Справа № 806/1468/14
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року
Житомир справа № 806/1468/14

час прийняття: 10 год. 55 хв.
категорія 10.1

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

за участі секретаря Длугаш О.В.,

за участі представника позивача
Гермаковської О.С.,

за участі представника відповідача
Меодушевського М.А,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІЕ-Сервіс" до
Житомирської митниці Міндоходів, за
участі третьої особи Головного
управління державної казначейської
служби України в Житомирській області,
про визнання протиправними та
скасування рішень і карток відмови,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, в якому, з урахуванням заяви
про зміну позовних вимог, просив
визнати протиправними та скасувати
рішення Житомирської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів № 101060000/2013/300308/2 від
03.12.2013р., № 101060000/2013/300882/2, № 101060000/2013/300883/2
від 24.12.2013р., № 101060000/2013/300891/2 від 25.12.2013р.
і картки відмови в митному оформленні
№ 101060000/2013/00956 від 03.12.2013р., № 101060000/2013/01033,
№ 101060000/2013/01034 від 24.12.2013р., № 101060000/2013/01043
від 25.12.2013р. У обґрунтування своїх
позовних вимог товариство з обмеженою
відповідальністю "ІЕ-Сервіс" зазначало,
що для здійснення митного оформлення
товарів, а саме "мийні засоби та засоби
для чищення", код УКТЗЕД 34022090, що
надійшли позивачу у межах одного
контракту № 02/2012 від 20.08.2012 року від
постачальника - GLOBAL POLLENA S.A. (Польща), за
методом визначення митної вартості за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), застосованим позивачем, крім
самих декларацій, митному органу були
надані усі необхідні документи на
підтвердження митної вартості товару
відповідно до п. 2 ст. 53 Митного кодексу
України. Проте, на думку позивача,
митним органом безпідставно не були
взяті до уваги документи, з причин
відсутності в них достатньої
інформації, необхідної для
підтвердження заявленого декларантом
розрахунку митної вартості. Позивач
вважає, що у Житомирської митниці не
було достатніх підстав для визначення
митної вартості з використанням
резервного методу, оскільки митним
органом не доведено існування
обставин, які б підтверджували
обґрунтованість його сумнівів щодо
задекларованої декларантом митної
вартості імпортованих товарів. У
електронному повідомленні про
необхідність надання додаткових
документів митним органом розбіжності,
які виявлені відповідачем у поданих
документах зазначені не були, тому
Товариством додаткові документи
надано не було, оскільки відповідач не
мав підстав для вимагання додаткових
документів у декларанта, чим порушив
ст. 53 МК України. Також позивач вказує,
що митним органом неправомірно
зазначено про розбіжності в документах
декларанта, так як ці розбіжності
взагалі відсутні, а тому підстав для
винесення оскаржуваних рішень не було,
а надані ними основні та додаткові
документи дозволяли митному органу у
належний спосіб перевірити числове
значення складових митної вартості
товарів та відомості щодо їх ціни. За
таких обставин, ТОВ "ІЕ - Сервіс" вважає,
що Житомирська митниця Міндоходів,
використовуючи резервний метод при
коригуванні митної вартості, порушила
вимоги частини 9 ст. 58 МК України, тобто
розрахувала митну вартість не на
основі об'єктивних даних, що
підтверджується документально та
підлягають обчисленню, а на власному
переконанні інспектора. Відтак,
позивач просить спірні рішення про
коригування митної вартості та картки
відмови у митному оформленні товарів
скасувати як неправомірні.

Представник позивача в засіданні суду
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі та просила їх задовольнити, з
мотивів наведених у позові.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, просив
відмовити у задоволенні позовних
вимог, зважаючи на доводи викладені у
письмових запереченнях проти позову.

Представник третьої особи до суду не
прибув, про час та місце судового
розгляду був повідомлений.

Заслухавши пояснення представників
сторін, свідка, дослідивши матеріали
справи, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 серпня 2012 року
між "GLOBAL POLLENA S.A.", Польща (Продавець) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "ІЕ-Сервіс", Україна
(Покупець) укладено контракт № 02/2012, за
умовами якого Продавець продає, а
Покупець купує предмети особистої
гігієни, товари побутової хімії,
косметичні засоби власного
виробництва для оптової і роздрібної
торгівлі (надалі - товар), на умовах,
викладених у цьому контракті (п. 1.1
контракту від 20.08.2012 р.).

Відповідно до пункту 1.2. цього
контракту, кількість, асортимент і ціна
товару, які поставляються згідно із цим
контрактом, буде обумовлена у
додаткових доповненнях до контракту,
які є невід'ємною частиною даного
контракту. Ці доповнення будуть
оформлятися при кожній поставці
товару.

Вартість пакувальних матеріалів і
робіт, пов'язаних з упаковкою, а також
роялті та інші ліцензовані платежі
включені в ціну товару. Вартість
контракту польські злоті (PLN) (п. 1.3, 1.5
контракту № 02/2012 від 20.08.2012р.).

Згідно із п. 3.3 наведеного контракту,
основними умовами поставки товару
автомобільним транспортом є FCA-Явор,
FCA-Радом в залежності від місця
завантаження (згідно Міжнародних
правил тлумачення термінів
"Інкотермс-2000").

Продавець здійснює попередню оплату за
товар відповідно до попереднього
рахунку - фактури (інвойсу). Оплата за
товар здійснюється Покупцем в
польських злотах, згідно наданого
рахунку - фактурі (інвойсу) шляхом
перерахунку на банківський рахунок
Продавця (р. 6 цього контракту).

21 листопада 2013 року, 18 та 20 грудня 2013
року "GLOBAL POLLENA S.A." та товариством з
обмеженою відповідальністю "ІЕ-Сервіс"
була досягнута згода щодо асортименту,
кількості та ціни товару майбутніх
поставок, про що складено доповнення -
додатки до контракту № 02/2012 від 20.08.2012
року, які підписані сторонами.

Безспірно з'ясовано, що, з метою
розмитнення поставленого позивачу "GLOBAL
POLLENA S.A." товару, 03, 23 і 24 грудня 2013 року
ТОВ "ІЕ-Сервіс" подано до митного
органу:

- електронну митну декларацію на митне
оформлення товару: мийні засоби та
засоби для чищення, розфасовані для
роздрібної торгівлі (гранули для
чищення труб Kret; рідина для чищення
труб Kret; гель для WC Kret у пластмасових
пляшках; порошок для прання фіранок
(гардин) Global Sofin у картонних пачках;
концентрат для полоскання тканин Sofin у
пластмасових пляшках);
зовнішньоекономічний контракт № 02/2012
від 20.08.2012 року; доповнення до контракту
від 21.11.2013 року; договір про перевезення
UAC270 від 25.11.2013 р.; міжнародну
автомобільну накладну (CMR) А № 215296 від
28.11.2013 року; рахунок-фактуру про надання
транспортно-експедиційних послуг від
виконавця договору про
транспортно-експедиційні послуги №
2 від 02.12.2013 р.; платіжне доручення
№ 55 від 25.11.2013р. про оплату
імпортованого товару; рахунок-фактура
(інвойс) № FAЕP 000079/2013 від 21.11.2013 р.;
сертифікат про походження товару
загальної форми № РL/МF/АК 0583602 від 28.11.2013
р.; декларація про походження товару FAЕP
000079/2013 від 21.11.2013 р.; характеристика
товару від 03.12.2013 р.; копію митної
декларації країни відправлення №
13РL452010Е0039194 від 28.11.2013 р. та інші
документи на підтвердження якісних
характеристик товару.

Визначення митної вартості товару
декларант здійснив за основним методом
- за ціною контракту щодо товарів, які
імпортуються.

- електронну митну декларацію на митне
оформлення товару: мийні засоби та
засоби для чищення, розфасовані для
роздрібної торгівлі (концентрат для
полоскання тканин Sofin у пластмасових
пляшках; гранули для чищення труб Kret);
зовнішньоекономічний контракт № 02/2012
від 20.08.2012 року; доповнення до контракту
від 18.12.2013 року; договір про перевезення
UAC270 від 25.11.2013 р.; міжнародну
автомобільну накладну (CMR) А № 181642 від
19.12.2013 року; рахунок-фактуру про надання
транспортно-експедиційних послуг від
виконавця договору про
транспортно-експедиційні послуги №
2 від 23.12.2013 р.; платіжне доручення
№ 59 від 20.12.2013р. про оплату
імпортованого товару; рахунок-фактура
(інвойс) № FAЕP 000083/2013 від 18.12.2013 р.;
сертифікат про походження товару
загальної форми № РL/МF/АК 0586602 від 20.12.2013
р.; характеристика товару від 23.12.2013 р.;
копію митної декларації країни
відправлення № 13РL452010Е0042320 від 20.12.2013 р.
та інші документи на підтвердження
якісних характеристик товару.

Визначення митної вартості товару
декларант здійснив за основним методом
- за ціною контракту щодо товарів, які
імпортуються.

- електронну митну декларацію на митне
оформлення товару: мийні засоби та
засоби для чищення, розфасовані для
роздрібної торгівлі (концентрат для
полоскання тканин Sofin у пластмасових
пляшках); зовнішньоекономічний
контракт № 02/2012 від 20.08.2012 року;
доповнення до контракту від 18.12.2013 року;
договір про перевезення UAC270 від 25.11.2013
р.; міжнародну автомобільну накладну
(CMR) № 064165 від 19.12.2013 року;
рахунок-фактуру про надання
транспортно-експедиційних послуг від
виконавця договору про
транспортно-експедиційні послуги №
3 від 23.12.2013 р.; платіжне доручення
№ 60 від 20.12.2013р. про оплату
імпортованого товару; рахунок-фактура
(інвойс) № FAЕP 000084/2013 від 18.12.2013 р.;
сертифікат про походження товару
загальної форми № РL/МF/АК 0586601 від 20.12.2013
р.; характеристика товару від 23.12.2013 р.;
копію митної декларації країни
відправлення № 13РL452010Е0042339 від 20.12.2013 р.
та інші документи на підтвердження
якісних характеристик товару.

Визначення митної вартості товару
декларант здійснив за основним методом
- за ціною контракту щодо товарів, які
імпортуються.

- електронну митну декларацію на митне
оформлення товару: мийні засоби та
засоби для чищення, розфасовані для
роздрібної торгівлі (гранули для
чищення труб Kret; порошок для прання
фіранок (гардин, тюлей) Global Sofin у
картонних пачках; гель для чищення труб
Kret у пластмасових пляшках);
зовнішньоекономічний контракт № 02/2012
від 20.08.2012 року; доповнення до контракту
від 20.12.2013 року; договір про перевезення
UAC270 від 25.11.2013 р.; міжнародну
автомобільну накладну (CMR) А № 039171 від
23.12.2013 року; рахунок-фактуру про надання
транспортно-експедиційних послуг від
виконавця договору про
транспортно-експедиційні послуги №
7 від 24.12.2013 р.; платіжне доручення
№ 61 від 24.12.2013р. про оплату
імпортованого товару; рахунок-фактура
(інвойс) № FAЕP 000085/2013 від 20.12.2013 р.;
сертифікат про походження товару
загальної форми № РL/МF/АК 0586605 від 23.12.2013
р.; характеристика товару від 25.12.2013 р.;
копію митної декларації країни
відправлення № 13РL452010Е0042502 від 25.12.2013 р.
та інші документи на підтвердження
якісних характеристик товару.

Визначення митної вартості товару
декларант здійснив за основним методом
- за ціною контракту щодо товарів, які
імпортуються.

За результатами здійснення аналізу
супровідних документів, поданих разом
з вказаними митними деклараціями
митним органом повідомлено декларанта,
що оскільки документи, зазначені у
частині 2 ст. 53 МКУ, подані для митного
оформлення, містять розбіжності для
підтвердження митної вартості, згідно
ч. 3 ст. 53 МК України, необхідно подати
додаткові документи, а саме: каталоги,
специфікації, прейскуранти (прас-листи)
виробника товару; висновки про якісні і
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини; виписку з
бухгалтерських та банківських
документів покупця.

У зв'язку із ненаданням позивачем на
такі пропозиції, зазначених додаткових
документів на підтвердження заявленої
митної вартості товарів під час їх
митного оформлення, митним постом
"Житомир-центральний" Житомирської
митниці Міндоходів було відмовлено у
митному оформленні (випуску) товарів та
оформлені картки відмови від 03 грудня
2013 року № 101060000/2013/00956, від 24 грудня 2013
року № 101060000/2013/01033, № 101060000/2013/01034, від 25
грудня 2013 року № 101060000/2013/01043.

Підставою для відмови були рішення про
коригування митної вартості товарів
від 03 грудня 2013 року № 101060000/2013/300308/2, від
24 грудня 2013 року № 101060000/2013/300882/2, №
101060000/2013/300883/2, від 25 грудня 2013 року №
101060000/2013/300891/2, кожним з яких скориговано
ціну товару в сторону її завищення.

У вказаних рішеннях відповідач
зазначив, що митна вартість товару не
може бути визначена за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції),
оскільки документи, зазначені у
частині другій ст. 53 МК України, містять
розбіжності, а саме в рішенням №
101060000/2013/300308/2 від 03.12.2013 р. і №
101060000/2013/300882/2 від 24.12.2013 року вказано, що
в рахунку - фактурі, контракті та
специфікації підписи відрізняються, в
платіжних дорученнях № 55 від 25.11.2013
року і № 59 від 20.12.2013 р. відсутнє
посилання на конкретну поставку
(інвойс, специфікацію), натомість
наявне лише посилання на контракт №
02/2012 від 20.08.2012 р., що не дає можливість
ідентифікувати дану проплату до даної
партії товару; рішення від 24.12.2013 року №
101060000/2013/300883/2 та від 25.12.2013 року №
101060000/2013/300891/2 обґрунтовані тим, що у
комерційному інвойсі № FAЕP 000084/2013 від
18.12.2013 р. і FAЕP 000085/2013 від 20.12.2013 р.
відповідно відсутні відомості про
договір, проплата за термінами не
відповідає умовам договору, договір
зазначений в декларації країни
експорту №13РL452010Е0042339 та №13РL452010Е0042502
за кодом (5DK2) 150/07/05 відмінний від
наявного. А також в зв'язку з неподанням
декларантом на письмову вимогу митного
органу відповідно до ч. 3 ст. 53 МК
України додаткових документів, що
підтверджують заявлену митну вартість
товару, а саме: каталоги, специфікації,
прейскуранти (прас-листи) виробника
товару; висновки про якісні і вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини; виписку з
бухгалтерських та банківських
документів покупця.

За інформацією, яка наявна у митного
органу, вартість схожих товарів є вищою
в порівнянні з митною вартістю
оцінюваних товарів.

Проведено процедуру консультацій між
митним органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору другорядних
методів визначення митної вартості
товарів відповідно до вимог ст. ст. 59 - 64
МК України.

За результатами проведеної
консультації встановлено, що методи 2а
та 2б не можуть бути застосовані у
зв'язку з відсутністю цінової
інформації на ідентичні та подібні
(аналогічні) товари, методи 2в та 2г - в
зв'язку з відсутністю основи для
віднімання та додавання вартості.
Митна вартість визначена за резервним
методом, яка ґрунтується на раніше
визнаних (визначених) митними органами
митних вартостях: на основі МД №№
403020000/2013/002679 від 15.11.2013 р., 403020000/2013/2489 від
28.10.2013 р., 101060000/2013/020634 від 03.12.2013 р.,
403020000/2013/2619 від 12.11.2013 р., з урахуванням
опису товару, кількості товару, що
відповідає принципам і критеріям,
визначеним Угодою про застосування
статті VII Генеральної угоди з тарифів і
торгівлі 1994 року.

