Справа № 2а-974/11/1916
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року
Справа № 9104/23296/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючої судді
Сапіги В.П.

суддів:
Левицької Н.Г., Хобор Р.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Чортківському районі
Тернопільської області на постанову
Чортківського районного суду
Тернопільської області від 08.02.2011 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області про зобов'язання провести
перерахунок та виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ
:

25.01.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області, в якому просив зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним
до 4 категорії у розмірі 15% мінімальної
пенсії за віком починаючи з 2910.2010 р. та
щомісячну компенсацію у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком починаючи
з 01.03.2006 р.

Постановою Чортківського районного
суду Тернопільської області від 08.02.2011
року позов задоволено частково.
Позовні вимоги за період з 01.03.2006 р. по
24.07.2010 р. залишено без розгляду.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Чортківському районі
Тернопільської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 15% мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст. 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої абз.1 ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
щомісячну компенсацію в зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком, починаючи
з 25.07.2010 р. до виникнення обставин, з
якими закон пов'язує виникнення, зміну
або припинення спірних правовідносин.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, управління
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області подало апеляційну скаргу в
якій просить постанову суду першої
інстанції скасувати та винести нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити. В обґрунтування апеляційної
скарги апелянт посилається на невірне
застосування судом норм матеріального
і процесуального права при винесенні
оскаржуваної постанови.

У відповідності до ч. 3 до ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

На підставі ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (далі - Закон № 796-XII).

Встановлено, що позивач особою,
віднесеною до категорії 4 та дружиною
померлого громадянина, смерть якого
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою.

Право позивача на одержання додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю як
особі, віднесеній до категорії 4 та на
щомісячну компенсацію при втраті
годувальника в розмірі 50 процентів
відповідачем не оспорюється та
доказуванню не підлягає у
відповідності до ст.72 ч.3 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 51 цього
Закону № 796-XII особам, віднесеним до 4
категорії, щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 15 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над
нормативними актами Кабінету
Міністрів України колегія суддів
вважає, що застосування відповідачем
положень постанов Кабінету Міністрів
України є безпідставним, а тому виплати
повинні здійснюватись відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Дія норм ст.51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» на 2010 рік
не була зупинена чи обмежена іншими
нормативними актами.

Проте суд звертає увагу, що на
виконання пункту 7 Закону України "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
Кабінетом Міністрів України 06.07.2011р.
прийнято постанову № 745 "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", яка набрала
чинності з дня опублікування такої в
Урядовому кур'єрі, 2011, 23.07.2011 № 133 -
23.07.2011р. Даною постановою змінено
розміри належних деяким категоріям
громадян, зокрема особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, виплат і такі зміни визнані
конституційними.

Таким чином достатніх правових підстав
чи застережень щодо неможливості
здійснити нарахування та виплату на
користь позивача додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю у
передбаченому ст. 51 Закону № 796-XII
розмірі суд апеляційної інстанції не
вбачає.

Відповідно до частини першої статті 52
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», щомісячна компенсація в
разі втрати годувальника
призначається на кожного
непрацездатного члена сім'ї, який був
на його утриманні, в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком
незалежно від пенсії, передбаченої
законодавством України.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік» від 28.12.2007 р. № 107-V1. в
частину першу статті 52 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»внесені
зміни, відповідно до яких зазначена
компенсація встановлена у розмірі 10
процентів прожиткового мінімуму, для
осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008р. № 10-рп/2008 визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними), зміни, внесені
підпунктом 14 пункту 28 розділу II Закону
України від 28.12.2007 р. № 107-V1.

Таким чином, щомісячна компенсація
позивачці у зв'язку з втратою
годувальника повинна бути призначена в
розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії
за віком незалежно від пенсії,
передбаченої законодавством України.

Відносно заперечень відповідача щодо
неправильного застосування положень
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», колегія суддів, зазначає,
що відповідно до ч.1 ст.28 наведеного
Закону мінімальний розмір пенсії за
віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Положення ч.3 ст.28 вищевказаного Закону
не є перешкодою для застосування
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого крім
передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

Беручи до уваги, що правові положення,
які передбачали виплату спірних виплат
особі, на яку поширюється дія Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
на час виникнення спірних
правовідносин були чинними, а позивач
належить до вказаної групи осіб і має
право на її отримання, органи державної
влади не могли свідомо зменшувати
розмір такої допомоги без законних на
те підстав.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії позивачу
здійснює Пенсійний фонд України в
особі управління Пенсійного фонду
України в Чортківському районі
Тернопільської, обов'язок щодо
нарахування і виплати додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
правильно покладено на відповідача у
справі.

Відповідно до ст.99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

За правилами ч.2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Враховуючи наведене суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що суд
першої інстанції підставно
задовольнив позовні вимоги щодо
виплати компенсації за втрату
годувальника з числа потерпілих
внаслідок Чорнобильської катастрофи в
межах строку звернення до суду з
адміністративним позовом, а в частині,
що вийшли за межі строку, обґрунтовано
залишив без розгляду. Проте колегія
суддів не погоджується із висновком
суду першої інстанції щодо задоволення
без достатнього обґрунтування
позовної вимоги про зобов'язання
відповідача виплачувати додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю,
починаючи з 25.07.2010 р. з врахуванням того,
що позивач просив задовольнити таку
вимогу з 29.10.2010 р.

За таких обставин, з врахуванням
вищенаведеного суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
висновок суду в частині задоволення
позовної вимоги про зобов'язання
відповідача виплачувати додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю,
починаючи з 25.07.2010 р. неповністю
з'ясував обставини, що мають значення
для справи, що призвело до частково
неправильного вирішення справи.
Відтак, оскаржувана постанова в цій
частині підлягає скасуванню з
прийняттям нової, якою позовні вимоги
задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 160, 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207,
254 КАС України, суд апеляційної
інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області задовольнити частково.

Постанову Чортківського районного
суду Тернопільської області від 08.02.2011
року у справі № 2а-974/11 в частині
задоволення про зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області щодо невиплати ОСОБА_1
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 15% мінімальної
пенсії за віком починаючи з 25.07.2010 року
до виникнення обставин, з якими закон
пов'язує виникнення, зміну або
припинення спірних правовідносин -
скасувати.

В цій частині прийняти нову постанову.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Чортківському районі
Тернопільської області здійснити
перерахунок та виплату на користь
ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 15
процентів мінімальної пенсії за віком
відповідно до ч.3 ст. 51 Закону України
«Про статус і соціальний хадист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», з
29.10.2010 року з урахуванням виплачених
сум.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя :
В.П. Сапіга

Судді:
Н.Г. Левицька

Р.Б. Хобор