Справа № 434/2008/14-а
Суддя: Морозова С. М.
Дата ухвалення: 2014-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 434/2008/14-а
Провадження № 2-а/434/115/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2014 року Артемівський
районний суд м. Луганська

у складі головуючого судді
Морозової С.М.

при секретарі
Івановій І.І., Тишаковій О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луганська
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Артемівському районі м.
Луганська про визнання протиправними
дій, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В

Позивачка звернулася до суду з
вищезазначеним позовом та просить суд
визнати протиправними дії відповідача
щодо відмови у перерахунку пенсії,
зобов'язати відповідача провести
перерахунок її пенсії з моменту
набрання чинності Законом України «Про
підвищення престижності шахтарської
праці» з 16.09.2008 року щодо мінімальної
пенсії за віком шахтаря у розмірі не
менш ніж три розміри прожиткового
мінімуму, встановленого для осіб, які
втратили працездатність, посилаючись
на наступні обставини.

До 1995 року позивачка працювала
підземним хронометражистом з повним
робочим днем під землею на
вугільнодобувному підприємстві,
пенсію їй призначено на пільговій
основі за Списком № 1, але відповідач
відмовив їй в перерахунку пенсії з
урахуванням норм ЗУ «Про підвищення
престижності шахтарської праці», у
зв'язку з чим вона просить суд
задовольнити її позовні вимоги.

Представник відповідача позов не
визнав, суду пояснив, що Списками
пільгових професій, затверджених
постановою КМ СРСР від 26.01.1991 року № 10,
постановою КМУ від 11.03.1994 року № 162,
постановою КМУ від 16.01.2003 року № 36
професію хронометражиста віднесено до
Списку № 1 працівників, зайнятих на
підземних роботах 50% процентів і більше
робочого часу на рік /або в обліковому
періоді/, тобто характер роботи за
професією хронометражиста відноситься
до Переліку пільгових робіт, пов'язаних
з підземними роботами та визначає не
повну, а тільки 50% зайнятість в
підземних умовах і їх підземна
зайнятість не пов'язана з видобутком
вугілля та інших копалин, тому право на
обчислення пенсії відповідно до Закону
України «Про підвищення престижності
шахтарської праці» на законодавчому
рівні у позивача відсутнє.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що 18.12.1978 року
позивачка була прийнята до нормативно
дослідницької станції по труду
виробничого об'єднання
«Ворошиловградвугілля» на посаду
підземного хронометражиста, згідно
наказу від 18.12.1978 року № 93. На підставі
наказу ВО «Луганськвугілля» від 25.04.1994
року № 86 нормативно-дослідницька
станція по труду ВО «Луганськвугілля»
була реорганізована в «Бюро аналізу
виробничо-господарської діяльності та
нормативів по труду».

Наказом № 16 від 29.03.1996 року у зв'язку з
ліквідацією Бюро аналізу
виробничого-господарської діяльності
та нормативів по труду за згодою
профкому був звільнений ряд
робітників, в тому числі позивачка за
ст.40 п.1 КЗпП України.

Згідно довідки про підтвердження
наявного трудового стажу від 18.02.2014
року ОСОБА_1 працювала повний робочий
день в «Бюро аналізу
виробничо-господарської діяльності та
нормативів по труду» з 18.12.1978 року по
20.08.1992 року, з 21.08.1992 року по 31.03.1996 року
на посаді підземного хронометражиста з
повним робочим днем під землею, що
передбачено Списком № 1. Додаткові
відомості табелі спусків в шахту,
накази, копії нарядів та документи по
атестації робочих місць на зберігання
не передавалися.

Згідно трудової книжки позивачки вона
з 18.12.1978 року по 31.03.1996 року працювала в
нормативно-дослідницькій станції по
труду ВО «Луганськвугілля», яка в 1996
році була реорганізована в «Бюро
аналізу виробничо-господарської
діяльності та нормативів по труду» на
посаді підземного хронометражиста.

З вищезазначеної книжки вбачається, що
18.12.1978 року позивачка прийнята на
роботу на посаду підземного
хронометражиста з повним робочим днем.
Надалі усі записи свідчать, що вона
переводилася хронометражистом
підземним, без посилання на зайнятість
з повним робочим днем.

З 1995 року позивачка перебуває на обліку
в Управлінні Пенсійного фонду України
в Артемівському районі м. Луганська.

Відповідно до ч.1 ст.98 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» перерахунок пенсії
проводиться на підставі документів про
вік, стаж, заробіток та інших, наявних
на час перерахунку в пенсійній справі,
а також додаткових документів, поданих
пенсіонером на час перерахунку.

16.09.2008 року вступив в дію Закон України
«Про підвищення престижності
шахтарської праці» зареєстрованому за
№ 345-УІ, дія якого поширюється на
працівників, що видобувають вугілля,
залізну руду, руди кольорових і
рідкісних металів, марганцеві та
уранові руди, працівників
шахтобудівних підприємств, які зайняті
на підземних роботах повний робочий
день /далі шахтарі/ та членів їх сімей.

Ст.8 Закону № 345-УІ передбачено, що
мінімальний розмір пенсії шахтарям,
які відпрацювали на підземних роботах
не менше як 15 років для чоловіка та 7,5
років для жінок за Списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, встановлюється
незалежно від місця останньої роботи, у
розмірі 80% середньої заробітної плати
шахтаря, але не менше як три розміри
прожиткового мінімуму, встановленого
для осіб, які втратили працездатність.
Для обчислення розміру пенсій за віком
за кожний повний рік стажу роботи на
підземних роботах до страхового стажу
додатково зараховується по одному
року.

Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про
підвищення престижності шахтарської
праці», передбачено, що дія ст. 8 цього
Закону поширюється також на
пенсіонерів, пенсія яким була
призначена до набрання чинності цим
Законом.

З аналізу зазначених норм вбачається,
що однією з умов призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
підвищення престижності шахтарської
праці» є робота особи на підземних
роботах повний робочий день за списком
N 1 виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до норм законодавства для
вирішення питання про те, чи є професія
позивача за період роботи такою, що дає
право на пільгове пенсійне
забезпечення, слід керуватися
нормативно-правовим актом, який
регулював це питання на час роботи
позивача.

Суд зазначає, що професія
хронометражиста підземного
передбачена пунктом «б» «робітники
пов'язані з підземними роботами»
підрозділу 2 розділу 1 Списку № 1,
затвердженого, постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173,
пунктом «г» «Робітники, зайняті на
підземних роботах 50 % і більше робочого
часу на рік (в обліковому періоді)
розділу І підрозділу 1 Списку № 1,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів № 162 від 11.03.1994 року, тому цей
період роботи зараховано до пільгового
стажу за Списком № 1. Проте відноситься
до гірничих робіт на поверхні, а не під
землею.

Відповідно до довідки від 18.02.2014 року
позивачка з 1978 року по 1996 рік працювала
на нормативно-дослідницькій станції по
труду ВО «Луганськвугілля», яка надалі
була реорганізована в «Бюро аналізу
виробничо-господарської діяльності та
нормативів по труду», в якості
підземного хронометражиста, тобто по
професії яка віднесена до Списку № 1,
проте відповідно до зазначених списків
зазначена професія передбачала
зайнятість на підземних роботах 50 і
більше відсотків робочого часу.

З наданих довідок начальником Бюро
аналізу та нормативів по труду про
вихід позивачки на підземні роботи з 1989
року по 1993 рік вбачається, що при
п'ятиденній робочій неділі її
зайнятість не перевищувала 50% робочого
часу.

Суд не може прийняти до уваги посилання
в довідці на те, що позивачка працювала
підземним хронометражистом з повним
робочим днем під землею, бо це
посилання безпідставне, оскільки
накази, книги нарядів, табелі спусків в
шахту та документи по атестації
робочих місць на зберігання в ОП «УВТЗ»
ДП «Луганськвугілля» не передавалися і
розрахунку повного робочого дня та
реальну зайнятість на підземних
роботах довідка в собі не містить.

Відповідно до переліку пільгових
професій за Списком № 1 за постановою
Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 року №
1173, дія цих Списків охоплює періоди
роботи до 01.01.1992 року, професію
хронометражиста віднесено до
категорії інженерно-технічних
працівників, пов'язаних з підземними
роботами за Списком № 1.

Наступними Списками пільгових
професій, затвердженими постановами КМ
СРСР від 26.01.1991 року № 10 (дія роботи
охоплює періоди з 01.01.1992 року по 11.03.1994
року), постановою КМ України від 11.03.1994
року № 162 (дія Списків поширюється на
період роботи з 11.03.1994 року по 16.01.2003
року по теперішній час) професію
хронометражиста віднесено до Списку №
1 працівників, зайнятих на підземних
роботах 50% і більше робочого часу на рік
(або в обліковому періоді). Тобто,
характер роботи за професією
хронометражиста відноситься до
Переліку пільгових робіт, пов'язаних з
підземними роботами та визначає не
повну, а тільки 50% зайнятість в
підземних умовах і їх підземна
діяльність не пов'язана з видобутком
вугілля та інших копалин.

Згідно з п. 2 Порядку застосування
Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18.11.2005р. № 383, під повним робочим
днем слід вважати виконання робіт в
умовах, передбачених Списками, не менше
80% робочого часу.

Суд зазначає, що матеріали справи не
містять доказів зайнятості позивача на
підземних роботах повний робочій день
та 50 і більше відсотків робочого часу
на рік.

При наявності зазначення професії у
Списку № 1 з відсутністю зайнятості на
підземних роботах повний робочий день,
при відсутності об'єктивних доказів, що
підтверджують зайнятість позивача
повний робочий день під землею, суд
приходить до висновку, що обставини
зайнятості позивача повний робочий
день під землею не знайшло свого
підтвердження.

Виходячи з того, що характер роботи за
професією хронометражиста відноситься
до Переліку пільгових робіт, пов'язаних
з підземними роботами та визначає не
повну, а тільки 50% зайнятість в
підземних умовах і їх підземна
зайнятість не пов'язана з видобутком
вугілля та інших копалин, доказів, що
підтверджують зайнятість позивачки
повний робочий день під землею суду не
надано та враховуючи, що на час
оформлення пенсії позивачки діяв
Список № 162, затверджений постановою
КМУ від 11.03.1994 року, дія якого
поширювалася на період з 11.03.1994 року по
16.01.2003 року і враховувати Список № 1,
затверджений постановою КМУ від 22.08.1956
року № 1173 при оформленні пенсії
позивачки в 1995 році є таким, що
суперечить діючому законодавству, суд
вважає позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

На підставі ст.ст.2, 4, 69, 70, 72, 158-163 КАС
України, ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», ЗУ
«Про підвищення престижності
шахтарської праці», суд

П О С Т А Н О В И В

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська про
визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити певні дії
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Донецького
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови шляхом подачі скарги
через Артемівський районний суд м.
Луганська.

Суддя: