Справа № 813/3868/13-а
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 р.
Справа № 876/12654/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Костіва М.В.

при секретарі судового засідання:
Корнієнко О.А.

з участю представника позивача:
Фостяка О.Я.

та представника відповідача:
Середяка Б.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Галицькому районі м.Львова на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2013 року у справі за позовом Приватного
підприємства «Кук» до Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м.Львова про скасування
податкового повідомлення-рішення від
20.03.2013 року № ,-

В С Т А Н О В
И Л А:

20.05.2013 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про скасування
податкового повідомлення-рішення від
20.03.2013 року № .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
висновки акта перевірки відповідача
№146/15-4009/32713144 від 22.02.2013 року, на
підставі якого винесено оскаржуване
податкове повідомлення-рішення, не
відповідають фактичним обставинам
фінансово-господарської діяльності
позивача.

В судовому засіданні 15.07.2013 року,
позивач уточнив позовні вимоги,
подавши письмову заяву, де просить
зменшити розмір позовних вимог, а саме:
визнати нечинним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Галицькому районі м. Львова Львівської
області ДПС від 20.03.2013 року № в
частині зменшення розміру від'ємного
значення з податку на додану вартість
за серпень 2012 року в розмірі 2465763 грн. по
взаємовідносинах з ТзОВ « БК
«Комфортбуд-1» та ТзОВ «Галкомплект».

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2013 року адміністративний позов
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Галицькому районі м.Львова
Львівської області Державної
податкової служби від 20 березня 2013 року
№ . Стягнуто з Державного бюджету
України на користь Приватного
підприємства «КУК» 2294,00 грн. (дві тисячі
двісті дев'яносто чотири гривні 00 коп.)
судового збору.

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що спірне податкове
повідомлення-рішення є законним та
обґрунтованим, оскільки під час
проведення перевірки було встановлено
завищення ПП «КУК» податкового
кредиту та завищено від`ємне значення
різниці між сумою податкового
зобов`язання і сумою податкового
кредиту.

У ході апеляційного розгляду
представник апелянта Фостяк О.Я. надав
пояснення та просить задовольнити
апеляційну скаргу.

Представник позивача Середяк Б.В. у
ході апеляційного розгляду надав
пояснення та просить відхилити
апеляційну скаргу.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції виходив з того, що
виникнення у платника податку на
додану вартість права на формування
податкового кредиту та відображення
його у податковій звітності не
ставиться у залежність від дотримання
податкового законодавства іншими
суб'єктами господарювання. Порушення,
допущенні одним платником податків у
відображенні в податковому обліку
певної господарської операції, за
загальним правилом не впливають на
права та обов'язки іншого платника
податків.

Таким чином, відповідач неправомірно
поклав на позивача відповідальність за
можливі протиправні дії його
контрагента.

На момент вчинення правочинів
підприємства-контрагенти позивача
були належним чином включені до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців та
володіли свідоцтвом про реєстрацію
платника податку на додану вартість, а
отже видача ними податкових накладних,
за операціями, фактичне здійснення
яких відповідачем не спростовано під
час розгляду справи та не наведено
об'єктивних обставин та належних та
допустимих доказів, які б ставили під
сумнів фактичне здійснення операцій, є
правомірним.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Правовідносини з приводу предмету
адміністративного позову між
позивачем та відповідачам були
врегульовані положеннями Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», «Про
податок на додану вартість» в редакції
чинній на час їх дії.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що ПП «Кук»
зареєстроване 09.12.2003 року Виконавчим
комітетом Львівської міської ради,
09.12.2003 року підприємству видано
свідоцтво про державну реєстрацію №
0007675, індефікаційний код 32713144.

ПП «Кук» взято на податковий облік в
органах державної податкової служби
18.12.2003 року за №11829 та станом на момент
проведення перевірки перебувало на
податковому обліку у ДПІ у Галицькому
районі м. Львова Львівської області
ДПС.

У періоді, за який проводилась
перевірка, відповідно до Свідоцтва про
реєстрацію позивач був платником ПДВ.
Індивідуальний податковий номер
платника ПДВ - 48.

Працівниками Державної податкової
інспекції у Галицькому районі м. Львова
Львівської області ДПС проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку ПП «КУК» з питань
достовірності відображення в
податковій декларації з податку на
додану вартість залишку від'ємного
значення за серпень 2012 року. За
результатами перевірки складено Акт
від № 1267/15-4009/32713144 від 12.10.2012р. (далі - Акт
перевірки), на підставі якого прийнято
податкове повідомлення-рішення від
26.10.2012 року №, яким зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість за серпень
2012 року в розмірі 7785943,00 грн.

Не погоджуючись з висновками акта
перевірки та винесеним на підставі
такого акта податковим
повідомленням-рішення, ПП «КУК» було
подану скаргу до Державної податкової
служби у Львівській області.

Рішенням Державної податкової служби у
Львівській області від 24.12.2012 року №
27468/10/10-2005/2091 залишено без змін
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Галицькому районі м. Львова Львівської
області ДПС від 26.10.13 року №, а
скаргу ПП «КУК» - без задоволення та
застосовано штрафну санкцію
відповідно до п.121.1 ст.121 Податкового
кодексу України.

Не погоджуючись з висновками акта
перевірки та винесеним на підставі
такого акта податковим
повідомленням-рішення, ПП «КУК» було
подану скаргу до Державної податкової
служби України.

ДПС України в ході розгляду скарги ПП
«КУК» було зобов'язано ДПІ у
Галицькому районі м. Львова Львівської
області ДПС провести повторну
позапланову виїзну документальну
перевірку ПП «КУК» з питань порушених у
скарзі підприємства.

На виконання вказівок ДПС України
наданих в ході розгляду скарги, ДПІ у
Галицькому районі м. Львова Львівської
області ДПС було проведено позапланову
виїзну документальну перевірку ПП
«КУК» з питань достовірності
відображення в податковій декларації з
податку на додану вартість залишку
від'ємного значення за серпень 2012 року,
за результатами якої складено акт від
22.02.2013 року №146/15-4009/32713144.

Згідно з висновками Акта перевірки від
22.02.2013 року №146/15-4009/32713144 зафіксовано
порушення позивачем вимог податкового
законодавства, а саме:

- п.п. 7.4.1; 7.4.4; 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» із змінами та доповненнями,
п.198.3, до п.198.6 ст.198, п.200.1, п. 200.4 ст.200, п.201.6
ст 201 Податкового Кодексу України ПП
«КУК» завищено податковий кредит на
загальну суму 2503170 грн. та завищено
від'ємне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту в розмірі 2503170 грн.
в т.ч. за 3 кв.2009 року на суму ПДВ 447950,6
грн.; за 4 кв.2009 року на суму ПДВ 390699,28
грн.; за 1 кв.2010 року на суму ПДВ 132395,92
грн.; за 2 кв.2010 року на суму ПДВ 183510,07
грн.; за 3 кв.2010 року на суму ПДВ 1234858,70
грн.; за 4 кв.2010 року на суму ПДВ 17172,6 грн.;
за 2 кв.2011 року на суму ПДВ 69651,91 грн.; за 3
кв.2011 року на суму ПДВ 1516,82 грн.; за 4
кв.2011 року на суму ПДВ 3610,82 грн.; за
січень 2012 року на суму ПДВ 1944,79 грн.; за
березень 2012 року на суму ПДВ 19858,43 грн..

На підставі рішення ДПС України від
12.03.2013 року № та Акта позапланової
виїзної перевірки ПП «КУК» від 22.02.2013
року №146/15-4009/32713144 ДПІ у Галицькому
районі м. Львова Львівської області ДПС
прийнято податкове повідомлення
-рішення від 20.03.2013 року № про
зменшення розміру від'ємного значення
з податку на додану вартість за серпень
2012 року на суму 2503170 грн.

ПП «КУК» було укладено із ТзОВ
«Галкомплект» договір від 07.09.2009 року
№45, за яким ТзОВ «Галкомплект» бере на
себе зобов'язання виконати роботи по
влаштуванню системи пожежної
сигналізації, системи оповіщення про
пожежу,системи автоматичного
пожежогасіння, системи димовидалення,
влаштуванню автоматики системи
димовидалення та роботи по
пусконаладці автоматики системи
димовидалення в приміщеннях
готельного комплексу у м. Львові по вул.
Фредра,7(а.с.50 т.6).

