Справа № 2а-10425/11
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
У Х В А Л А

Іменем України

19 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Федотов І.В.

суддів: Ісаєнко Ю.А.,аліменка В.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Ірпінської міської
ради на постанову Ірпінського міського
суду Київської області від 02.12.2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Ірпінської міської ради про визнання
дій неправомірними, зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня,

В С Т А Н О В И ЛА:

Постановою Ірпінського міського суду
Київської області від 02.12.2011 року позов
задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції відповідач подав
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 1832.

З доповіді судді-доповідача
вбачається, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, особиста участь сторін не
обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів
визнала за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції-без змін,
виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є інвалідом війни 2 групи, що
підтверджується відповідним
посвідченням.

Відповідно до статті 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» щорічно до 5-го
травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірах:
інвалідам І групи - десять мінімальних
пенсій за віком; ІІ групи - вісім
мінімальних пенсій; ІІІ групи - сім
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до чинного законодавства
розмір мінімальної пенсії за віком
визначається лише частиною першою
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», яка передбачає, що
мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20
років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Всупереч ст.13 цього Закону такі виплати
здійснювались позивачу в розмірі
встановленому постановою Кабінету
Міністрів України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 04.04.2011 № 341, що
є неправомірним з огляду на наступне.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами,
колегія суддів вважає, що Закон України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» має вищу
юридичну силу в порівняні з постановою
Кабінету Міністрів України, та є
пріоритетним у застосуванні.

Положення ст.13 цього Закону містять
пряму вказівку, що під час визначення
розміру такої пенсії за основу їх
обчислення як розрахункова величина
береться мінімальна пенсія за віком.

Будь-яким іншим законом, крім Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
мінімальний розмір пенсії не
встановлений, а тому при розрахунку
належних позивачу виплат відповідно до
ст. 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», підлягає
застосуванню розмір мінімальної
пенсії за віком, встановлений абз.1 ч. 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Враховуючи вищевказане, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, щодо задоволення позову, а
тому апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
судупершої інстанції - без змін,
оскільки вона відповідає нормам
матеріального права.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Ірпінської міської ради залишити без
задоволення, постанову Ірпінського
міського суду Київської області від
02.12.2011 року-без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Судді:

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Аліменко В.О.

Ісаєнко Ю.А.