Справа № 872/8947/13
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

872/8947/13

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2014 року

справа № 811/834/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з’явився

відповідача: - не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Державного підприємства по видобутку бурого вугілля «Бурвугілля»

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 березня 2013 року

у справі № 811/834/13-а

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі

до Державного підприємства по видобутку бурого вугілля «Бурвугілля»

про стягнення заборгованості з витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 43 480,33грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 березня 2013 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з Державного підприємства по видобутку бурого вугілля «Бурвугілля» заборгованість з витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 43 480,33 грн. на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі (а.с.46-47).

Постанова мотивована тим, що спірні правовідносини врегульовані чинним законодавством, на час розгляду справи відповідач не надав суду доказів погашення заборгованості перед позивачем, до Єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи відповідача.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу (а.с.57), в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволені адміністративного позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2009 № 535 прийнято рішення про ліквідацію Державного підприємства «Бурвугілля», наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 09.08.2012 № 596 утворено ліквідаційну комісію та передбачено здійснення заходів з ліквідації підприємства.

На утримання ліквідаційної комісії державного підприємства «Бурвугілля» та здійснення ним виплат і доставок пільгових пенсій Міністерством енергетики та вугільної промисловості України бюджетні кошти не передбачені.

Також відповідач зазначає, що ДП «Бурвугілля» не має заборгованості перед Пенсійним фондом Україні по статті з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсійних виплат.

Відповідач зазначає, що проектом ліквідації ДП «Бурвугілля», розробленого Державним підприємством «Державний, науково-дослідний, проектно-конструкторський і проектний інститут вугільної промисловості «УкрНДІпроект», та затвердженого наказом Міністра енергетики та вугільної промисловості України за №723 від 19.09.2012, на поточне відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій передбачені кошти в розмірі 2795333 грн. За твердженням відповідача 01.11.2012 поточне відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій згідно Проекту ліквідації ДП «Бурвугілля» має здійснюватись Державним підприємством ЦЗК «Вуглеторфреструктуризація».

Представники сторін у судове засідання не з’явились, пор час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2009 № 535 прийнято рішення про ліквідацію Державного підприємства «Бурвугілля».

Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 09.08.2012 № 596 вирішено припинити діяльність Державного підприємства «Бурвугілля» шляхом його ліквідації, утворено ліквідаційну комісію та передбачено здійснення заходів з ліквідації підприємства.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 03.06.2014 відповідач - Державне підприємство по видобутку бурого вугілля «Бурвугілля» зареєстрований як суб’єкт підприємницької діяльності – юридична особа, з 27.08.2012 перебуває в стані припинення за рішенням засновника.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що незважаючи на прийняте рішення про ліквідацію підприємства, до дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про припинення юридичної особи Державне підприємство по видобутку бурого вугілля «Бурвугілля» зобов’язано відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст.104 ЦК України в редакції, що діяла на час прийняття рішення про ліквідацію підприємства, юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Порядок ліквідації юридичної особи та задоволення вимог кредиторів встановлений ст.ст.110-112 ЦК України.

На час вирішення спору у суді першої інстанції доказів закінчення ліквідаційної процедури із складенням відповідних документів сторонами не подано.

Відповідно до листа Державного підприємства по видобутку бурого вугілля «Бурвугілля», підписаного головою ліквідаційної комісії, від 17.04.2014 № 03/21 станом на 01.04.2014 ліквідаційна комісія ДП «Бурвугілля» визнає заборгованість перед ПФУ в м. Олександрії та Олександрійському районі у загальній сумі 273005,51 грн., в т.ч. за березень 2014 року.

З огляду на наведені обставини, колегія суддів не приймає доводи, викладені в апеляційній скарзі щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог через припинення підприємства – відповідача.

По суті заявлених позовних вимог колегія суддів також погоджується з судом першої інстанції, який зазначив, що відповідач як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівникам якої призначена пенсія на пільгових умовах, зобов’язаний відшкодовувати Пенсійному фонду України фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

Судом встановлено, що на підприємстві відповідача на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, працювали пенсіонери, яким була призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до п.п. «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України.

Загальна сума фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених цим пенсіонерам за період з 01.11.2012 по 25.01.2013, становить 43 480,33грн.

З 01.01.04 набрав чинності Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», який визначає принципи, засади та механізм функціонування системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування, призначення та перерахунку пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до абз.4 ч.1 ст.2, ст.4 Закону України «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування» для відповідача як платника збору об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За правилами, визначеними абз.1 п.2 Розділу XV (Прикінцеві положення) Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Таким чином відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому п.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.03 № 21-1.

Відповідно до п.6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах:

для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно п.6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в тому числі, в частині пенсій, призначених відповідно до п.п.«б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду України зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин (п.6.8 Інструкції).

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач зобов’язаний в установленому порядку вносити до Пенсійного фонду України суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.п. «б»-«з» ст.13 Закону України «Пенсійне забезпечення» на підставі розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

В установленому порядку призначення пенсії на пільгових умовах кожному із зазначених в розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», осіб, встановлення розміру такої пенсії неправомірним, неправильним не визнано.

Стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Суми витрат, що підлягають сплаті відповідачем, визначені позивачем в розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «б»-«з» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за відповідні періоди 2012-2013 років, які направлені відповідачу і проти отримання яких відповідач не заперечує.

Вказані розрахунки відповідачем в установленому порядку не оскаржені та їх дані не спростовані.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, дав їм правильну юридичну оцінку, застосував до правовідносин, як виникли між сторонами по справі норми права, які регулюють саме ці правовідносини, і зробив обґрунтований висновок про задоволення позовних вимог.

Доводи, викладені відповідачем в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції, у зв’язку з чим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства по видобутку бурого вугілля «Бурвугілля» залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 березня 2013 року у справі № 811/834/13-а - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко