Справа № 2а-2022/10/1770
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року
Справа № 32301/10/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський
А.М.

судді Матковська
З.М.

розглянувши у письмовому провадженні
в м. Львові апеляційну скаргу
Регіонального управління
Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
ДПА у Рівненській області на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 05.08.2010 року
у справі № 2а-2022/10/1770 за позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності
фізичної особи ОСОБА_2 до Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових
виробів ДПА у Рівненській області про
визнання нечинним рішення, -

В С Т А Н О
В И В :

Суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_2
звернулася в суд з позовом до
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів ДПА України у Рівненській
області про визнання нечинним рішення
про застосування фінансових санкцій
№/32 від 25.02.2010 року.

В обґрунтування позовних вимог
позивач покликається на те, що
обставини, які викладені в акті
перевірки не відповідають фактичному
стану справ. Зазначає, що застосовуючи
фінансові санкції за порушення вимог
ч.30 ст.15 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 року,
відповідач не врахував той факт, що
кафе є не місцем зберігання, а місцем
реалізації алкогольних напоїв. А
внесення місця торгівлі до Єдиного
державного реєстру місць зберігання
алкогольних напоїв законодавством не
передбачено. На таких підставах,
просила позов задовольнити.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 05.08.2010 року
позов задоволено повністю.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції Регіональне
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
ДПА у Рівненській області подало
апеляційну скаргу. Апеляційну скаргу
обгрунтовує наступним. За
результатами проведених перевірок
торгової точки, що належить позивачу,
було зафіксовано зберігання
роздрібних партій алкогольних напоїв в
місцях зберігання, які не внесені до
Єдиного державного реєстру. Оскільки
вказані дії є порушенням вимог ч.30 ст.15
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 року, і за
них встановлена відповідальність абз.10
ч.2 ст.17 цього Закону у вигляді 100%
вартості товару, який знаходиться в
такому місці, але не менше 1700 грн.,
відповідач, приймаючи спірне рішення,
діяв на підставі, в межах та у спосіб, що
передбачені законодавством. За
наведеного, просив у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Враховуючи те, що особи які беруть
участь у справі в судове засідання не
прибули, хоча належним чином були
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає доцільним розглядати справу
відповідно до ст. 197 КАС України в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржувана постанова
скасуванню з наступних підстав.

Даючи правову оцінку покликанням
апелянта на невідповідність висновків
суду першої інстанції обставинам
справи та помилкове застосування норм
матеріального права, колегія суддів
виходить з таких міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того,
що позивач з 30.11.2004 року зареєстрована
суб'єктом підприємницької діяльності,
з 06.12.2004 року взята на облік платником
податків та має ліцензію на право
здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними напоями зі строком дії з
03.03.2009 року по 23.02.2009 року .

23.02.2010 року посадовими особами ДПА у
Рівненській області проведено
перевірку кафе «Бункер», розташованого
у м. Здолбунові, по вул. І.Гончара, 19 (на
привокзальній площі), що належить
позивачці на предмет дотримання
суб'єктом господарювання вимог,
встановлених законодавством України,
які є обов'язковими до виконання при
здійсненні оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами, про що складено
акт від 23.02.2010 року, реєстраційний номер
№33/01/НОМЕР_1 .

На підставі висновків акту перевірки
кафе «Бункер» від 23.02.2010 року, згідно з
яким у даній торговій точці
зберігаються алкогольні напої,
вартість яких не перевищує 1700 грн., а
місце зберігання не внесено до Єдиного
державного реєстру місць зберігання
алкогольних напоїв, заступником
начальника РУ Департаменту САТ ДПА
України у Рівненській області винесено
рішення №/32 від 25.02.2010 про
застосування до ОСОБА_2 фінансових
санкцій у розмірі 1700 грн. згідно з абз.10
ч.2 ст.17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 року.

Фактично, як зазначає суд першої
інстанції, рішення відповідача
мотивуються порушенням з боку позивача
вимог ч.33 ст.15 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995
року, в силу вимог якої, зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів здійснюється в місцях
зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, внесених до Єдиного
реєстру, незалежно від того, кому
належить таке місце зберігання, або
того, за заявою якого суб'єкта
господарювання таке місце зберігання
було внесено до Єдиного реєстру.

З акту перевірки вбачається, що
алкогольні напої в незначній кількості
знаходились на барній стійці закладу
громадського харчування, тобто
розміщувались у місці торгівлі для їх
реалізації, а не зберігалися в якомусь
окремому приміщенні. Позивач не
використовує приміщення кафе «Бункер»,
де проводилася перевірка, для
зберігання алкогольних напоїв, і
зворотного в ході розгляду справи
судом відповідачем не доведено.

Відтак суд першої інстанції вважає, що
барна стійка закладу громадського
харчування, не є місцем зберігання
алкогольних напоїв у розумінні Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР
від 19.12.1995 року. Правову позицію щодо
відсутності законодавчої вимоги
вносити у Єдиний державний реєстр
місця зберігання, які розміщені за
однією адресою з місцями роздрібної
торгівлі, наведено у Листі
Департаменту з питань адміністрування
акцизного збору і контролю за
виробництвом та обігом підакцизних
товарів ДПА України №4892/21-4215 від 18.11.2002
року. Оскільки факт порушень позивачем
норм Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 року, на які
посилається відповідач в своїх
рішеннях, не знайшов свого
підтвердження в судовому засіданні,
суд першої інстанції дійшов висновку
про наявність підстав для задоволення
позову.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступного.

Відповідно до п. 75.1.3. ст. 75 Податкового
кодексу України (далі - ПК України),
фактичною вважається перевірка, що
здійснюється за місцем фактичного
провадження платником податків
діяльності, розташування
господарських або інших об'єктів права
власності такого платника. Така
перевірка здійснюється органом
державної податкової служби щодо
дотримання норм законодавства з питань
регулювання обігу готівки, порядку
здійснення платниками податків
розрахункових операцій, ведення
касових операцій, наявності документа,
що підтверджую державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців відповідно до закону,
ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому
числі про виробництво та обіг
підакцизних товарів, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами).

Частиною 30 ст. 15 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» встановлено, що
зберігання алкогольних напоїв та
тютюнових виробів здійснюється в
місцях зберігання алкогольних напоїв
та тютюнових виробів, внесених до
Єдиного реєстру, не залежного від того,
кому належить таке місце зберігання,
або того, за заявою якого суб'єкта
підприємницької діяльності таке місце
зберігання було внесено до Єдиного
реєстру.

Дана норма встановлює обов'язок
суб'єктів господарювання зберігати
спирт, алкогольні напої та тютюнові
вироби виключно в спеціальних місцях
зберігання.

Абзацом 21 ст. 1 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» визначено, що місце
зберігання - місце, яке
використовується для зберігання
спирту, або приміщення, яке
використовується для зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, відомості про
місцезнаходження якого внесені до
Єдиного державного реєстру місць
зберігання.

Відповідно до ч. 31 ст. 15 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» внесення даних до
Єдиного реєстру проводиться на
підставі заяви суб'єкта
підприємницької діяльності з
обов'язковим зазначенням
місцезнаходження місця зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, а також: для юридичних осіб -
найменування, місцезнаходження, коди
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Порядок ведення Єдиного державного
реєстру місць зберігання затверджено
наказом Державної податкової
адміністрації України від 28.05.2002 № 251.

Зокрема, п. 2.1 Порядку визначено, що для
внесення до Єдиного реєстру місць
зберігання роздрібних партій
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів суб'єкти підприємницької
діяльності подають заяву до
регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації України за
місцезнаходженням місця зберігання.

Згідно абз. 10 ч. 2 ст. 17 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» відповідальність
за зберігання спирту, або алкогольних
напоїв, або тютюнових виробів у місцях
зберігання, не внесених до Єдиного
реєстру - 100 відсотків вартості товару,
який знаходиться в такому місці
зберіганні, але не менш 1700,00 грн.

Слід зазначити, що об'єктивною стороною
встановленого правопорушення є
зберігання спирту, алкогольних напоїв
або тютюнових виробів у місцях, не
внесених до Єдиного реєстру.

Згідно абз. 14 ст. 1 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» місце торгівлі - це
місце реалізації товарів, у тому числі
на розлив, в одному торговому
приміщенні (будівлі) за місцем його
фактичного розташування, для тютюнових
виробів - без обмеження площі, для
алкогольних напоїв - торговельною
площею не мене 20 кв.м., обладнане
електронними контрольно-касовими
апаратами (незалежно від їх кількості)
або де є товарно-касові книги
(незалежно від їх кількості), в яких
фіксується виручка від продажу
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів незалежно від того, чи
оформляється через них продаж інших
товарів.

Виходячи з вищевикладеного,
вбачається, що законодавець не
ототожнює поняття «місце зберігання»
та «місце торгівлі», тобто, об'єкти
роздрібної торгівлі не належать до
місць зберігання, які включаються до
Єдиного реєстру.

Згідно з п. 27-1 Переліку органів
ліцензування, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 14.11.2000 № 1698, органом ліцензування
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями та тютюновими виробами
визначені територіальні підрозділи
регіональних управлінь Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової
адміністрації у містах, районах,
районах у м. Києві та м. Севастополі за
місцем торгівлі суб'єкта
господарювання.

Позивачем не надано документів, які
підтверджують внесення до Єдиного
реєстру місць зберігання тютюнових та
алкогольних напоїв як це передбачено
ст. 15 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів».

Відповідно до вимог ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти
нову постанову суду.

Керуючись ст. 160, 195, 197, п.3 ч.1 ст. 198, ст. п. 4
ст. 202, ч.2 ст. 205, ст.ст. 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И
В :

Апеляційну скаргу Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових
виробів ДПА у Рівненській області
задовольнити.

Постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 05.08.2010 року
у справі № 2а-2022/10/1770 скасувати, та
прийняти нову, якою в задоволені
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Ліщинський А.М.

Матковська З.М.