Справа № 2а-8501/12/1370
Суддя: Качмар В.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 р.
Справа
№ 181632/12/9104 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участі секретаря - Волошин М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 05 листопада
2012 року в справі за позовом Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області до Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання протиправними дій
та скасування постанови,

В С Т А Н О
В И В :

03.10.2012 Головне управління Пенсійного
фонду України у Львівській області
(далі - ГУПФ) звернулося до суду з
позовом до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області (далі - ДВС) про визнання
протиправними дій державного
виконавця при винесенні постанови від
17.09.2012 ВП №34270093 про відкриття
виконавчого провадження та її
скасування.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що у відповідача
були відсутні підстави для відкриття
виконавчого провадження із виконання
виконавчого листа №2а-2530/2008, оскільки
такий не підвідомчий ДВС в силу того, що
ГУПФ не є територіальним підрозділом
центрального органу виконавчої влади в
розумінні ст.21 Закону України «Про
виконавче провадження» (далі - Закон
№606-ХІV).

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 05 листопада
2012 року в справі №2а-8501/12/1370 у
задоволенні заявленого позову
відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням,
його оскаржило ГУПФ, яке покликаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції і винести нову постанову,
якою позов задовольнити. У поданій
апеляційній скарзі вказує на обставини
викладені в позовній заяві, а також
зазначає, що оскаржуване судове
рішення прийнято судом незаконно та
без з'ясування всіх обставин у даній
справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
матеріали справи, апеляційну скаргу,
суд апеляційної інстанції приходить до
переконання, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
відкриваючи виконавче провадження за
яким боржником виступає ГУПФ,
відповідач діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
чинним законодавством.

Такі висновки суду першої інстанції
відповідають фактичним обставинам
справи та є вірними з таких міркувань.

17.09.2012 державним виконавцем ДВС було
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2а-2530/2008, виданого 30.06.2011
Львівським окружним адміністративним
судом про зобов'язання ГУПФ нарахувати
та виплатити на користь ОСОБА_1
недоплачене підвищення до пенсії як
дитині війни в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за період з 09.07.2007 по 31.12.2007,
яка обчислюється відповідно до абз.1 ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням виплачених
сум.

Не погодившись із такими діями ДВС,
позивач звернувся до суду із цим
адміністративним позовом.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон №606-ХІV.

Відповідно до ст.11 цього Закону
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу вимог ст.17 Закону №606-ХІV
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом,
зокрема і виконавчих листів, що
видаються судами.

Статтею 25 Закону №606-ХІV передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Як вбачається із матеріалів справи,
виконавчий лист №2а-2530/2008 виданий 30.06.2011
Львівським окружним адміністративним
судом повністю відповідає вимогам ст.18
Закону №606-ХІV та пред'явлений до
виконання в межах встановленого для
цього строку.

Єдиною підставою для скасування
оскаржуваної постанови відповідача
про відкриття виконавчого провадження
яку зазначає ГУПФ є пред'явлення
виконавчого документа до органу
державної виконавчої служби не за
підвідомчістю виконання рішення.

Тому, з огляду на наведене, апеляційний
суд вважає за необхідне зазначити
наступне.

Так, у відповідності до ч.2 ст.21 Закону
№606-ХІV на відділ примусового виконання
рішень управлінь державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головного
управління юстиції в області, містах
Києві та Севастополі покладається
виконання рішень, за якими:

1) боржниками є територіальні
підрозділи центральних органів
виконавчої влади, місцеві суди, міські,
районні або селищні ради чи районні
державні адміністрації та їх
структурні підрозділи, міські, районні,
міжрайонні, інші прирівняні до них
прокуратури, військові прокуратури
гарнізонів, інші територіальні
підрозділи органів державної влади та
їх посадові особи;

2) сума зобов'язання становить від трьох
до десяти мільйонів гривень або
еквівалентну суму в іноземній валюті.

Згідно з п.1 «Положення про Пенсійний
фонд України», затвердженого Указом
Президента України від 06.04.2011 №384/2011,
Пенсійний фонд України є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра соціальної політики України.
Входить до системи органів виконавчої
влади і забезпечує реалізацію
державної політики з питань пенсійного
забезпечення та ведення
персоніфікованого обліку надходжень
від сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Організовує,
координує та контролює роботу головних
управлінь Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, управлінь
у районах, містах, районах у містах, а
також управлінь у містах та районах.

Відповідно до п.1.1 «Положення про
головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі»,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 27.06.2002
№11-2, Головні управління Пенсійного
фонду України в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі разом з управліннями
Пенсійного фонду України в районах,
містах і районах у містах утворюють
систему територіальних органів
Пенсійного фонду України, який є
центральним органом виконавчої влади.

Виходячи із системного аналізу
положень ст.21 Закону №606-ХІV вбачається,
що такою визначено поняття
«територіальних підрозділів
центрального органу» та «структурних
підрозділів центрального органу», які
за своєю сутністю аналогічні поняттям
«територіальних органів центрального
органу» та «структурних підрозділів
апарату центрального органу»
визначених у ст.ст.8,21 Закону України
«Про центральні органи виконавчої
влади», а тому суд критично оцінює
сумніви позивача щодо підвідомчості
виконавчого провадження, оскільки
підстави вважати, що законодавець
наділив вказані поняття різним змістом
не надавши відповідних їх визначень
відсутні.

Відтак, враховуючи наведене,
апеляційний суд приходить до висновку,
що ГУПФ фактично є територіальним
підрозділом центрального органу
державної влади, а тому виконавче
провадження по виконавчому листі від
30.06.2011 №2а-2530/2008 підвідомче відповідачу,
який у свою чергу правомірно
враховуючи положення ст.25 Закону
№606-ХІV прийняв оскаржувану постанову
про відкриття виконавчого провадження.

Підсумовуючи, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що суд
першої інстанції при вирішенні даного
публічно-правового спору правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку. Доводи
апелянта висновків суду не
спростовують та не дають правових
підстав для скасування оскаржуваного
судового рішення.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 05
листопада 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
В.Я. Качмар

Суддя
О.М. Гінда

Суддя
В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 24 червня 2014
року.