Справа № 9101/17890/2012
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2013 рокусправа № 2а-0870/3998/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Шкуропадська В.М.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Хортицькому
районі м.Запоріжжя

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 29 червня 2011
року

у справі № 2а-0870/3998/11

за позовом ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у
Хортицькому районі м. Запоріжжя

про стягнення суми,-

встановила:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до
Державної податкової інспекції у
Хортицькому районі м. Запоріжжя, в
якому просила визнати неправомірними
дії службових осіб ДПІ у Хортицькому
районі м. Запоріжжя щодо розрахунку та
поверненню позивачу надмірно
сплачених податків з доходів фізичних
осіб згідно поданої декларації за 2010
рік та стягнути з відповідача суму
недоотриманого надмірно сплаченого
податку з доходів фізичних осіб у
розмірі 167,21 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем при проведенні
розрахунку суми податку з доходів
фізичної особи, що підлягає поверненню,
брався за основу загальний річний
оподатковуваний дохід без виключенням
суми утриманого збору до Пенсійного
фонду України та внесків до фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, тоді як
повинен братись розрахунок з
виключенням сум вищезазначених
внесків.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 29.06.2011 позов
задоволено. Визнано неправомірними дії
відповідача щодо розрахунку та
повернення позивачу надмірно
сплачених податків та стягнуто з
відповідача на користь позивача суму
недоотриманого надміру сплаченого
податку з доходів фізичних осіб у
розмірі 167,21 грн.

Не погодившись із постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на невірне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати постанову суду та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
розрахунок суми податку з доходів
фізичних осіб, що підлягає поверненню
платнику податку або сплаті до бюджету,
у тому числі у зв'язку з нарахуванням
податкового кредиту, відповідачем
складено відповідно до законодавства,
тобто без вирахування суми зборів до
Пенсійного фонду України та внесків до
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені судом належним
чином.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, 15.03.2011 позивач
подав до податкового органу декларацію
про доходи, одержані з 01 січня по 31
грудня 2010 року, довідку про доходи
№03-01/014 від 28.02.2011, видану ПП
«Аудиторська фірма «ПРИМА Аудит»,
довідку про доходи №03-01/008 від 28.02.2011,
видану ТОВ «Аудиторська фірма
«Індустріал Аудит», довідку про доходи
№03-01/003 від 28.02.2011, видану ТОВ «ЗАП-ІВАТ
ГРУП», довідку про доходи №03-01/004 від
28.02.2011, видану ТОВ «Галс-Інвест»;
договір про навчання, підготовку,
перепідготовку, підвищення
кваліфікації або про надання
додаткових освітніх послуг №388 від
20.08.2010, квитанцію про сплату за навчання
№8171.984.1 від 20.08.2010.

Відповідно до декларації про доходи,
позивачем отримано дохід не за місцем
основної роботи (за сумісництвом) у
сумі 21861,78 грн. та сплачено 4762,09 грн.
податку з доходів фізичних осіб. Як
вбачається з декларації про доходи, до
складу податкового кредиту віднесена
сума за навчання у сумі 5130,00 грн. на
підставі укладеного з Державним вищим
навчальним закладом «Запорізький
національний університет»
Міністерства освіти та науки України
договору про навчання, підготовку,
перепідготовку, підвищення
кваліфікації або про надання
додаткових освітніх послуг №388 від
20.08.2010.

Згідно умов вказаного вище договору
строк навчання - 2010/2011 навчальний рік;
загальна вартість навчання складає
10260,00 грн.; оплата вноситься кожного
семестру у сумі 5130,00 грн. (задекларована
сума в розмірі 5130,00 грн. є оплатою за
перший семестр, що підтверджується
квитанцією №8171.984.1 від 20.08.2010.

У декларації про доходи позивачем
зазначено, що сума податку з доходів
фізичних осіб до повернення становить
769,53 грн., але відповідачем 26.04.2011
перераховано на поточний рахунок
позивача суму в розмірі 564,82 грн., що
підтверджується квитанцією №22 від
26.04.2011.

Колегія суддів, виходячи з фактичних
обставин справи, норм діючого
законодавства, що регулюють спірні
правовідносини, не погоджується з
судом першої інстанції про
обґрунтованість позовних вимог,
зважаючи на наступне.

Відповідно до п.п. 5.1.1. п.5.1. ст.5 Закону
України №889-IV від 22.05.2003 «Про податок з
доходів фізичних осіб» платник податку
має право на податковий кредит за
наслідками звітного податкового року.

Під податковим кредитом розуміється
сума (вартість) витрат, понесених
платником податку - резидентом у
зв'язку з придбанням товарів (робіт,
послуг) у резидентів - фізичних або
юридичних осіб протягом звітного року
(крім витрат на сплату податку на
додану вартість та акцизного збору), на
суму яких дозволяється зменшення суми
його загального річного
оподатковуваного доходу, одержаного за
наслідками такого звітного року, у
випадках, визначених цим Законом (п.1.16
ст.1 Закону №889-IV).

Підпунктом 3.1.2 пункту 3.1 ст.3 Закону
№889-IV встановлено, що об'єктом
оподаткування резидента є чистий
річний оподатковуваний дохід, який
визначається шляхом зменшення
загального річного оподатковуваного
доходу на суму податкового кредиту
такого звітного року.

