Справа № 2а-181/11/0970
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 р.
Справа № 39188/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Костіва М.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Спеціалізованого комбінату
комунально-побутового обслуговування
на постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 16
лютого 2011 року у справі за позовом
Спеціалізованого комбінату
комунально-побутового обслуговування
до управління Пенсійного фонду України
в м. Івано-Франківську про визнання
нечинними та скасування рішень за №№
5363, 5364, 5365, 5366, 5367, 5368 від 31.12.2010 року,-

В С Т А Н О В
И Л А:

14.01.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання нечинними та
скасування рішень за №№ 5363, 5364, 5365, 5366,
5367, 5368 від 31.12.2010 року про застосування
фінансових санкцій та нарахування пені
за несвоєчасну сплату страхових
внесків.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідачем в порушення вимог ст.106
Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» та ст.250 Господарського
кодексу України винесено оскаржувані
рішення.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 16
лютого 2011 року в задоволені
адміністративного позову відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що оскаржувані рішення відповідача
були прийняті з порушенням норм
законодавства, що регулює порядок
винесення таких рішень та порядок
застосування
адміністративно-господарських
санкцій.

Особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про місце та час розгляду
справи, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1
ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволені позову суд
першої інстанції виходив з того, що
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську штрафні санкції
накладено в межах встановлених
строків.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що відповідачем
31.12.2010 року прийнято рішення про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або органом
Пенсійного фонду за № 5363 (за період
20.01.2010 року по 24.09.2010 року), за № 5364 (за
період 22.02.2010 року по 01.10.2010 року), за №
5365 (за період 22.03.2010 року по 15.11.2010 року),
за № 5366 (за період 20.04.2010 року по 28.12.2010
року), за № 5367 (за період 20.08.2010 року по
01.10.2010 року) та за № 5368 (за період 20.09.2010
року по 01.12.2010 року)

Відповідно до п. 1 ст. 14 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»
страхувальниками, зокрема, є
роботодавці: підприємства, установи і
організації, створені відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, об'єднання громадян,
профспілки, політичні партії (у тому
числі філії, представництва,
відділення га інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ, організацій, об'єднань
громадян, профспілок, політичних
партій, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами), фізичні особи
- суб'єкти підприємницької діяльності
та інші особи (включаючи юридичних га
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок, придбали спеціальний торговий
патент), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру - для осіб, зазначених у
пунктах 1, 10. 15 статті 11 цього Закону

Згідно п.6 ч.2 ст.17 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» страхувальник
зобов`язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

У відповідності до ч.6 ст.20 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий період, не пізніше
ніж через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду. Базовим
звітнім періодом є календарний місяць.

Колегія суддів зазначає, що позивачем,
в порушення ч.6 ст.20 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» допущена заборгованість
по сплаті самостійно розрахованих
страхових внесків на
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування по особовому рахунку 32%, 4%,
42% та 1-5% Розділу І за період з 20.01.2010 року
по 28.12.2010 року (рішення за №№ 5363, 5364, 5365,
5366, 5367, 5368). Дана обставина
підтверджується відомостями, які
містяться в картках особового рахунку
страхувальника Спеціалізованого
комбінату комунально-побутового
обслуговування, які знаходяться в
матеріалах справи (а.с. 47-52)

Згідно з п.п. 5.1.4. п. 5.1. ст. 5 Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. №
21-1 (надалі -Інструкції № 21-1 від 19.12.2003 р.)
нараховані за відповідний базовий
звітній період страхові внески
сплачуються платниками шляхом
перерахування безготівкових сум з їх
банківських рахунків не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду незалежно від
виплати заробітної плати, на суми яких
нараховуються страхові внески.
Відповідно до п. 4 ч. 2 статті 17 Закону №
1058 від 09.07.2003 р. страхувальники
зобов`язані подавати звітність
територіальним органам Пенсійного
фонду України у строки, в порядку та за
формою, встановлені Пенсійним фондом
України.

Відповідно до п. 2.1. п.2 «Порядку ведення
органами Пенсійного фонду України
обліку надходження платежів зі збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.01.2002 р. № 2-4,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 01.03.2002 р. за № 212/6500
(надалі - Порядок № 2-4 від 19.01.2002р.
документами, на підставі яких
здійснюється нарахування платежів
шляхом занесення інформації про
зобов'язання платника до бази платника
є - за зобов'язаннями, які самостійно
визначаються платником - розрахунки, у
тому числі нові розрахунки, що містять
виправлені показники, та інші
документи, які подаються платниками до
органів ПФУ в порядку та терміни, що
встановлені законодавством, на
підставі якого здійснюється
нарахування платежів.

