Справа № 9101/44944/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

19 березня 2013 рокусправа № 1170/2а-4595/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М.

суддів: Чередниченко
В.Є. Коршуна А.О.

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від
06 січня 2012 р.

у справі № 1170/2а-4595/11

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України
в м. Олександрії Кіровоградської
області

про визнання незаконним рішення та
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом, в
якому просив визнати незаконним
рішення відповідача № 359 від 03.06.2012 року
про результати розгляду скарги за
нормами Порядку формування та подання
страхувальниками звіту щодо сум
нарахованих внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування органом Пенсійного фонду
України № 26-1 до позивача, як платника
виключно збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування; зобов'язати
відповідача вчинити певні дії, а саме:
прийняти звітність за іншою формою з
поясненнями подану позивачем 19.05.2011
року до Пенсійного фонду за нормами пп.
4.1.2 п. 4.1 Податкової декларації, ст. 4 та
пп. 4.4.2 п. 4.2 Податкові роз'яснення ст. 4
Закону України "Про податок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" № 2181.

Постановою суду першої інстанції у
задоволенні позовних вимог відмовлено
в повному обсязі. Рішення вмотивовано
тим, що рішення про застосування
штрафних санкцій прийнято
відповідачем правомірно та зазначає,
що дані правовідносини регулюються
пенсійним законодавством, а не
податковим, як на це вказує позивач.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення норм матеріального права.

В обґрунтування своєї апеляційної
скарги заявник апеляційної скарги
зазначає, що позивач не є застрахованою
у Пенсійному фонді України особою, і
тому подав звітність до іншого органу
влади відповідно до норм пп. 4.4.2
Податкові роз'яснення п. 4.2 ст. 4 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" № 2181. Пенсійний фонд України,
як контролюючий орган відповідно до пп.
2.1.2 п. 2.1 ст. 2 Закону № 2181 та відповідно
до пп. 4.1.2 Закону № 2181 прийняти
податкову декларацію зобов'язаний.

Апелянт просить скасувати постанову та
ухвалити нову, якою задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач надіслав до суду
апеляційної інстанції заперечення, в
яких просив відмовити у задоволенні
апеляційної скарги та залишити
постанову суду першої інстанції без
змін.

У судове засідання представники
учасників процесу не з'явилися, про
дату, час і місце судового розгляду
були повідомлені належним чином.

Дослідивши обставини справи,
перевіривши дотримання судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Позивач, як фізична особа-підприємець
був зареєстрований виконавчим
комітетом Олександрійської міської
ради Кіровоградської області 07.07.2003р.,
що підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця (а.с. 22) та перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в м. Олександрії
Кіровоградської області на підставі
власної заяви позивача від 24.07.2003р.,
реєстраційний номер 11.02.11-5408 (а.с. 60).

Як вбачається з матеріалів справи 03
червня 2011 року посадовою особою
відповідача складено Акт № 77 з підстав
подання позивачем не за встановленою
формою "Звіт про суми нарахованої
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення, допомоги, компенсації) за
застрахованих осіб та сум нарахованого
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" до
органів Пенсійного фонду України за
квітень місяць 2011 року чим позивач
порушив вимоги Порядку формування та
подання страхувальниками звіту щодо
сум нарахованих внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування органам
Пенсійного фонду України,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 08.10.2010 р. №
22-2.

В цей же день на підставі Акту про
виявлення факту порушення
законодавства про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування з
питань неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності до органів Пенсійного фонду
України відповідачем прийнято рішення
№ 359, яким на підставі п. 4 ч. 11 ст. 25
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
застосовано фінансові санкції
відносно позивача за подання не за
встановленою формою звітності у
розмірі 170 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відповідач при винесенні рішення № 359
від 03.06.2011 року про застосування
штрафних санкцій за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою звітності,
передбаченої Законом України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» діяв у
відповідності до вимог чинного
законодавства, оскільки постановою
Пенсійний фонд України № 22-2 від 08.10.2010
року відповідно до статті 6 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» було
затверджено Порядок формування та
подання страхувальниками звіту щодо
сум нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 01 листопада 2010р. за №
1014/18309 (далі - Порядку).

Згідно пункту 3.1. Порядку -
страхувальники, крім зазначених у
пунктах 3.3-3.4 цього розділу, а також
страхувальники, зазначені в пункті 3.2,
які використовують працю фізичних осіб
на умовах трудового договору
(контракту) або на інших умовах,
передбачених законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у свідоцтві про
державну реєстрацію його, як
підприємця), у частині подання звіту за
таких осіб зобов'язані формувати та
подавати до органів Пенсійного фонду
звіт не пізніше 20 числа місяця, що
настає за базовим звітним періодом.
Базовим звітним періодом для них є
календарний місяць. Звіт подається за
формою згідно з додатком 4 до цього
Порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 6 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платник
єдиного внеску зобов'язаний подавати
звітність до територіального органу
Пенсійного фонду у строки, в порядку та
за формою, встановленими Пенсійним
фондом за погодженням з відповідними
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади у
галузі статистики.

Таким чином, позивач повинен був
сформувати відповідний звіт за квітень
2011 року та подати його до органів
Пенсійного фонду не пізніше 20 числа
місяця, що настає за базовим звітним
періодом.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач подав до органів Пенсійного
фонду України звіт невідповідної
форми.

Згідно пп. 7.2.4 п. 7.2 Інструкції про
порядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 27.09.2010 р. № 21-5, за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою звітності,
передбаченої Законом, накладається
штраф у розмірі десяти неоподаткованих
мінімумів доходів громадян.

Щодо зобов'язання відповідача прийняти
звітність позивача за іншою формою з
поясненнями за нормами пп. 4.1.2 п.4.1
Податкова декларація, ст.4 та пп. 4.4.2 п. 4.2
Податкові роз'яснення ст. 4 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" № 2181 колегія суддів зазначає
наступне.

Згідно зі статтею 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством, а органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та
законами України.

Оскільки порядок формування та строки
подання звітності до органів
Пенсійного фонду України є
врегульованими на законодавчому рівні
і чітко визначеними
нормативно-правовими актами, отже на
законодавчому рівні відсутні підстави
для зобов'язання відповідача прийняти
складений позивачем звіт.

Перевіряючи рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги,
колегія суддів проаналізувавши доводи
позивача, наявні в матеріалах справи
докази та їх співвідношення до норм
матеріального права, якими регулюються
спірні у цій справі правовідносини -
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку про законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, а також про помилковість
розуміння позивачем своїх обов'язків
та норм матеріального права (законів і
підзаконних актів) відповідно яких він
повинен діяти у спірних
правовідносинах.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що суд першої інстанції
об'єктивно, повно, всебічно дослідив
обставини, які мають суттєве значення
для вирішення справи, та ухвалив судове
рішення без порушення норм
матеріального та процесуального права,
тому постанову суду слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Керуючись ст. 198, ст. 200, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 06 січня 2012
р. у справі № 1170/2а-4595/11 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України в
порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун