Справа № 805/6818/14
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 р.
Справа № 805/6818/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 10 година 58
хвилини

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Бабіча
С.І., розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Калінінському
районі міста Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області до товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-торгівельне підприємство
«Росич» про стягнення коштів з
рахунків у банку, який обслуговує
платника податків, в рахунок погашення
податкового боргу з податку на додану
вартість у розмірі 2 646,69 гривень,

В С Т А Н О В
И В:

Державна податкова інспекція у
Калінінському районі міста Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області (далі - позивач, ДПІ у
Калінінському районі м. Донецька)
звернулась до суду з позовною заявою до
товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-торгівельне підприємство
«Росич» (далі - відповідач, ТОВ «ВТП
«Росіч») про стягнення коштів з
рахунків у банку, який обслуговує
платника податків, в рахунок погашення
податкового боргу з податку на додану
вартість у розмірі 2 346,69 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що ТОВ «ВТП «Росіч»
має податковий борг з податку на додану
вартість у розмірі 2 342,78 гривень та пені
в розмірі 3,91 гривень. Податковий борг
виник на підставі поданих податкових
декларацій з податку на додану
вартість № від 20.01.2014 року на суму
1 549,00 гривень, № від 19.03.2014 року на
суму 312,00 гривень, № від 18.04.2014
року на суму 783,00 гривень, винесеного
податкового повідомлення-рішення №
від 19.12.2013 року та нарахованої
пені в розмірі 3,91 гривень. У
підприємства була переплата в розмірі
171,22 гривень та додаткова проплата в
розмірі 300,00 гривень. Станом на момент
подачі позовної заяви відповідач має
податковий борг у розмірі 2 346,69 гривень,
з яких: недоїмка - 2 172,78 гривень, штрафні
(фінансові) санкції - 170,00 гривень, пеня -
3,91 гривень. У зв'язку з несплатою ТОВ
«ВТП «Росіч» податкового боргу у
добровільному порядку, позивач просить
суд стягнути даний податковий борг у
судовому порядку.

16 червня 2014 року, через відділ
діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду, представник
позивача надав клопотання уточнення
позовних вимог, в якому він просив суд
стягнути кошти з товариства з
обмеженою відповідальністю
"Виробничо-торгівельне підприємство
«Росич» () в рахунок
погашення частини податкового боргу
перед бюджетом заборгованість з
податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів з
розрахункових рахунків відкритих у
обслуговуючих банках цього платника
податків у сумі 2 646,69 гривень на р/р
0005, код бюджетної класифікації
14010100, одержувач - державний бюджет,
Калінінське УК/Калінінський
район/14010100, , банк
одержувача - ГУДКСУ у Донецькій
області, МФО 834016.

Збільшення податкового боргу
відбулось за рахунок приєднання ще
однієї податкової декларації №
від 20.05.2014 року з податку на додану
вартість в розмірі 300,00 гривень.

Просив суд розглянути справи в порядку
письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не
повідомив, уповноваженого
представника до суду не направив,
клопотань про відкладення розгляду
справи або про розгляд справи без його
участі до суду не надав, хоча про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином.

Частиною 4 статті 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) визначено, що особа,
яка бере участь у справі, має право
заявити клопотання про розгляд справи
за її відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Відповідно до вимог частини 4 статті 128
КАС України, у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Враховуючи відсутність потреби
заслухати, свідка чи експерта, суд
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження на
підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини, що мають значення
для вирішення спору та перевіривши їх
доказами, наданими сторонами,
визначившись із правовими нормами, які
слід застосувати до спірних відносин,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно виписки Серії ААБ № 863263 з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
товариство з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-торгівельне підприємство
«Росич», , зареєстроване
в якості юридичної особи виконавчим
комітетом Донецької міської ради
Донецької області 14.09.2011 року за № 1 039729.

Відповідач знаходиться на податковому
обліку в ДПІ у Калінінському районі м.
Донецька, правонаступником якої є
позивач, з 15.09.2011 року за № 982, що
підтверджується довідкою позивача №
966/10/29-014-2 від 15.09.2011 року про взяття на
облік платника податків.

Позивач, ДПІ у Калінінському районі м.
Донецька, є суб'єктом владних
повноважень, який в даних
правовідносинах реалізує повноваження
надані йому, зокрема, Податковим
кодексом України.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України (далі - ПК
України), контролюючі органи мають
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини.

Відповідно до статті 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК
України встановлено, що платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

За приписами пункту 57.3 статті 57 ПК
України, у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

ДПІ у Калінінському районі м. Донецька
була проведена камеральна перевірка
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість
ТОВ «ВТП «Росич» за жовтень 2013 року.

За результатами даної перевірки
контролюючим органом було складено акт
№ 201/05-63-22-08/37843463 від 19.12.2013 року про
результати камеральної перевірки
даних задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість
за жовтень 2013 року.

На підставі зазначеного акту перевірки
податковим органом було винесене
податкове повідомлення-рішення форми
"Р" № від 19.12.2013 року, яким
відповідачу збільшено грошове
зобов'язання на суму штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 170,00
гривень.

19 грудня 2013 року дане податкове
повідомлення-рішення було отримане
директором ТОВ «ВТП «Росич» Віниченком
І.П., що підтверджується підписом
Віниченко І.П на корінці податкового
повідомлення-рішення.

Доказів відкликання або оскарження
вищезазначеного податкового
повідомлення-рішення в судовому чи
адміністративному порядку суду не
надано.

Отже, податкове повідомлення-рішення №
від 19.12.2013 року є узгодженим
податковим зобов'язанням відповідача.

Іншою підставою виникнення
податкового боргу ТОВ «ВТП «Росич»
стали податкові декларації з податку
на додану вартість № від 20.01.2014
року на суму 1 549,00 гривень, № від
19.03.2014 року на суму 312,00 гривень, №
від 18.04.2014 року на суму 783,00 гривень, №
від 20.05.2014 року на суму 300,00
гривень, в яких відповідач самостійно
визначив суми, які підлягають
нарахуванню та сплаті в бюджет за
підсумками поточного звіту
(податкового) періоду з податку на
додану вартість.

Зворотнім боком облікової картки,
станом на 31.05.2014 року, підтверджується,
що у підприємства була переплата в
розмірі 171,22 гривень та додаткова
проплата в розмірі 300,00 гривень.
Податковий боргу з податку на додану
вартість, що непогашений відповідачем,
становить 2 642,78 гривень.

Пунктом 54.1 статті 54 ПК України
визначено, що платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно пункту 56.11 статті 56 ПК України,
не підлягає оскарженню податкове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

Пунктом 203.1 статті 203 ПК України
визначено, що податкова декларація
подається за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Відповідно до пункту 203.2 статті 203 ПК
України, платник податку зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї
статті для подання податкової
декларації.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України
визначено, що у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Згідно з підпунктом 14.1.153 пункту 14.1
статті 14 ПК України, податкова вимога -
письмова вимога контролюючого органу
до платника податків щодо погашення
суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК
України, податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) платнику
податків, якщо його передано посадовій
особі такого платника податків під
розписку або надіслано листом з
повідомленням про вручення.

Пунктом 59.3 статті 59 ПК України
визначено, що податкова вимога
надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 59.4 статті 59 ПК України,
податкова вимога надсилається
(вручається) також платникам податків,
які самостійно подали податкові
декларації, але не погасили суми
податкових зобов'язань у встановлені
цим Кодексом строки, без попереднього
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

6 лютого 2014 року позивачем складена
податкова вимога № 19/25 на загальну суму
податкового боргу платника за
узгодженими грошовими зобов'язаннями,
станом на 5 лютого 2014 року, в розмірі 1
377,78 гривень.

Дана вимога була надіслана на адресу
відповідача, яка зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, проте
поштове відправлення повернулось на
адресу позивача з відміткою «за
закінченням терміну зберігання», що
підтверджується відповідною довідкою
поштового відділення..

Підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК
України, визначено, що після закінчення
встановлених цим Кодексом строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання на суму податкового боргу
нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми
грошового зобов'язання платником
податків - від першого робочого дня,
наступного за останнім днем граничного
строку сплати грошового зобов'язання,
визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового
зобов'язання контролюючими органами -
від першого робочого дня, наступного за
останнім днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного у
податковому повідомленні-рішенні
згідно із цим Кодексом.

ТОВ «ВТП «Росич» за несвоєчасну сплату
податкового зобов'язання була
нарахована пеня в розмірі 3,91 гривень.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 ПК України, податковий борг -
сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Пунктом 36.1 та пунктом 36.2 статті 36 ПК
України визначено, що податковим
обов'язком визнається обов'язок
платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи.

Податковий обов'язок виникає у
платника за кожним податком та збором.

Приписами статті 37 ПК України
встановлено, що податковий обов'язок
виникає у платника податку з моменту
настання обставин, з якими цей Кодекс
та закони з питань митної справи
пов'язує сплату ним податку.

Підставами для припинення податкового
обов'язку, крім його виконання, є:
ліквідація юридичної особи; смерть
фізичної особи, визнання її
недієздатною або безвісно відсутньою;
втрата особою ознак платника податку,
які визначені цим Кодексом; скасування
податкового обов'язку у передбачений
законодавством спосіб.

Виконанням податкового обов'язку
визнається сплата в повному обсязі
платником відповідних сум податкових
зобов'язань у встановлений податковим
законодавством строк.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК
України, у разі якщо у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується (зменшується),
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України,
встановлено, що контролюючий орган
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Згідно п. 95.2 ст. 95 ПК України, стягнення
коштів та продаж майна платника
податків провадяться не раніше ніж
через 60 календарних днів з дня
надіслання (вручення) такому платнику
податкової вимоги.

Таким чином, враховуючи вручення
відповідачу податкової вимоги, наявні
підстави для здійснення позивачем
заходів щодо стягнення коштів
відповідача в рахунок погашення
податкового боргу.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини. Контролюючий орган
звертається до суду щодо надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі. Рішення суду щодо
надання вказаного дозволу є підставою
для прийняття контролюючим органом
рішення про погашення усієї суми
податкового боргу. Рішення
контролюючого органу підписується
його керівником та скріплюється
гербовою печаткою контролюючого
органу. Перелік відомостей, які
зазначаються у такому рішенні,
встановлюється центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує, державну
податкову і митну політику, про що
зазначено в пункті 95.3 статті 95 ПК
України.

Отже, виходячи зі змісту заявлених
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку
про наявність підстав для задоволення
позовних вимог та стягнення з рахунків
у банках, що обслуговують відповідача
суми податкового боргу з податку на
додану вартість в розмірі 2 646,69 гривень.

Відповідно до частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 14, 16, 20, 36-37, 56-59, 95, 129,
203 Податкового кодексу України,
статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86,
87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Калінінському
районі міста Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області до товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-торгівельне підприємство
«Росич» про стягнення коштів з
рахунків у банку, який обслуговує
платника податків, в рахунок погашення
податкового боргу з податку на додану
вартість у розмірі 2 646,69 гривень,
задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-торгівельне підприємство
«Росич» (,
місцезнаходження: вул. Чернігівська, 12,
м. Донецьк, Донецька область, 83023) на
користь Державної податкової
інспекції у Калінінському районі міста
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області кошти, з
рахунків у банках, що обслуговують
платника податків в рахунок погашення
податкового боргу з податку на додану
вартість в розмірі 2 646 (дві тисячі
шістсот сорок шість) гривень 69
(шістдесят дев'ять) копійок на р/р
0005, код бюджетної класифікації
14010100, одержувач - Державний бюджет,
Калінінське УК/Калінінський район/1410100,
банк одержувача - ГУДКСУ у Донецькій
області, , МФР 834016.

Постанова прийнята, складена і
підписана в нарадчій кімнаті 1 липня 2014
року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
(проголошення вступної та резолютивної
частин постанови), а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Бабіч С.І.