За змістом п. 1.6 ст.1, п. 4.1 ст.4 Закону
№889-IV загальний річний оподатковуваний
дохід складається з суми загальних
місячних оподатковуваних доходів
звітного року.

Згідно п.п. 4.2.1 п. 4.2 ст.4 Закону №889-IV до
складу загального місячного
оподатковуваного доходу включаються,
зокрема доходи у вигляді заробітної
плати, інші виплати та винагороди,
нараховані (виплачені) платнику
податку відповідно до умов трудового
або цивільно-правового договору.

Водночас Законом №889-IV встановлено
обмеження щодо неперевищення сум
нарахованого платником податку
податкового кредиту понад суму
загального оподатковуваного доходу,
одержаного платником податку протягом
року як заробітна плата.

Заробітна плата - це доходи нараховані
(виплачені, надані) внаслідок
здійснення платником податку трудової
діяльності та території України від
працедавця.

Отже при проведенні розрахунку суми
податку з доходів фізичних осіб, яка
підлягає поверненню платнику податку у
зв'язку з нарахуванням податкового
кредиту, застосовується сума
нарахованої заробітної плати без
виключення сум внесків до соціальних
фондів та податкової соціальної
пільги.

Матеріалами справи підтверджено, що
загальна сума отриманого доходу
позивачу згідно наданих довідок про
заробітну плату становить 32861,78 грн., а
сума внесків на державне страхування
становить 1114,69 грн.

Також, підпунктом 5.3.3 п.5.3 ст.5 Закону
№889-IV передбачено, що платник податку
має право включити до складу
податкового кредиту звітного року
витрати, фактично понесені ним
протягом такого звітного року, в тому
числі суму коштів, сплачених платником
податку на користь закладів освіти для
компенсації вартості середньої
професійної або вищої форми навчання
такого платника, іншого члені його
сім'ї першого ступеня споріднення, але
не більше суми, визначеної у підпункті
6.5.1 пункту 6.5 статті 6 цього Закону, у
розрахунку за кожний повний або
неповний місяць навчання протягом
звітного податкового року.

Виходячи з положень пп. 6.5.1.п. 6.5. ст. 6
Закону №889-IV, сума витрат на навчання,
яку платник податку має право включити
до податкового кредиту за місяць, не
може перевищувати суми, яка дорівнює
сумі місячного прожиткового мінімуму,
діючого для працездатної особи на 1
січня звітного податкового року,
помноженої на 1,4 та округленої до
найближчих 10 гривень.

Статтею 52 Закону України «Про
Державний бюджет на 2010 рік» для
працездатних осіб з 1 січня 2010 року
прожитковий мінімум становить 869
гривень на місяць.

Отже, з урахуванням вимог пп. 6.5.1.п. 6.5.
ст. 6 Закону №889-IV обмеження щодо суми
коштів, сплачених платником податку,
яка може бути включена до складу
податкового кредиту складає 1220,00 грн.
на місяць (869х1,4=1216,60 грн. або 1220,00 грн.) та
за чотири місяці (серпень-грудень 2010
року) складає 4880,00 грн.

Вказана сума підтверджена матеріалами
справи та сторонами не заперечується.

Таким чином, сума податку з доходів
фізичних осіб, що підлягає поверненню
позивачу, повинна обраховуватись
наступним чином 32861,78 грн. (загальна
сума отриманого доходу) -4880,00 грн. (сума
коштів, сплачена позивачем, яка може
бути включена до складу податкового
кредиту) = 27981,78 грн. (сума доходу, що
підлягає оподаткуванню податком з
доходів фізичних осіб).

27981,78х15% (ставка податку) = 4197,27 грн. (сума
податку з доходів фізичних осіб, що
підлягає сплаті у 2010 році).

4762,09 грн. (сума податку з доходів
фізичних осіб, фактично сплачена за 2010
рік) - 4197,27 грн. (сума податку з доходів
фізичних осіб, що підлягає сплаті у 2010
році) = 564,82 грн. (сума податку з доходів
фізичних осіб, що підлягає поверненню).

Посилання позивача на застосування
пункту 3.5. статті 3 Закону №889-IV, яким
визначено, що при нарахуванні доходів у
вигляді заробітної плати об'єкт
оподаткування визначається як
нарахована сума такої заробітної
плати, зменшена на суму збору до
Пенсійного фонду України та внесків до
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
які відповідно до закону справляються
за рахунок доходу найманої особи, не
приймається колегією суддів до уваги,
оскільки вказана норма застосовується
виключно при визначенні об'єкта
оподаткування податком з доходів
фізичних осіб при нарахуванні
заробітної плати. Водночас у ст.5 Закону
№889-IV, яка регламентує порядок
нарахування податкового кредиту,
норми, аналогічні наведеним у п.3.5 ст. 3
та ст. 6 Закону №889-IV, відсутні.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів доходить погоджується з
позицією податкового органу, який при
перерахунку податкових зобов'язань за
2010 рік правомірно виходив із суми
нарахованого, а не виплаченого доходу.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що постанова суду
першої інстанції від 29.06.2011 підлягає
скасуванню, а апеляційна скарга
відповідача - задоволенню, оскільки
доводи апеляційної скарги
спростовують досліджені у справі
докази, а отже є підставою для
скасування постанови суду.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.206
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Хортицькому
районі м. Запоріжжя задовольнити.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 29.06.2011 у
справі №2а-0870/3998/11 скасувати.

В позові відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко