Справа № 806/6948/13-а
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2014 р.
м.Житомир справа №
806/6948/13-a

категорія 10.1

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання Галайба
І.Б.,

за участю: представників позивача: -
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - Колодяжної
Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Бердичеві та
Бердичівському районі Житомирської
області про визнання неправомірним та
скасування рішення

встановив:

22 жовтня 2013 року до Житомирського
окружного адміністративного суду
звернулась фізична особа-підприємець
ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4.) із позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області (далі - УПФУ в
м.Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області) про визнання
неправомірним та скасування рішення
№64 від 27 червня 2013 року, яким
застосовано фінансові санкції у
розмірі 72609 грн 63 коп.

У позовній заяві ФОП ОСОБА_4 вказала, що
УПФУ в м.Бердичеві та Бердичівському
районі було проведено планову
перевірку щодо правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
інших платежів за період з 31 грудня 1999
року до 14 червня 2013 року, та
достовірності відомостей, поданих до
Державного реєстру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування за період з 31
грудня 1999 року до 14 червня 2013 року. За
результатами перевірки відповідачем
складено акт №100 від 21 червня 2013 року.
На підставі вказаного акту перевірки
УПФУ в м.Бердичеві та Бердичівському
районі прийнято рішення від 27 червня 2013
року №64, яким застосовано фінансові
санкції за неподання відомостей
(комплекту документів первинної
звітності) до системи
персоніфікованого обліку відомостей
за 2005-2010 роки у розмірі 72609 грн 63 коп.
Просить визнати неправомірним та
скасувати рішення від 27 червня 2013 року
№64 повністю.

Ухвалою судді Житомирського окружного
адміністративного суду від 23 жовтня 2013
року відкрито провадження у даній
справі та призначено справу до
судового розгляду.

Представники позивача позовні вимоги
підтримали та просили
адміністративний позов задовольнити у
повному обсязі. Пояснили у судовому
засіданні, що звітність до органів
Пенсійного фонду України подана була
вчасно, тому підстав застосовувати
фінансові санкції у відповідача не
було. Крім того в обґрунтування своїх
вимог представники позивача
посилаються на те, що норми закону, які
були застосовані відповідачем при
прийнятті спірного рішення, а саме:
пункт 5 частини 9 статті 106 Закону
України від 9 липня 2003 року №1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон України
№1058-ІV), втратили чинність з 1 січня 2011
року у зв'язку з прийняттям Закону
України від 8 липня 2010 року №2464-VІ "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (далі - Закон
України №2464-VІ), а тому їх застосування
є неправомірним.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти заявлених вимог
заперечувала та просила відмовити у їх
задоволенні з підстав, що викладені в
письмових запереченнях на
адміністративний позов (а.с.15-18).

Суд, заслухавши пояснення
представників позивача та
представника відповідача, з'ясувавши
обставини у справі та перевіривши їх
доказами, приходить до висновку про
задоволення адміністративного позову
з наступних підстав.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_4
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа-підприємець, про що свідчить
свідоцтво про державну реєстрацію
фізичних осіб-підприємців, видане 15
грудня 1999 року виконавчим комітетом
Бердичівської міської ради
Житомирської області (а.с.6).

Згідно з свідоцтвом платника єдиного
податку серії НОМЕР_1, суб'єктом
господарювання ОСОБА_4 з 01 січня 2012 року
обрано спрощену систему оподаткування
зі сплатою єдиного податку (а.с.7).

ФОП ОСОБА_4 перебуває на обліку як
платник страхових внесків в Управлінні
Пенсійного фонду України в м.Бердичеві
та Бердичівському районі Житомирської
області.

У період з 17 червня 2013 року до 21 червня
2013 року на підставі направлення №102 від
17 червня 2013 року (а.с.26) працівниками
УПФУ в м.Бердичеві та Бердичівському
районі проведено планову перевірку ФОП
ОСОБА_4 щодо правильності нарахування,
обчислення та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інших
платежів за період з 31 грудня 1999 року до
14 червня 2013 року, та достовірності
відомостей, поданих до Державного
реєстру загальнообов'язкового
державного соціального страхування за
період з 31 грудня 1999 року до 14 червня 2013
року.

За результатами перевірки
відповідачем складено акт №100 від 21
червня 2013 року (а.с.152-171). Відповідно до
висновку акту перевірки встановлені
наступні порушення: платником було не
подано звіти за січень-червень 2011 року,
вересень-жовтень 2011 року, грудень 2011
року та квітень 2012 року чим порушено
вимоги статей 4, 7-9 Закону України
№2464-VІ. Платником під час заповнення
звіту за травень 2012 року помилково було
занижено суму фонду оплати праці чим
порушено вимоги статей 4, 7-9 Закону
України №2464-VІ. Платником у звітах за
формою "Додаток 4" за липень-серпень 2011
року та січень 2012 року було завищено
суму фонду оплати праці чим порушено
вимоги статей 4, 7-9 Закону України
№2464-VІ. Платником не було подано звіти
за формою "Додаток 22" з березня 2002 року
по червень 2005 року та з жовтня 2003 року
по грудень 2003 року, внаслідок, чого було
приховано (занижено) фонду оплати праці
чим порушено вимоги Закону України від
21 грудня 2000 року №2181-III "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" та пункт 13
"Інструкції про порядок обчислення і
сплати підприємствами, установами,
організаціями та громадянами збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, інших платежів, а також
обліку їх надходження до Пенсійного
фонду України". Платником не було
подано звіти за формою "Додаток 23" з
січня 2004 року по березень 2008 року,
внаслідок чого було приховано
(занижено) фонд оплати праці чим
порушено вимоги пункту 6 частини 2
статті 17, статті 19 Закону України
№1058-ІV. Платником не було подано звіти
за січень-червень 2011 року,
вересень-жовтень 2011 року, грудень 2011
року та квітень 2012 року, чим порушено
вимоги пункту 4 частини 2 статті 6 та
статті 20 Закону України №2464-VІ та
розділ IV Порядку формування та подання
страхувальниками звіту про суми
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 08.10.2010 р. № 22-2, у результаті
чого було не подано індивідуальні
відомості до системи СПОВ
застрахованих особах згідно таблиці.
Страхувальником не було подано звіти
за березень 2002 pоку - червень 2003 pоку,
жовтень 2003 pоку - березень 2008 року та
січень 2009 pоку, чим порушено вимоги
пункту 4 частини 2 статті 17 та частини 6
статті 21 Закону України №1058-ІV та
підпункт 8.3. п ункту 8 Порядку
формування та подання органам
Пенсійного фонду України відомостей
про застраховану особу, що
використовуються в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування № 7-6 від 10
червня 2004 року, у результаті чого було
не подано індивідуальні відомості до
системи СПОВ по застрахованих особах
згідно таблиці (а.с.168 на звороті -169).

На підставі вказаного акту перевірки
та на підставі абзаців п'ятого та
шостого пункту 7 Розділу VIII "Прикінцеві
та перехідні положення" Закону України
№2464-VI та пункту 5 частини 9 статті 106
Закону України №1058-ІV начальником УПФУ
в м.Бердичеві та Бердичівському районі
прийнято рішення від 27 червня 2013 року
№64, яким до ФОП ОСОБА_4 застосовано
фінансові санкції за несвоєчасне
подання відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку у розмірі 72609
грн 63 коп. (а.с.9).