На виконання умов даного договору ТзОВ
«Галкомплект» було виконано роботи по
влаштуванню системи пожежної
сигналізації, системи оповіщення про
пожежу, системи автоматичного
пожежогасіння, системи димовидалення,
влаштуванню автоматики системи
димовидалення та роботи по
пусконаладці автоматики системи
димовидалення в приміщення готельного
комплексу у м. Львові по вул. Фредра,7, що
підтверджує належним чином
оформленими актами приймання
виконаних робіт (форми №КБ-2) та
довідками про вартість виконаних робіт
(форми №КБ-3) (а.с.1-2 т.5).

ТзОВ «Галкомплект» було виписано
податкові накладні, зокрема, зазначені
в акті перевірки:від 18.09.2009 року №68009 на
суму 409491,60 грн.,в т.ч. ПДВ-22726,80 грн. та
від15.04.2011 року №51 на суму 168213,20 грн., в
т.ч. ПДВ-28035,53 грн., сума ПДВ згідно яких
включена ПП «КУК» до складу
податкового кредиту у деклараціях з
податку на додану вартість за ІІІ
квартал 2009 року, за ІІІ квартал 2010 року
та ІІ квартал 2011 року.

Вартість отриманих робіт ПП «КУК»
оплачувало на поточний рахунок
постачальника, на підтвердження чого
долучено до матеріалів справи виписки
з банківського рахунку, також, фактичне
здійснення господарських операцій
підтверджується належним чином
оформленими первинними документами,
які надавались податковому органу в
ході проведення перевірки.

ПП «КУК» було укладено із ТзОВ «БК
«Комфортбуд-1» договір генпідряду від
03.07.2008 року за №010708, за яким ТзОВ «БК
«Комфортбуд-1» зобов'язалось власними
силами та з власних матеріалів
виконати роботи по будівництву
готельного комплексу по вул. Фредра, 7 у
м. Львові. Відповідними додатками до
договору було врегульовано кошториси,
строки виконання робіт, та строки
оплати виконаних будівельних робіт.

На виконання умов даного договору ТзОВ
«БК «Комфортбуд-1» було виконано роботи
по будівництву готельного комплексу по
вул. Фредра, 7 у м. Львові, а ПП «КУК»
оплачено вартість виконаних робіт та
відповідні суми ПДВ з вартості таких
робіт включено до складу податкового
кредиту.

ПП «КУК» було надано до перевірки усі
належним чином оформлені документи, що
підтверджують фактичність виконання
робіт по будівництву готельного
комплексу,а саме: договір з додатками,
акти виконаних робіт встановленої
форми, податкові накладні та платіжні
доручення.

З приводу фактичності проведених
господарських операцій із ТзОВ «БК
«Комфортбуд-1» суд першої інстанції
правильно зазначив, з чим погодилась
колегія суддів, що в першу чергу
фактичність таких господарських
операцій підтверджує наявність
збудованого і зданого в експлуатацію
об'єкта - готельного комплексу по вул.
Фредра, 7 у м. Львові, в приміщенні якого
проводилася перевірка.

Крім цього про реальність виконаних
робіт свідчить Акт комісії від 14.07.11
року ( а.с. ст. т.1,ст.163) про готовність
закінченого будівництва об'єкта у
складі представників: замовника
Стецьківа А.Р.- директора ПП «Кук»,
представника організації, яка
здійснювала будівництво Калапунь Т.М. -
директора ТзОВ «БК «Комфортбуд-1» ,
представника генерального
проектувальника ФОП ОСОБА_5- АКБ
«Шульга», представника органів
державного пожежного нагляду -
головний спеціаліст Опанасюк С.О. та
представника виконавчих робіт
протипожежного захисту Пятаков В.В.-
директора ТзОВ «Галкомплект»,
встановлено, що будівництво готельного
комплексу здійснено на підставі
рішення від 09.11.2007 року № 978 виконавчого
комітету та згідно дозволу на
виконання будівельно-монтажних робіт
від 20.06.2008 року №417/08 інспекції
державно-будівельного контролю у
Львівській області, оглядом об'єкта
встановлено, що будівельно-монтажні
роботи виконані згідно з державними
будівельними нормами, роботи по
забезпеченню пожежного захисту
готельного комплексу виконано в
повному обсязі згідно розробленої
27.08.2009 року ТзОВ «ІСК Трансекспо»
концепції забезпечення протипожежного
захисту, недоробки та дефекти, які були
виявлені органами державного
пожежного нагляду під час будівництва,
ліквідовані , порушень вимог органів
Державного
архітектурного-будівельного контролю,
пожежного нагляду та
Держнаглядохоронпраці при прийнятті
готельного комплексу не встановлено.

Про наявність у ТзОВ «БК «Комфортбуд-1»
в достатній кількості матеріальних
ресурсів для виконання будівельних
робіт свідчить ухвала Господарського
суду Львівської області від 29.01.2013 року
у справі №5015/630/12 (а.с.93). Посилання в
Акті перевірки на постанову
Господарського суду Львівської
області від 03.05.2013 року у справі №5015/630/12
про банкрутство ТзОВ «БК «Комфортбуд-1»
є безпідставним, оскільки
господарські операції із даним
підприємством мали місце у 2009-2010 роках,
а справа про банкрутство порушена
20.02.2012 року.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст.
2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95 р. N 88, зареєстрованого в
Мінюсті Україні від 05.06.95 р. за № 164/704
(надалі Положення).

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Положення,
первинні документи це письмові
свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення. Господарські операції це
факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
результатів. Первинні документи
повинні бути складені у момент
проведення кожної господарської
операції або, якщо це неможливо,
безпосередньо після її завершення.

Відтак, підлягають застосуванню
загальні вимоги до первинного
документа, встановлені ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» (далі -
Закон № 996-XIV). Згідно з цими вимогами
документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити, як назву
документа (форму); дату і місце
складання; назву підприємства, від
імені якого складено документ; зміст та
обсяг господарської операції, одиницю
виміру господарської операції; посади
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Досліджені судом акти виконаних робіт,
податкові накладні, якими підтверджено
факти виконання робіт (надання послуг)
позивачу містять всі обов'язкові
реквізити, що передбачені для
оформлення первинних документів. Отже
первинні документи, надані позивачем
податковому органу для перевірки
вимогам Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" відповідають, а
тому є належними і допустимими
доказами, що фіксують господарські
операції та які є підставою для
включення зазначених у них сум до
складу валових витрат з податку на
прибуток підприємств.

По згаданих господарських операціях
позивачем було сформовано податковий
кредит. Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону
України «Про податок на додану
вартість» чинного на період здійснення
операцій, - податковий кредит - сума, на
яку платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно з цим
Законом.

У відповідності п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» «Податковий кредит звітного
періоду визначається за договірною
вартістю товарів (послуг) … і
складається із сум податків
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п.6.1
ст.6 та ст.8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
та послуг з метою їх подальшого
використання в оподаткованих
операціях у межах господарської
діяльності платника податку …»

Відповідно п.п.7.5.1. п.7.5. ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» із змінами та доповненнями
«…Датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається дата, здійснення першої з
подій : або дата списання з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг)…, або
дата отримання податкової накладної,
що засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг)»

Згідно п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» із
змінами та доповненнями «…Не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
або митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту)…»

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону «Про
податок на додану вартість» платник
податку - особа, яка згідно з цим
Законом зобов'язана здійснювати
утримання та внесення до бюджету
податку, що сплачується покупцем, або
особа, яка імпортує товари на митну
територію України.

Виникнення у платника податку на
додану вартість права на формування
податкового кредиту та відображення
його у податковій звітності не
ставиться у залежність від дотримання
податкового законодавства іншими
суб'єктами господарювання. Порушення,
допущенні одним платником податків у
відображенні в податковому обліку
певної господарської операції, за
загальним правилом не впливають на
права та обов'язки іншого платника
податків.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м.Львова залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 23
вересня 2013 року у справі №813/3868/13-а - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

М.В.Костів