Справа № 694/1978/13-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
694/1978/13-а Головуючий у 1-й
інстанції: Гончаренко Т. В.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

02 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів:
Старової Н. Е. Літвіної Н. М., Мєзєнцева
Є. І. розглянувши у письмовому
провадженні засіданні апеляційну
скаргу Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області на постанову Звенигородського
районного суду Черкаської області у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_4 (далі позивач, ОСОБА_4) до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області (далі відповідач),
третя особа - головний державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень УДВС Головного
управління юстиції у Черкаській
області Осадчий В. В. про визнання дій
протиправними, скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Звенигородського районного суду
Черкаської області звернувся ОСОБА_4 з
позовом до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області, третя особа - головний
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень УДВС
Головного управління юстиції у
Черкаській області Осадчий В. В. про
визнання дій протиправними, скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження ВП № 30066166 від 30.12.2011 року.

Постановою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 16.01.2014 року
адміністративний позов задоволено.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову та прийняти нову,
якою в задоволенні позову відмовити
повністю.

Справа розглянута відповідно до вимог
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої
інстанції, постановою
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 28.12.2010 року по
справі № 2-а-730/10, яка набрала законної
сили, задоволено позов ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії.

10.11.2011 року Звенигородським
районним судом Черкаської області
видано виконавчий лист по
адміністративній справі № 2-а-730/2010 (а. с.
6), за яким державним виконавцем ВПВР
УДВС ГУЮ у Черкаській області винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП №30066166.

30.12.2011 року головний державний
виконавець ВПВР УДВС ГУЮ у Черкаській
області Осадчий В. В., на підставі п. 11 ч.
1 ст. 49, ст. 50 Закону України "Про
виконавче провадження", виніс
постанову ВП № 30066166 про закінчення
виконавчого провадження, вмотивовану
ст. 75 Закону України "Про виконавче
провадження", тобто неможливістю
виконати рішення суду без участі
боржника (а. с. 8).

Не погоджуючись з такими діями
відповідача, позивач звернувся з
позовом до суду.

Колегія суддів не вбачає порушень
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
на які посилається апелянт, та вважає,
що судом надана їм правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
регулює спірні правовідносини.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, а
частиною 2 цієї статті зазначено, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення, згідно з
виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем не надано суду достатніх
та належних доказів на підтвердження
правомірності винесення оскаржуваної
постанови та вчинення необхідних
виконавчих дій державним виконавцем,
які передбачені ч. 3 ст. 75 Закону України
«Про виконавче провадження», що
свідчить про необґрунтованість
закінчення виконавчого провадження з
підстав п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження».
Зокрема, ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» не передбачена
можливість закінчення виконавчого
провадження, внаслідок відсутності
бюджетних асигнувань.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 14, ст. 255 КАС України,
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Також, на території України
обов'язковими для виконання є рішення
Європейського суду з прав людини. Суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Європейського
суду з прав людини як джерело права (ст.
ст. 2, 17 Закону України «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини»).

Так, у справах «Жовнер проти України»,
«Кечко проти України», «Васильев проти
України», «Войтенко проти України»,
Європейський суд з прав людини
наголошував, що державний орган влади
не має права посилатися на відсутність
бюджетних асигнувань на виправдання
неспроможності виконати судове
рішення про повернення боргу.

Отже, враховуючи вищенаведене,
вбачається, що відсутність бюджетних
коштів не може бути підставою для
невиконання судового рішення, яке
набрало законної сили, і повернення
виконавчого листа стягувачеві, а, отже,
дії відповідача щодо винесення
постанови про закінчення виконавчого
провадження є протиправними, а
постанова про закінчення виконавчого
провадження ВП № 30066166 від 30.12.2011 року з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-а-730/10, виданого 10.11.2011 року
Звенигородським районним судом
Черкаської області підлягає
скасуванню.

Судова колегія апеляційної інстанції
не вбачає порушень судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається відповідач в апеляційній
скарзі, та вважає, що судом першої
інстанції повно встановлені обставини
справі, яким надана правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у постанові від
16.01.2014 року, та не можуть бути підставою
для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до
ст. 200 КАС України, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись статтями 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області залишити без задоволення, а
постанову Звенигородського районного
суду Черкаської області від 16.01.2014 року
- без змін.

Стягнути з Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області судовий збір за подачу
апеляційної скарги у розмірі 36
(тридцять шість) грн 54 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Літвіна Н. М.

Мєзєнцев Є.І.