Справа № 760/20418/13-а
Суддя: Кушнір С. І.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-233/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

при секретарі - Загородній І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві

справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про скасування
постанов по справі про адміністративне
правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до
суду з адміністративним позовом до
відповідача про скасування постанови
по справі про адміністративне
правопорушення №А-1009/8 від 10.09.2013 року
про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.12 ст.96 Кодексу України про
адміністративні правопорушення та
постанови по справі про
адміністративне правопорушення
№А-1009/7 від 10.09.2013 року про притягнення
ОСОБА_2 до адміністративної
відповідальності за ч.12 ст.96 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

Позивачі обґрунтовують позовні вимоги
тим, що є співвласниками земельної
ділянки та житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1. Ними здійснено
реконструкцію зазначеного будинку та
відповідно до вимог п.18 Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об»єктів подано до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області декларацію про
готовність об»єкта до експлуатації.
Декларація отримана інспекцією 12.06.2013
р.

Передбачене ч.12 ст.96 КУпАП
адміністративне правопорушення, яке
полягає в наведенні недостовірних
даних у декларації про готовність
об»єкта до експлуатації вчинене щодо
об»єктів 11 категорії складності,
характеризується вчиненням
одноразової дії у певний час, а саме під
час подання декларації. Рішення про
відмову у реєстрації декларації
прийнято інспекцією 26.06.2013р.

Позапланова перевірка 11.07.2013 р.
головним державним інспектором не
проводилась, акт вручено позивачам
06.09.2013 р.

14.09.2013 р. позивачами було отримано
поштою припис С-0609/4, С-0609/5 від 06.09.2013 р.
та протокол № 1-Л-А-0609/1285, № 1-Л-А-0609/1286
від 06.09.2013 р.

17.09.2013 р. позивачами отримано поштою
постанову №А-1009/8 від 10.09.2013 року та
постанову №А-1009/7 від 10.09.2013 року про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Протоколи про притягнення до
адміністративної відповідальності від
06.09.2013 р. складено у відсутність
позивачів, позивачів не ознайомлювали
з протоколом.

Справа про адміністративне
правопорушення розглядається в
присутності особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності.
Позивачів не було повідомлено про
розгляд адміністративної справи.

Адміністративне стягнення може бути
накладено не пізніше 12.08.2013 р. Однак
постанова винесена 10.09.2013 р. після
спливу строку на притягнення до
адміністративної відповідальності.

Позивач ОСОБА_1 та представник
позивачів у судовому засіданні
підтримали позовні вимоги з підстав
наведених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти позову та
зазначив, що інспекцією проведено
планову перевірку дотримання вимог
містобудівного законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандарті і правил на
об»єкті будівництва: індивідуальний
житловий будинок та гараж адресою:
АДРЕСА_1.

Під час перевірки встановлено ряд
порушень: під час перевірки
достовірності даних у декларації про
готовність об»єкта до експлуатації
встановлено, що позивачі здійснили
реконструкцію житлового будинку літ
«А» шляхом прибудови літ. «А1». Вказаний
факт підтверджується даними
технічного паспорту БТІ від 06.09.2011 р.
Встановлено, що невірно зазначено дату
видачі паспорту ОСОБА_2 та рік
будівництва прибудови літ «А1» у
техпаспорті зазначено 2011 р., тоді як в
декларації 2013 р., що є наведенням
недостовірних даних у поданій
декларації, чим порушено п.10 ст.39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Суд, заслухавши пояснення позивача,
представника позивачів, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як встановлено у судовому засіданні
позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 05.06.2013 р.
відповідно до вимог п.18 Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об»єктів, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 13.04.2011 р. № 461, надіслано до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області декларацію про
готовність об»єкта - індивідуального
житлового будинку АДРЕСА_1 до
експлуатації. Декларація отримана
інспекцією 12.06.2013 р.

26.06.2013 р. Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київської області надіслано
повідомлення позивачам, про те, що при
перевірці декларації про готовність
об»єкта до експлуатації виявлено, що
вона оформлена з порушенням
установлених вимог.

