Справа № 463/2912/14-а
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2014 року м.
Львів Справа №2-а/463/145/14

Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді
Леньо С. І.

при секретарі
Станько Р.О.

з участю представника позивача Брик
А.О.

відповідача ОСОБА_2

перекладача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
адміністративну справу за позовом
Львівського прикордонного загону
Західного Регіонального управління
Державної прикордонної служби України
до ОСОБА_2 про примусове видворення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача, в якому просить суд
постановити рішення про примусове
видворення громадянина Демократичної
Соціалістичної Республіки Шрі - Ланка
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території
України.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач діючи в складі групи осіб,
вчинив спробу незаконного, поза межами
пунктів пропуску, перетинання
державного кордону із України в
Республіку Польща, але свій намір до
кінця не довів внаслідок чого 10.06.2014р. о
17 год. 05 хв. був затриманий прикордонним
нарядом «Прикордонний патруль»
відділу прикордонної служби «Грушів» в
с. Бірки, Яворівського району,
Львівської області. За вчинення таких
дій, постановою Яворівського районного
суду Львівської області від 11.06.2014р.
відповідача було визнано винним у
вчинені адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.
204-1 КУпАП та оголошено усне зауваження.
Попередньо, 28.05.2014р. 1-м міським відділом
у м. Вінниця УДМС України у Вінницькій
області було прийнято рішення про
примусове повернення відповідача до
Демократичної Соціалістичної
Республіки Шрі - Ланка, однак таке
рішення останній не виконав. Підставою
для примусового видворення
відповідача є те, що у останнього
відсутні необхідні кошти для придбання
проїзних документів, відсутні
документи на право перебування на
території України, відсутні на
території України родинні зв'язки, а
також наявний відкритий намір
нелегальним шляхом потрапити до країн
Західної Європи, що дозволяє зробити
висновок, що відповідач ухилятиметься
від виїзду за межі території України. З
наведених вище мотивів, змушений
звернутись до суду із згаданим позовом,
обґрунтованість якого вважає
доведеною.

В судовому засіданні представник
позивача за належним дорученням від
10.01.2014р. Брик А.О. позовні вимоги
підтримав, дав пояснення аналогічні
вищенаведеним та просить позов
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
обґрунтованість позову заперечив. Не
оспорює того факту, що кордон України
перетнув незаконно, однак з тих
підстав, що на Батьківщині існує
загроза його життю, в Україні має намір
оформити статус біженця, і тому, в
задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши доводи представника
позивача, пояснення відповідача,
з'ясувавши дійсні обставини справи та
дослідивши докази, якими позивач
обґрунтовує свої позовні вимоги, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 50 КАС України, громадяни
України, іноземці чи особи без
громадянства можуть бути
відповідачами за адміністративним
позовом суб'єкта владних повноважень
про примусове видворення іноземця чи
особи без громадянства з України.

Постановою Яворівського районного
суду Львівської області від 11.06.2014р.
встановлено, що 10.06.2014р. о 17:05 год.
прикордонним нарядом «Прикордонний
патруль» від відділу прикордонної
служби «Грушів» в с. Бірки,
Яворівіського району Львівської
області був виявлений відповідач разом
з трьома громадянами Республіки Шрі -
Ланка, які здійснили спробу
незаконного перетинання державного
кордону України поза межами пункту
пропуску. За вчинення таких дій,
відповідача визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та
звільнено від адміністративної
відповідальності, обмежившись усним
зауваженням (а.с.3).

За правилами ч. 1 ст. 30 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства» центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органи охорони державного
кордону (стосовно іноземців та осіб без
громадянства, які затримані ними у
межах контрольованих прикордонних
районів під час спроби або після
незаконного перетинання державного
кордону України) або органи Служби
безпеки України можуть лише на
підставі винесеної за їх позовом
постанови адміністративного суду
примусово видворити з України іноземця
та особу без громадянства, якщо вони не
виконали в установлений строк без
поважних причин рішення про примусове
повернення або якщо є обґрунтовані
підстави вважати, що іноземець або
особа без громадянства ухилятимуться
від виконання такого рішення.

Як вбачається зі змісту пояснень
відповідача, останній прибув на
територію України з метою мігрувати в
країни Європейського союзу для
подальшого працевлаштування.

Рішенням 1-го міського відділу у м.
Вінниця УДМС України у Вінницькій
області від 28.05.2014р. примусово
повернуто відповідача за межі України
та зобов'язано його покинути територію
України у 20-денний термін (а.с.7).
Допитаний з цього приводу відповідач, в
судовому засіданні ствердив, що
можливості покинути територію України
у нього на даний час немає через
відсутність коштів, будь-які родинні
зв'язки на території України у нього
відсутні.

Представлені позивачем документи та
пояснення відповідача свідчать про те,
що реалізуючи свої права та свободи,
відповідач міг встановленим порядком
іммігрувати в Європейські країни, не
завдавши шкоди національним інтересам
України. Проте вибрав найбільш легкий
та незаконний спосіб перетину кордону
без належних на це документів.

Встановлені судом обставини, а саме
відсутність у громадянина
Демократичної Соціалістичної
Республіки Шрі - Ланка близьких родичів
на території України, власного житла,
постійного джерела існування,
незаконний перетин ним державного
кордону України в напрямку до країн
Європейського Союзу свідчать про те, що
останній порушив вимоги ст. ст. 4, 9, 16
згаданого вище Закону і відповідно до
вимог ч. 1 ст. 30 цього ж Закону підлягає
видворенню, оскільки є достатні та
обґрунтовані підстави вважати, що
останній ухилиться від самостійного та
добровільного залишення території
України, так як кошти на проїзд у нього
відсутні, також відсутні родинні
зв'язки в Україні, і в подальшому,
враховуючи його наміри потрапити до
країн Європейського союзу, є підстави
вважати, що він може повторити спробу
незаконного перетину державного
кордону. Тому вимогу про видворення суд
вважає обґрунтованою та приймає
рішення про задоволення позову
повністю.

При цьому, суд не приймає до уваги
позицію відповідача про його бажання
залишитись в Україні з метою отримати
статус біженця. Одночасно з прийняттям
згаданого вище рішення (а.с.7) про
повернення відповідача в країну
походження, останньому було надано 20-ти
денний термін для добровільного
залишення території України. Впродовж
цього періоду такий мав змогу
звернутись до органів державної влади
з метою отримання статусу біженця, і
оскільки таких дій вчинено не було,
немає підстав вважати їх реальними, а
намір відповідача таким, що відповідає
його внутрішній волі.

Крім того, з моменту прийняття даного
рішення про примусове видворення і до
моменту його виконання, відповідач
вправі звернутись до органів державної
влади з відповідною заявою про надання
йому статусу біженця, яка підлягає
розгляду у встановленому законом
порядку.

На підставі наведеного ат керуючись ст.
ст. 7-14, 50, 69-71, 86, 94, 159-163, 167, 183-5 КАС
України, ст. ст. 4, 9, 16, 30 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Примусово видворити громадянина
Демократичної Соціалістичної
Республіки Шрі - Ланка, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Личаківський районний суд м.
Львова шляхом подачі апеляційної
скарги в порядку та строки передбачені
ст.183-5 КАС України.

Суддя:
Леньо С. І.