Згідно з поясненнями до оскаржуваного
рішення ФОП ОСОБА_4 станом на 1 квітня 2005
року не було подано звіти по страхових
внесках за 2004 рік. За 2004 рік
донараховано суму страхових внесків у
розмірі 15459 грн 84 коп. Станом на 1 квітня
2006 року не подано звіти по страхових
внесках за 2005 рік. За 2005 рік
донараховано суму страхових внесків у
розмірі 21468 грн 99 коп. Станом на 1 квітня
2007 року не подано звіти по страхових
внесках за 2006 рік. За 2006 рік
донараховано суму страхових внесків у
розмірі 17814 грн 75 коп. Станом на 1 квітня
2008 року не подано звіти по страхових
внесках за 2007 рік. За 2007 рік
донараховано суму страхових внесків у
розмірі 15683 грн 85 коп. Станом на 1 квітня
2009 року не подано звіти по страхових
внесках за 2008 рік. За 2008 рік
донараховано суму страхових внесків у
розмірі 1351 грн 50 коп. Станом на 1 квітня
2010 року не подано звіти по страхових
внесках за 2009 рік. За 2009 рік
донараховано суму страхових внесків 830
грн 70 коп. Загальна сума санкцій за
несвоєчасне подання відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку складає 72609
грн 63 коп. (а.с.121-122).

Надаючи оцінку спірному рішенню, суд
виходить з наступного.

За період до 1 січня 2011 року відносини,
що виникали між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, регулювалися
Законом України №1058-IV. Зазначеним
Законом визначалися платники
страхових внесків, порядок їх
нарахування, обчислення та сплати
страхових внесків, стягнення
заборгованості за цими внесками.

Обов'язок страхувальника подавати
звітність територіальним органам
Пенсійного фонду у строки, в порядку та
за формою, встановленими Пенсійним
фондом було встановлено пунктом 4
частини 2 статті 17 Закону України №1058-IV.

Порядок та строки подачі звітності, в
тому числі, відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку було
встановлено Порядком формування та
подання органам Пенсійного фонду
України відомостей про застраховану
особу, що використовуються в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, затвердженого
постановою Пенсійного фонду України
від 10 червня 2004 року №7-6,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 10 серпня 2004 року за
№1000/9599 (далі - Порядок №1000/9599), який
втратив чинність 1 січня 2010 року, та на
який посилається відповідач в акті
перевірки.

Відповідальність за ненадання органам
Пенсійного фонду України звітності та
відомостей, що використовуються в
системі персоніфікованого обліку, було
встановлено пунктом 5 частини 9 статті
106 Закону України №1058-IV, а саме: за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою або
подання недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів Пенсійного фонду накладається
штраф у розмірі 10 відсотків суми
страхових внесків, які були сплачені
або підлягали сплаті за відповідний
звітний період, за кожний повний або
неповний місяць затримки подання
відомостей, звітності, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а в разі повторного
протягом року такого порушення - у
розмірі 20 відсотків зазначених сум та
не менше 20 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Відповідно до частини 13 статті 106
Закону України №1058-IV про нарахування
пені та накладення штрафів,
передбачених частинами 9 та 10 цієї
статті, посадові особи виконавчих
органів Пенсійного фонду в порядку,
встановленому правлінням Пенсійного
фонду, виносять рішення, які протягом
трьох робочих днів із дня їх винесення
надсилаються страхувальнику, банку чи
організації, яка здійснює виплату і
доставку пенсій; суми пені та штрафів,
передбачених частинами дев'ятою і
десятою цієї статті, підлягають сплаті
страхувальником, банком чи
організацією, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, протягом десяти
робочих днів з дня одержання
відповідного рішення.

Отже, вчинення страхувальником дій
(бездіяльності), щодо яких Законом
України №1058-IV, зокрема приписами
частин 1-9 статті 106, до 1 січня 2011 року
було передбачено відповідальність у
вигляді штрафних санкцій, не має
наслідком автоматичного нарахування
штрафних санкцій та обов'язку
страхувальника по сплаті таких санкцій
на відміну від страхових внесків,
нарахування та сплата, яких
здійснюється страхувальником
самостійно. Обов'язковою юридичною
передумовою для сплати штрафних
санкцій є рішення уповноважених
посадових осіб про застосування
штрафних санкцій. Відповідно обов'язок
по сплаті штрафних санкцій нарахованих
органом Пенсійного фонду, виникає у
страхувальника лише після винесення
посадовою особою виконавчих органів
Пенсійного фонду рішення про
застосування відповідних штрафних
санкцій.

З 1 січня 2011 року Законом України №2464-VI
зі статті 106 Закону України №1058-VI були
виключені частини 1-9, які регулювали, в
тому числі, застосування до
страхувальників фінансових санкцій.

Разом з тим, відповідно до абзацу
п'ятого пункту 7 Прикінцевих та
Перехідних положень Закону України
№2464-VI, що набрав чинності з 1 січня 2011
року, стягнення заборгованості зі
сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій, нарахованих
та/або не сплачених у період до 1 січня
2011 року, в тому числі страхових внесків,
строк сплати яких на 1 січня 2011 року не
настав, здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Абзацом шостим цього ж пункту
встановлено, що на період до повного
стягнення заборгованості зі сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Наведене правило щодо збереження
порядку стягнення та контрольних
функцій фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
передбачених законодавством, чинним до
1 січня 2011 року, поширюється лише на
заборгованість зі сплати страхових
внесків та сум штрафних санкцій, які
були нараховані та/або не сплачені до
зазначеної дати. Питання ж
відповідальності страховиків, не
пов'язані із такою заборгованістю,
знаходяться поза межами регулювання,
зокрема, Закону №1058-ІV та абзаців
п'ятого, шостого пункту 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону № 2464-VI.

Застосування після 1 січня 2011 року
штрафних санкцій передбачених
приписами частин 1-9 статті 106 Закону
України №1058-IV, які втратили чинність 1
січня 2011 року, є порушенням принципу
закріпленого частиною другою статті 58
Конституції України, відповідно до
якого, закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Як було встановлено судом, рішення №64
від 27 червня 2013 року було винесене
відповідачем щодо правовідносин, які
виникли протягом 2004-2010 років, та після
набрання чинності Законом України
№2464-VI, яким було скасовано
відповідальність страхувальника за
вчинення відповідних дій
(бездіяльності).

Таким чином, зазначене рішення
винесене відповідачем у порушення
принципу зворотної дії в часі законів
та інших нормативно-правових актів,
оскільки не може бути притягнено до
відповідальності особу на підставі
норми, яка втратила чинність на момент
винесення рішення про притягнення до
відповідальності.

Аналіз наведених норм законодавства
дає підстави вважати, що УПФУ в
м.Бердичеві та Бердичівському районі
протиправно прийняло рішення від 27
червня 2013 року №64 про застосування до
позивача фінансових санкцій за
несвоєчасне подання відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку за 2004-2010 роки
на підставі пункту 5 частини 9 статті 106
Закону України №1058-IV, оскільки
зазначена норма Закону втратила
чинність з 1 січня 2011 року згідно із
Законом України №2464-VI і не діяла на
дату прийняття відповідачем
оскаржуваного рішення.

Відповідно до частини 1 статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Верховний Суд України у постанові від 4
червня 2013 року у справі №21-170а13 дійшов
висновку, що нарахування після 1 січня
2011 року управлінням ПФУ на підставі
пункту 5 частини дев'ятої статті 106
Закону № 1058-ІV позивачу штрафних
санкцій за несвоєчасне подання
звітності, граничний строк подання
якої настав до цієї дати, є
протиправним. Аналогічний висновок
щодо застосування вищезазначених норм
матеріального права міститься у
постанові Верховного Суду України від
20 листопада 2012 року (№21-367а12).

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не доведено
правомірності прийнятого рішення, а
тому суд задовольняє адміністративний
позов.

Керуючись статями 71, 86, 94, 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати
рішення Управління Пенсійного фонду
України в м.Бердичеві та
Бердичівському районі Житомирської
області №64 від 27 червня 2013 року про
застосування фінансових санкцій за
несвоєчасне подання відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку, прийняте
відносно фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4.

Стягнути з Держаного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 34 грн 41 коп. на відшкодування
витрат зі сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили у
порядку встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції за правилами
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 02
липня 2014 р.