Згідно з п.п.4.2.1. п. 4.2. п. 4 зазначеного
Порядку № 2-4 від 19.01.2002 р. зобов'язання
самостійно визначені платником,
нараховуються в особових рахунках
шляхом автоматичного перенесення
даних з електронної бази звітності.
Нарахування зобов'язань, що самостійно
визначені платником, проводяться у
графах «Належить до сплати» згідно з
даними розрахунку зобов'язання зі
сплати збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування.

Колегія суддів зазначає, що позивач в
спірний період надавав розрахунки суми
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, однак з порушенням строку,
встановленого п.6 ст.20 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Згідно ч.2 ст.106 вищевказаного Закону
суми страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

Відповідно до вимог п.2 ч.9 ст.106 «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» передбаченні фінансові
санкції, а саме штраф та пеня за
несвоєчасне перерахування страхових
внесків.

Згідно з п.п. 9.3.2. п. 9 Інструкції № 21-1 від
19.12.2003 р. розрахунок фінансової санкції
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками самостійно або
органом Пенсійного фонду здійснюється
на підставі даних картки особового
рахунку платника.

Покликання апелянта про те, що порушено
строки застосування адміністративно -
господарських санкцій відповідно до
с.250 Господарського кодексу України,
колегія суддів вважає безпідставним,
оскільки відповідно до п.п. 9.3.2. п. 9
Інструкції № 21-1 від 19.12.2003 р. фінансові
санкції можуть бути застосовані тільки
після сплати позивачем у повному
обсязі недоїмки і саме з цієї дати
необхідно обчислювати строки
передбачені ст.250 Господарського
кодексу України .

Оскаржуване рішення за № 5363 прийняте
за період з 20.01.2010 року по 24.09.2010 року,
рішення за № 5364 - з 22.02.2010 року по 01.10.2010
року, рішення за № 5365 - з 22.03.2010 року по
15.11.2010 року, рішення за № 5366 - з 20.04.2010
року по 28.12.2010 року, рішення за № 5367 з
20.08.2010 року по 01.10.2010 року та рішення за
№ 5368 - з 20.09.2010 року по 01.12.2010 року.

Згідно із розрахунку фінансової
санкції та пені по особовому рахунку 32%,
4%, 42% Розділ І до рішення за № 5363
заборгованість, яка виникла 20.01.2010 року
в розмірі 1 520,01 грн., повністю погашена
позивачем 24.09.2010 року; по рішенню за №
5364 заборгованість, яка виникла 22.02.2010
року в розмірі 34494,81 грн., повністю
погашена 01.10.2010 року; по рішенню за № 5365
заборгованість, яка виникла 22.03.2010 року
в розмірі 36873,50 грн., повністю погашена
15.11.2010 року; по рішенню за № 5366
заборгованість, яка виникла 20.04.2010 року
в розмірі 33062,62 грн., повністю погашена
28.12.2010 року; по рішенню за № 5367
заборгованість, яка виникла 20.08.2010 року
в розмірі 1468,57 грн., повністю погашена
01.10.2010 року; по рішенню за № 5368
заборгованість, яка виникла 20.09.2010 року
в розмірі 3196,83 грн., повністю погашена
01.12.2010 року (а.с. 13, 15, 17, 19).

Відповідно до ст.250 Господарського
кодексу України
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом 6 місяців з дня
виявлення порушення, але не пізніше, як
через 1 рік з дня порушення цим
суб'єктом встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності, крім
випадків, передбачених законом.

У відповідності до вищенаведеного
колегія суддів вважає, що оскаржувані
рішення за №№ 5363, 5364, 5365, 5366, 5367, 5368 від
31.12.2010 року відповідачем винесено з
дотриманням строків встановлених ст.250
Господарського кодексу України .

За таких обставин справи, колегія
суддів прийшла до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку відмовляючи в
задоволені позовних вимог, оскільки
оскаржувані рішення є обґрунтованими
та такими, що прийняті в порядку та у
відповідності до норм законодавства.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованого
комбінату комунально-побутового
обслуговування залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 16 лютого 2011
року у справі №2а-181/11/0970 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
шляхом подання скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І. Довга

М.В.Костів