Справа № 872/13847/13
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2014 року

справа № 808/6488/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Енергетичні Технології» на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2013 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Енергетичні Технології» до Запорізької митниці Державної митної служби України, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області про скасування рішення митного органу та повернення надмірно сплаченої суми, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2013 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Енергетичні Технології» відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Енергетичні Технології» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої постанови, не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15 серпня 2012 року між позивачем та компанією-постачальником ТОВ «Керуюча Компанія «СамараНефтеОргСинтез» укладено контракт № УК.272/12, предметом якого була поставка товару - метіл-третаміловий ефір (далі - МТАЕ).

На виконання контракту на адресу позивача у червні 2013 року надійшов товар – МТАЕ у кількості 116,918 тон (2 цистерни). Вартість товару визначена 1070,11 дол. США за одну метричну тону.

З метою митного оформлення даного товару, позивачем були заповнені та подані до відповідача декларації від 26.06.2013 № 112050000/2013/016155 та № 112050000/2013/016161. Митна вартість товару по двох деклараціях визначена на рівні 1000045,15 грн. Визначення митної вартості товару позивач здійснив за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Разом з митною декларацією позивач надав митному органу контракт з додатками, комерційний інвойс, сертифікат про походження товару, розрахунок вартості товару постачальника за контрактом, паспорт якості, експортні митні декларації та інші документи, зазначені у графі 44 митних декларацій від 26.06.2013.

Відповідач, відповідно до ст. 53 Митного кодексу України, запропонував позивачу надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, зокрема: договір угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (а.с.107, 110).

На таку вимогу митного органу декларантом подано: інвойс № 14/13 від 30.04.2013 (копія), лист від ТОВ «САНОРС» № 69/13-ДТР від 05.07.2013 (копія); лист від ТОВ «САНОРС» № 70/13-ДТР від 05.07.2013 (копія); висновок ДЗІ № 11/620 від 08.07.13р. (копія), котировки; лист ТОВ «ТД «Енергетичні технології» від 05.07.2013 №05/07/2013-06. Інші документи декларант надати відмовився, про що зробив письмову відмітку. Консультації проведено (а.с.107. 110).

З огляду на неподання позивачем усіх витребуваних документів, Запорізькою митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 11.07.2013 року № 112050000/2013/000576/2, № 112050000/2013/000577/2, відповідно до яких митну вартість товару визначено на рівні 1,1314 дол. США за кілограм.

Даючи правову оцінку вказаним рішенням суд зазначає таке.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (ст. 49 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 53 Митного кодексу України (далі по тексту постанови - МК України), у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Відповідно до переліку даних документів, наведеного в частині другій даної статті, такими документами є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз даної норми дає змогу виокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов'язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Встановивши розбіжності в поданих декларантом документах та встановивши, що подані документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товари (а.с.107, 110), митний орган обґрунтовано витребував від позивача додаткові документи.

Декларантом частково (не в повному обсязі) подано додаткові документи: висновок ДП «Держзовнішінформ», біржові котирування. Інші документи декларант надати відмовився.

Вартість, зазначена в висновку ДП «Держзовнішінформ» від 08.07.2013 № 11/620 (а.с.46) митницею не прийнята, оскільки у вказаному висновку зазначено, що заявлена контрактна ціна товару не суперечить ціні виробника. У даному ж випадку позивач придбавав товар не у виробника, а в посередника.

Декларантом не надано митниці та до суду доказів неможливості подання інших документів, витребуваних митницею; не надано доказів направлення своєму контрагенту запитів щодо отримання документів з третіми особами. Декларант лише зробив відмітку про те, що інші документи надати відмовляється, без зазначення причин неможливості надання таких документів.

Відповідно до ч. 6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, в тому числі у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Нормами ч. 2 ст.58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Оскільки позивач відмовився надавати в повному обсязі запитувані митницею документи, без обґрунтування об’єктивних причин неможливості подати такі документи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач правомірно, за результатами проведених консультацій, застосував другорядний резервний метод визначення митної вартості товарів згідно наявної у митного органу інформації, у зв'язку із неможливістю застосування у спірних правовідносинах основного методу визначення митної вартості та другорядних методів – за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних товарів, на основі віднімання вартості, на основі додавання вартості. Відповідачем в рішеннях про коригування митної вартості обґрунтовано неможливість послідового застосування кожного з методів (а.с.71, 72).

Вказане в сукупності свідчить про те, що Запорізькою митницею Міндоходів дотримано вимог митного законодавства при визначенні митної вартості вказаного товару, прийняті Запорізькою митницею Міндоходів рішення є законними та обґрунтованими, а тому підстави для визнання їх протиправними та скасування - відсутні.

За таких обставин, суд вважає, що рішення суду першої інстанції викладене достатньо повно, обґрунтовано та мотивовано з посиланням на конкретні пункти законів України, які регулюють спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Енергетичні Технології» – залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2013 року – залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко