Справа № 872/10057/13
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2014 рокусправа № 2а/0470/10535/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

представників сторін:

позивача : - не з'явився

відповідача: - Гришанов К.А.
(дов.від 30.12.2013 року)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м.Дніпропетровська

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
жовтня 2012 р. у справі № 2а/0470/10535/12

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Кіровському районі
м.Дніпропетровська

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Дніпропетровську

про стягнення відшкодування витрат по
виплаті і доставці пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

"04" вересня 2012 р. Управління Пенсійного
фонду України в Кіровському районі
м.Дніпропетровська звернулось до суду
з адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м.
Дніпропетровську в якому просило
стягнути з відповідача витрат понесені
на виплату та доставку пільгової
пенсії ОСОБА_3 в період з 01.06.2011 року по
31.10.2011 року у сумі 3 870,33 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
законодавчо визначеним обов'язком
відповідача відшкодовувати витрати
понесені Пенсійним фондом України на
виплату та доставку пільгових пенсій.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
жовтня 2012 р. у справі № 2а/0470/10535/12 в
задоволенні адміністративного позову
Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м.Дніпропетровська
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Дніпропетровську про стягнення
відшкодування витрат по виплаті і
доставці пенсій - відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що
адресна допомога не входить до складу
розміру пенсії по інвалідності, тому
відповідач не може нести витрати по
даним витратам Пенсійного фонду.

Не погодившись з постановою суду,
подано апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м.Дніпропетровська , згідно якої
особа, яка подає апеляційну скаргу
просить скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2012
р. у справі № 2а/0470/10535/12, як таку що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що суд не врахував приписів
чинного законодавства, щодо
визначеного законодавцем обов'язку
Фонду відшкодовувати витрати
Пенсійного фонду на виплату пільгових
пенсій, особам, які постраждали через
нещасний випадок на виробництві або
професійне захворювання.

Відповідач надав в справу письмові
заперечення, в яких вказуючи на
обґрунтованість прийнятої судом
першої інстанції постанови просить
залишити без змін постанову суду
першої інстанції та відмовити в
задоволенні апеляційної скарги.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились
представники позивача. Жодних
клопотань, повідомлень про причини
неявки до суду не надходило, підстави
відсутності представників позивача
суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі
матеріалів, нез'явлення в судове
засідання представників позивача не
перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вбачає підстави
для задоволення апеляційної скарги,
внаслідок наступного.

Так, суд першої інстанції, вирішуючи
спірні правовідносини між сторонами,
безпідставно виходив з того, що цільове
призначення сум, стягнення яких є
предметом спору у справі є адресна
державна допомога, яка передбачена
постановою КМУ від 26.03.2008р. №265.

З заявленого позову та доданих
документів, зокрема Актів звірки,
вбачається, що управлінням ПФУ
порушено питання про стягнення з Фонду
у судовому порядку витрат на доставку
та виплату пенсії ОСОБА_3, якій
виплачуються пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, які отримали травму на
підприємствах, розташованих на
території країн СНД.

Таким чином, судом першої інстанції не
вірно визначено предмет спору, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

По суті заявлених вимог суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне зазначити наступне.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Статтею 4 вказаного Закону визначено
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування до яких
віднесено: пенсійне страхування;
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими похованням; медичне
страхування; страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття.

Відповідно до ст..12 Закону спори, що
виникають із правовідносин за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вирішуються в
судовому порядку, якщо законом не
встановлено досудовий порядок їх
розгляду.

За пенсійним страхуванням згідно з
пунктом 1 статті 25 Основ надаються такі
види соціальних послуг та
матеріального забезпечення: пенсії за
віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених пунктом 4 цієї статті;
медичні профілактично-реабілітаційні
заходи; допомога на поховання
пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї статті за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Згідно з частиною четвертою статті 26
Основ, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
відповідно до статті 25 Основ, є Фонд.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 1105-XIV, особи, право
яких на отримання відшкодування шкоди
раніше було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві із застрахованою особою
або виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Підпунктом "а" статті 27 Закону України
від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про
пенсійне забезпечення" встановлено, що
громадянам України - переселенцям з
інших держав, які не працювали в
Україні, пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання
призначаються незалежно від стажу
роботи.

Відповідно до абзацу другого пункту 3
Прикінцевих положень Закону № 1105-XIV
відшкодування шкоди, медична,
професійна та соціальна реабілітація
провадяться Фондом також зазначеним у
статті 8 цього Закону особам, які
потерпіли до набрання ним чинності та
мали право на зазначені страхові
виплати і соціальні послуги.

Таким чином, страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої органами ПФУ -
відшкодувати останньому витрати, є
Фонд.

З огляду на викладені обставини, суд
апеляційної інстанції погоджується з
доводами управління ПФУ про обов'язок
Фонду відшкодувати витрати, які
пов'язані з виплатою та доставкою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Посилання суду першої інстанції на
неможливість задоволення позовних
вимог через необхідність вирішення
даних спорів на централізованому
рівні, колегія суддів вважає
помилковою з наступних підстав.

Пункт 7 Порядку відшкодування витрат
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України пов'язаних з
виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженим спільною
постановою правління ПФУ і правління
Фонду від 4 березня 2003 року № 5-4/4 (далі -
Порядок), якому, на думку суду,
суперечать вимоги управління ПФУ про
відшкодування витрат, не врегульовує
спірні відносини, які виникли у цій
справі, оскільки встановлене ним
правило та механізм взаєморозрахунків
на централізованому рівні між Фондом
та ПФУ розраховані на відсутність
спору та реалізуються за наслідками
попередньо здійснених звірок витрат за
особовими справами потерпілих,
складання актів таких звірок,
узгодження й подання відповідних
довідок.

Статтею 16 Закону № 1105-XIV визначено, що
безпосереднє управління Фондом
здійснюють його правління та виконавча
дирекція. За змістом статті 18
зазначеного Закону виконавча дирекція
Фонду є постійно діючим виконавчим
органом правління Фонду, проводить
свою діяльність від імені Фонду у межах
та в порядку, що визначаються його
статутом і Положенням про виконавчу
дирекцію Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, затвердженим
постановою правління Фонду від 20
квітня 2001 року № 15 (далі - Положення про
виконавчу дирекцію Фонду), організовує
та забезпечує виконання рішень
правління Фонду, робочими органами
виконавчої дирекції Фонду є, зокрема,
її відділення в районах і містах
обласного значення. Робочі органи
виконавчої дирекції Фонду є юридичними
особами, мають самостійні кошториси,
печатку із зображенням Державного
Герба України та своїм найменуванням.

Згідно з пунктом 15 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 1 березня
2001 року № 121/2001 (чинного на час
виникнення спірних відносин) ПФУ
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку головні
управління ПФУ в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві,
Севастополі та управління ПФУ в
районах, містах і районах у містах.

З огляду на викладене вимоги
управління ПФУ про відшкодування
відділенням Фонду витрат, пов'язаних із
виплатою та доставкою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, відповідають
змісту його прав як робочого органу ПФУ
щодо відшкодування понесених ним
витрат та узгоджуються із компетенцією
виконавчої дирекції Фонду, основними
завданнями якої згідно з Положенням
про виконавчу дирекцію Фонду, крім
іншого, визначено виконання завдань та
основних принципів страхування від
нещасного випадку, фінансування
страхових виплат, а до повноважень у
сфері здійснення процедури
страхування та координації страхової
діяльності віднесено, зокрема,
співпрацю з фондами з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування витрат, понесених ними у
зв'язку з матеріальним забезпеченням
потерпілих внаслідок нещасного
випадку на виробництві, та
представництво інтересів страховика в
органах державної виконавчої влади,
органах місцевого самоврядування і
судах.

Таким чином, витрати, понесені органами
ПФУ у зв'язку із виплатою та доставкою
пенсій по інвалідності від трудового
каліцтва (у тому числі й пенсій особам,
які стали інвалідами від нещасного
випадку на виробництві на території
колишніх республік СРСР) підлягають
відшкодуванню за рахунок Фонду як
належного страховика від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання.

Разом з тим, до Актів щомісячної звірки
до відшкодування, у тому числі,
включені суми виплаченої державної
адресної допомоги.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.03.2008 №265 установлено, що у разі,
коли щомісячний розмір пенсійних
виплат (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової
грошової допомоги, сум індексації та
інших доплат до пенсій, встановлених
законодавством, крім пенсій за
особливі заслуги перед Україною та
щомісячної доплати до пенсії у зв'язку
з втратою годувальника членам сімей
шахтарів, смерть яких настала
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання) не досягає в осіб, яким
призначено пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, на одного
непрацездатного члена сім'ї 100
відсотків, на двох - 120 відсотків, на
трьох і більше - 150 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність, таким особам надається
щомісячна державна адресна допомога до
пенсії у сумі, що не вистачає до
зазначених розмірів. У разі, коли
щомісячний розмір пенсійних виплат,
державної соціальної допомоги
інвалідам з дитинства і
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової
допомоги, сум індексації та інших
доплат, встановлених законодавством,
крім пенсій за особливі заслуги перед
Україною) не досягає прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб, які втратили працездатність,
таким особам надається щомісячна
державна адресна допомога у сумі, що не
вистачає до зазначеного прожиткового
мінімуму.

В результаті аналізу даної норми права
суд апеляційної інстанції доходить
висновку, що адресна допомога як
окремий вид соціальної допомоги не
входить до складу розміру пенсії по
інвалідності та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Пунктом 4 вищезазначеної постанови
встановлено, що виплата щомісячної
державної адресної допомоги
здійснюється за рахунок коштів, з яких
виплачується пенсія або державна
соціальна допомога.

Одним із основних принципів
страхування від нещасного випадку є
цільове використання коштів.
Відповідно до ст. 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
кошти на здійснення страхування від
нещасного випадку не формуються за
рахунок Державного бюджету України, не
включаються до його складу та
використовуються виключно за їх прямим
призначенням.

Отже враховуючи особливості
фінансування страхування від
нещасного випадку на виробництві,
виключно цільове використання цих
коштів, а також те, що адресна допомога
не входить до складу розміру пенсії по
інвалідності та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків не
може нести витрати на виплату
державної адресної допомоги.

Відповідно до наданого Управлінням
Пенсійного фонду України Акту звірки
суми боргу, до загальної суми
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгової пенсії ОСОБА_3 за
період з 01.06.2011 року по 31.10.2011 року, в
сумі 3 870,33 грн., позивачем включено суми
державної адресної допомоги у
загальній сумі 3 281,45 грн.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів доходить висновку, що
відшкодуванню підлягають витрати на
виплату та доставку пільгової пенсії,
без врахування сум державної адресної
допомоги, в розмірі 588,88 грн.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
судом ухвалено рішення з порушенням
норм матеріального права, при
неповному з'ясуванні обставин справи,
що призвело до неправильного вирішення
справи і є підставою для скасування
постанови суду з прийняттям нової
постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м.Дніпропетровська на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня
2012 р. у справі № 2а/0470/10535/12 -
задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
16 жовтня 2012 р. у справі № 2а/0470/10535/12 -
скасувати.

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м.Дніпропетровська -
задовольнити частково.

Зобов'язати Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м. Дніпропетровську
відшкодувати суму пенсії по
інвалідності, що сталася внаслідок
трудового каліцтва, виплаченої ОСОБА_3,
у розмірі 588,88 грн. Управлінню
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Дніпропетровська.

В задоволенні решти позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко