готовою
продукцією на м'ясопереробних,
рибодобувних, рибопереробних,
молокопереробних підприємствах, які
використовують необроблені харчові
продукти тваринного походження як
сировину, та підприємствах гуртового
зберігання необроблених харчових
продуктів тваринного походження.

Згідно з п. 8 ст. 34 Закону № 771/97 власники
потужностей (об'єктів) мають право
реалізовувати лише ту продукцію
тваринного походження, що вироблена
під державним ветеринарно-санітарним
контролем та наглядом (у межах
компетенції) та дозволена для
реалізації або зберігання з
оформленням за необхідності
відповідних ветеринарних документів,
що засвідчують її безпеку.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону № 771/97
оператори потужностей (об'єктів), що
здійснюють діяльність з виробництва
харчових продуктів, підконтрольних
ветеринарній службі, та оператори
агропродовольчих ринків повинні
отримати експлуатаційний дозвіл
відповідного головного державного
інспектора ветеринарної медицини для
кожної з таких потужностей (об'єктів).
Потужностям (об'єктам), які потребують
експлуатаційного дозволу,
присвоюється персональний контрольний
(реєстраційний) номер. Потужності
(об'єкти) та їх оператори заносяться до
реєстру потужностей (об'єктів), який
ведеться в порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади з
питань аграрної політики.

Згідно з ст. 1 Закону № 771/97
експлуатаційний дозвіл - дозвіл, який
видається відповідним головним
державним санітарним лікарем та/або
відповідним головним державним
інспектором ветеринарної медицини
оператору потужностей (об'єкта) на
підставі перевірки дотримання цими
потужностями (об'єктами) санітарних
заходів і технічних регламентів, та
дозволяє оператору потужностей
(об'єкта) здійснювати господарську
діяльність згідно з цим Законом.

Експлуатаційний дозвіл операторам
потужностей (об'єктів), які займаються
виробництвом харчових продуктів,
підконтрольних ветеринарній службі, та
для агропродовольчих ринків згідно п.43
постанови Кабінету Міністрів України
від 21.05.2009 р. № 526 «Про заходи щодо
упорядкування видачі документів
дозвільного характеру у сфері
господарської діяльності» видається
головним державним інспектором
ветеринарної медицини відповідної
території.

Відповідно до ч. 4 ст. 27 даного Закону
виробники, що здійснюють діяльність з
виробництва харчових продуктів,
підконтрольних ветеринарній службі,
зобов'язані погодити технологію
виробництва з центральним органом
виконавчої влади у сфері аграрної
політики.

Державний ветеринарно-санітарний
контроль за дотриманням суб'єктом
господарювання ветеринарних,
санітарних вимог, правил та заходів при
переробці, зберіганні, транспортуванні
та реалізації продукції тваринного
походження здійснюють спеціалісти
ветеринарної медицини суб'єкта
господарювання під контролем
офіційного лікаря ветеринарної
медицини.

Відповідно до ч. 6 ст. 34 Закону № 771/97,
п.2.3, 2.3.2 Положення про державний
ветеринарний нагляд та контроль за
діяльністю суб'єктів господарювання
щодо забою тварин, переробки,
зберігання, транспортування й
реалізації продукції тваринного
походження, затвердженого наказом
Головного державного інспектора
ветеринарної медицини № 45 від 1.09.2000
року, структуру та штатну чисельність
спеціалістів ветеринарної медицини
суб'єкта господарювання визначає
державний інспектор ветеринарної
медицини, відповідно до «Типових норм
часу та нормативів чисельності
спеціалістів відділів
продовольчо-ветеринарного контролю
підприємств м'ясної промисловості»,
затверджених першим заступником
голови Держагропрому СРСР 19.05.1987 року,
виходячи з виробничої потужності,
потреби проведення повного переліку
робіт щодо ветеринарного огляду
забійних тварин,
ветеринарно-санітарної експертизи
продукції тваринного походження, її
ветеринарно-санітарної оцінки,
забезпечення ветеринарного контролю
за діяльністю суб'єкта господарювання.

Згідно з пунктом 2.3.7 зазначеного
Положення спеціалісти ветеринарної
медицини суб'єкта господарювання
призначаються на посади та
звільняються з посад адміністрацією
суб'єкта господарювання після
проведення атестації державними
органами ветеринарної медицини за
поданням офіційного лікаря
ветеринарної медицини і утримуються за
рахунок коштів суб'єкта
господарювання.

Відповідно до ч. 4 ст. 101 Закону України
«Про ветеринарну медицину» підвищення
кваліфікації спеціалістів
ветеринарної медицини проводиться не
рідше ніж один раз на п'ять років.

У м'ясопереробних цехах, бойнях малої
потужності, незалежно від форми
власності, без поточного процесу
переробки тварин та в забійних цехах
птахофабрик та інших підприємствах
ветеринарно-санітарний контроль може
бути виконаний офіційним лікарем
ветеринарної медицини (п.2.3.3 Положення).

Відповідно до п. 2.3.5 Положення в
залежності від порядку організації
ветеринарного контролю на
підприємстві, суб'єкт господарювання
або надає у користування власні
службові приміщення для розташування
державної лабораторії ветеринарної
медицини, або направляє матеріали, що
підлягають дослідженню, у державну
районну, міжрайонну, міську, обласну
лабораторію ветеринарної медицини за
місцем розташування, де такі
дослідження проводяться за рахунок
суб'єктів господарювання у
встановленому порядку.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано зазначили, що ОСОБА_3 не
зареєстрував свою діяльність з
виготовлення м'ясної продукції за
кодом КВЕД 15.13.0, оскільки згідно витягу
з ЄДРПОУ у нього зареєстрована лише
діяльність за кодом 52.62.0 «Роздрібна
торгівля з лотків на ринках».
Виготовлення харчової продукції
здійснюється без відповідних дозволів.

Так, ОСОБА_3 не отримав експлуатаційний
дозвіл на потужність за адресою:
АДРЕСА_1, не організував на
підприємстві ветеринарний контроль та
не узгодив з центральним органом
виконавчої влади у сфері аграрної
політики технологію цього виробництва.
Виробництво харчової продукції
здійснювалось в домашніх умовах.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону № 771/97
забороняється: продаж харчових
продуктів домашнього виготовлення;
обіг необроблених харчових продуктів
тваринного походження, у тому числі туш
тварин, на яких безпосередньо та/або на
упаковці відсутня позначка
придатності (маркування у формі
позначки придатності) за відсутності
відповідних ветеринарних документів.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 10 Закону № 771/97
головні державні санітарні лікарі або
їх заступники мають такі повноваження:
видавати, призупиняти дію та
анульовувати експлуатаційні дозволи
на потужності (об'єкти) з виробництва
та/або обігу харчових продуктів,
підконтрольних санітарній службі.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано зазначили, що дії
Інспектора з прийняття Розпорядження
№ 1-р щодо заборони реалізації в
торгівельній мережі м. Херсона м'ясної
продукції виробництва ПП ОСОБА_3
правомірні.

Висновки судів попередніх інстанції
про відмову у задоволені позову є
обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судові рішення ухвалені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для їх
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 2 листопада
2010 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 16 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Усенко Є.А.