Інспекцією ДАБК Київської області було
складено Акт перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
11.07.2013 р. В акті зазначено, що ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на власній земельній ділянці
самовільно здійснили у 2011 році
реконструкцію житлового будинку літ.
«А», шляхом прибудови літ. «А1», згідно з
даними технічного паспорта БТІ,
виданого Бучанським бюро технічної
інвентаризації від 06.09.2011 р., за що
ОСОБА_1, ОСОБА_2 було притягнуто до
адміністративної відповідальності. В
ході перевірки встановлено, що дата
видачі паспорта ОСОБА_2 зазначена в
декларації про готовність об»єкта до
експлуатації як 08.01.1998 р., а у наданій
копії паспорту дата видачі 09.01.1998 р. Рік
будівництва прибудови літ «А1» у
технічному паспорті БТІ зазначений як
2011 р., а у декларації зазначена як 2013 р.,
що являється наведенням недостовірних
даних зазначених ОСОБА_1, ОСОБА_2 у
поданій декларації, чим порушено
вимоги п.10 ст.39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Інспекцією ДАБК Київської області було
складено Протокол № 1-Л-А-0609/1285 від
06.09.2013 р. про адміністративне
правопорушення стосовно ОСОБА_1. В
протоколі зазначено, що у декларації
про готовність об»єкта до
експлуатації наведені недостовірні
дані, чим порушено вимоги п.10 ст.39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Інспекцією ДАБК Київської області було
складено Протокол № 1-Л-А-0609/1286 від
06.09.2013 р. про адміністративне
правопорушення стосовно ОСОБА_2. В
протоколі зазначено, що у декларації
про готовність об»єкта до
експлуатації наведені недостовірні
дані, чим порушено вимоги п.10 ст.39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Пунктом 10 статті 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності» передбачено, що Замовник
відповідно до закону несе
відповідальність за повноту та
достовірність даних, зазначених у
поданій ним декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
та за експлуатацію об'єкта без
зареєстрованої декларації або
сертифіката.

Відповідно до постанови першого
заступника начальника Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю Київської області №А-1009/8 від
10.09.2013р. ОСОБА_1 було визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.12 ст.96 Кодексу України
про адміністративні правопорушення та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу у
розмірі 6800 грн.

Відповідно до постанови першого
заступника начальника Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю Київської області №А-1009/7 від
10.09.2013р. ОСОБА_2 було знано винною у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.12 ст.96 Кодексу України
про адміністративні правопорушення та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу у
розмірі 6800 грн.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про
адміністративне правопорушення
розглядається в присутності особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Під час відсутності
цієї особи справу може бути розглянуто
лише у випадках коли є дані про
своєчасне її сповіщення про місце і час
розгляду справи і якщо від неї не
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Як встановлено в судовому засіданні
позивачі не було своєчасно повідомлені
про розгляд справи, справа про
адміністративне правопорушення
розглянута у відсутність позивачів.

Відповідно до ст. 38 КУпАП
адміністративне стягнення може бути
накладено не пізніш як через два місяці
з дня вчинення правопорушення, а при
триваючому правопорушенні - не пізніш
як через два місяці з дня його
виявлення, за винятком випадків, коли
справи про адміністративні
правопорушення відповідно до цього
Кодексу підвідомчі суду (судді).

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження в
справі про адміністративне
правопорушення не може бути розпочато,
а розпочате підлягає закриттю у разі
закінчення на момент розгляду справи
про адміністративне правопорушення
строків, передбачених ст.38 цього
Кодексу.

Як встановлено в судовому засіданні
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області декларацію про
готовність об»єкта - індивідуального
житлового будинку АДРЕСА_1 до
експлуатації отримано 12.06.2013 р. та
надіслано повідомлення позивачам
26.06.2013 р., про те, що при перевірці
декларації про готовність об»єкта до
експлуатації виявлено, що вона
оформлена з порушенням встановлених
вимог.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 притягнуто до
адміністративної відповідальності
10.09.2013 р., тобто, більш ніж через 2
місяці після отримання інспекцією
декларації та встановлення
невідповідності даних зазначених у
декларації. Дане правопорушення не є
триваючим, а адміністративне стягнення
може бути накладене не пізніше, як
через два місяці з дня його вчинення,
тобто не пізніше 12.08.2013 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких обставин, оцінивши надані
докази, суд вважає, що адміністративний
позов підлягає задоволенню, виходячи з
того, що висновки оскаржуваної
постанови не відповідають нормам
діючого законодавства.

Згідно із ч. 2 ст. 162 КАС України у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про,
зокрема, визнання протиправними
рішення суб'єкта владних повноважень
чи окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень.

Виходячи із вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивачів про скасування постанови по
справі про адміністративне
правопорушення №А-1009/8 від 10.09.2013 року
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київської області про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч.12 ст.96 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення та постанови по справі
про адміністративне правопорушення
№А-1009/7 від 10.09.2013 року Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Київської області про
притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ч.12 ст.96 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 11, 69-87, 94, 97, 128, 158-163,
167, 1712 КАС України, ст. 38, 96, 247, 268, 287
КУпАП , Законом України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області про
скасування постанов по справі про
адміністративне правопорушення
задовольнити.

Скасувати постанову по справі про
адміністративне правопорушення
№А-1009/8 від 10.09.2013 року Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Київської області про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.12 ст.96 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Скасувати постанову по справі про
адміністративне правопорушення
№А-1009/7 від 10.09.2013 року Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Київської області про
притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ч.12 ст.96 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

СУДДЯ:
Кушнір С.І.