Джерело інформації: інформація цінової
бази ЄАІС ДМСУ щодо товарів, митне
оформлення яких вже здійснено, Митний
кодекс України.

Не погодившись з прийнятими рішеннями
про коригування митної вартості товару
в сторону її завищення, декларантом
подані нові митні декларації (МД-2) про
митне оформлення вказаних товарів у
режимі "під гарантійне зобов'язання",
відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу
України, в яких декларантом
задекларовано ці ж товари за митною
вартістю, що визначена контролюючим
органом. Також позивачем було сплачено
всі митні платежі згідно з митною
вартістю цих товарів, у зв'язку з цим
товар, згідно цих митних декларацій,
було випущено у вільний обіг.

Крім цього, позивач звернувся до
Житомирської митниці з листами від 30
січня 2014 року та від 05 березня 2014 року
про скасування рішень про коригування
митної вартості товарів № 101060000/2013/300308/2
від 03.12.2013р., № 101060000/2013/300882/2, №
101060000/2013/300883/2 від 24.12.2013р., №
101060000/2013/300891/2 від 25.12.2013р..

Разом з листами позивачем надано до
контролюючого органу додаткові
документи, які ідентифікують ввезений
товар і цифрове значення, а саме:
виписки з бухгалтерських та
банківських документів покупця
(прибуткові накладні № ПН-0000010 від
12.11.2013р., № ПН-0000011 від 15.11.2013р.,
рахунки-фактуи № FAEP000074/2013 від 04.11.2013р.,
№ FAEP000075/2013 від 07.11.2013р., виписки по
рахунку № 6 від 07.11.2013р. та від
12.11.2013р.; доповнення № 36 від 07.11.2013р. до
контракту № 02/2012 від 20.08.2012р.,
рахунок-фактура № FAEP000075/2013 від 07.11.2013р.,
виписка по рахунку № 6 від 12.11.2013р.,
прибуткова накладна № ПН-0000011 від
15.11.2013р.; доповнення № 35 від 04.11.2013р. до
контракту № 02/2012 від 20.08.2012р.,
рахунок-фактура № FAEP000074/2013 від 04.11.2013р.,
прибуткова накладна № ПН-0000010 від
12.11.2013р., виписка по рахунку № 6 від
07.11.2013р.; рахунок-фактура № FAEP000079/2013 від
21.11.2013р., платіжне доручення № 55 від
25.11.2013р., виписка по рахунку № 6 від
26.11.2013р., доповнення-додаток від 21.11.2013р.
до контракту № 02/2012 від 20.08.2012р.;
прибуткова накладна № ПН-0000019 від
25.12.2013р. по рахунку - фактурі № FAEP000085/2013;
прибуткова накладна № ПН-0000017 від
24.12.2013р. по рахунку - фактурі № FAEP000084/2013;
прибуткова накладна № ПН-0000018 від
24.12.2013р. по рахунку - фактурі № FAEP000083/2013);
доручення на право підпису документів
продажу від 01.12.2013р. (копія оригіналу і
перекладу); каталог.

За результатами розгляду, поданих
позивачем разом з листами додаткових
документів, Житомирською митницею
Міндоходів листами від 05.02.2014 року №
9/2/9/698, від 12.03.2014 року № 9/1/9/1420
відмовлено у визначенні заявленої
позивачем митної вартості товарів за
ціною господарської операції та
залишено без змін оскаржувані рішення.

Вирішуючи, з урахуванням наведеного,
спір по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 49 Митного Кодексу
України (у редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин, далі
- МК України), митною вартістю товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів
використовуються для: нарахування
митних платежів; застосування інших
заходів державного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності
України; ведення митної статистики;
розрахунку податкового зобов'язання,
визначеного за результатами
документальної перевірки (стаття 50 МК
України).

За приписами статті 52 МК України
заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
кодексу та цією главою.

Частиною 1 статті 54 МК України
передбачено, що контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється органом доходів і зборів
під час проведення митного контролю і
митного оформлення шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України, орган
доходів і зборів під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів зобов'язаний
здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

У статті 53 МК України визначено, що у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає органу доходів і
зборів документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення. Частиною 2
цієї статті перелічені документи, які
підтверджують митну вартість товарів:
1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідно до частини п'ятої статті 53
МК України, забороняється вимагати від
декларанта або уповноваженої ним особи
будь-які інші документи, відмінні від
тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу наведених вище правових норм
випливає, що Митним кодексом України
передбачено вичерпний перелік
документів, що подається декларантом
органу доходів і зборів для
підтвердження заявленої митної
вартості товарів та обраного методу її
визначення.

Дана норма кореспондується з
положеннями статті 318 МК України, якою
встановлено, що митний контроль
передбачає виконання органами доходів
і зборів мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Також це узгоджується з проголошеними
у статті 8 МК України принципами
здійснення державної митної справи на
засадах законності та презумпції
невинуватості, єдиного порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів через митний кордон України,
спрощення законної торгівлі,
заохочення доброчесності.

Між тим, відповідно до вимог частини ч. 3
ст. 53 МК України, у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи: 1) договір (угоду,
контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Згідно із пунктом 2 частини 6 статті 54 МК
України, орган доходів і зборів може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається органом доходів і зборів у
письмовій формі під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості цих товарів як до, так і
після їх випуску, якщо органом доходів
і зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів (ч. 1
ст. 55 МК України).

У статті 57 МК України закріплені
правила застосування методів
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться на митну територію
України відповідно до митного режиму
імпорту. Згідно з частиною першою цієї
статті, митна вартість визначається за
такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Приписами частин другої - п`ятої статті
57 МК України встановлено, що основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Підстава для незастосування основного
методу визначення митної вартості
товару передбачена частиною 2 статті 58
МК України.

Так, відповідно до вказаної правової
норми метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Судом встановлено, що позивачем у
відповідності до вимог митного
законодавства, для підтвердження
заявленої митної вартості товару було
подано до органу доходів і зборів всі
необхідні для цього документи.

При цьому, суд погоджується з доводами
відповідача про те, що митниця має
повноваження витребовувати додаткові
документи для перевірки правильності
визначення митної вартості товару,
однак, зазначає, що такі повноваження
мають бути реалізовані лише за
наявності обґрунтованих підстав для
сумніву в правильності митної оцінки
товару, що переміщується через митний
кордон України.

Під час розгляду даної справи судом не
встановлено обставин, які б свідчили
про існування достатніх підстав для
виникнення обґрунтованого сумніву у
Житомирської митниці Міндоходів щодо
вартості імпортованого товару.
Представником відповідача не надано
суду жодних належних та допустимих
доказів того, що подані декларанта
основні документи не дозволяли митному
органу у належний спосіб перевірити
числове значення складових митної
вартості товарів та відомості щодо їх
ціни.

Правову позицію з даного питання було
викладено в постанові Верховного Суду
України від 01.10.2013 року (справа № 21-354а13),
в якій зазначено, що "... наявність
обґрунтованого сумніву у правильності
визначення митної вартості митниця
зобов'язана доводити в суді, оскільки з
цією обставиною закон пов'язує
можливість витребовування додаткових
документів у декларанта та надає
митниці право вчиняти наступні дії,
спрямовані на визначення дійсної
митної вартості товарів".

Встановлено, що під час контролю за
правильністю визначення митної
вартості товару декларантом одночасно
з поданням МД, митному органу було
надано всі необхідні документи, які
підтверджують ціну кожного з товарів,
зазначених у деклараціях.

Разом з цим, суд враховує, що подання
контролюючому органу для митного
оформлення товару висновків про якісні
та вартісні характеристики товарів;
виписки з бухгалтерської документації;
каталогів, прейскурантів (прайс-листів)
виробника товару, відповідно Митного
кодексу України, не є обов'язковим. Такі
документи в якості додаткових
надаються у випадку необхідності
підтвердження відомостей про митну
вартість товару, що містяться в
основних доданих до декларації
документах, достовірність яких
викликає сумнів у митного органу.

Під час судового розгляду справи
представником позивача було зазначено,
що, витребувані у електронних
повідомленнях додаткові документи не
надано, оскільки підстав для вимагання
додаткових документів у митного органу
не було. Дії відповідача щодо вимагання
цих документів у декларанта, на думку
представника позивача, суперечать ст. 53
МК України, наказу Держмитслужби від
13.07.2012р. № 362.

Представником відповідача такі доводи
позивача спростовано не було.

Що стосується твердження відповідача,
що в рахунку - фактурі, контракті та
специфікації підписи відрізняються, то
суд зазначає, що відповідачем не
доведено ознак підробки в цих
документах, у зв'язку з чим, суд
погоджується з доводами позивача, що на
митні органи не покладено функції і не
надано право встановлення
ідентифікації підписів в документах
виробника (додатку до контракту,
рахунку-фактурі, дорученні на право
підпису).

Також суд критично оцінює посилання
Житомирської митниці Міндоходів на те,
що в платіжних дорученнях № 55 від 25.11.2013
року і № 59 від 20.12.2013 р. відсутнє
посилання на конкретну поставку
(інвойс, специфікацію), а лише посилання
на контракт № 02/2012 від 20.08.2012 р., що не
дає можливість ідентифікувати дану
проплату до даної партії товару, так як.

Відповідно до п. 2.2 гл. 2 постанови
Правління Національного банку України
від 28 липня 2008 року N 216 "Про
затвердження Положення про порядок
виконання банками документів на
переказ, примусове списання і арешт
коштів в іноземних валютах та
банківських металів і змін до деяких
нормативно-правових актів", платник
заповнює реквізит "Призначення
платежу" в іноземній валюті або
банківських металах таким чином, щоб
надавати повну інформацію про платіж
та документи, на підставі яких
здійснюється перерахування
бенефіціару коштів в іноземній валюті
або банківських металів.

Спосіб здійснення оплати за товар
обумовлюється умовами
зовнішньоекономічного договору
(контракту).

Із оглянутих в засіданні суду копій
платіжних дорученнях № 55 від 25.11.2013
року і № 59 від 20.12.2013 р. видно, що сума
перерахованих позивачем коштів на
банківський рахунок контрагента
відповідає ціні товарів, яка були
визначена "GLOBAL POLLENA S.A." у
рахунках-фактурах (інвойсах) № FAЕP
000079/2013 від 21.11.2013 р. і № FAЕP 000083/2013 від
18.12.2013 р. відповідно та доповненнях -
додатках до контракту. При цьому суд
звертає увагу, що наведені платіжні
доручення мають призначення платежу:
контракт № 02/2012 від 20.08.2012 року, що
повністю узгоджується із постановою
Правління Національного банку України
від 28 липня 2008 року N 216.

Під час судового розгляду справи
з'ясовано, що висновки відповідача, що в
деклараціях країни експорту "за кодом
5DK2" зазначено контракт №150/07/05
відмінний від наявного контракту між
позивачем і контрагентом є
безпідставними, оскільки, відповідно
до Інструкції про заповнення митних
декларацій Департаменту митної
політики міністерства фінансів в
країні Польщі (версія 1.14. від 9.11.2012р.),
під кодом 5DK2 зазначається доручення на
декларування товарів митним брокером в
країні експорту.

Зважаючи на викладене, суд приходить до
висновку, що вказані відповідачем у
спірних рішення про коригування митної
вартості товарів розбіжності не
впливають на числове визначення митної
вартості товару заявленого до митного
оформлення.

Окрім цього, в засіданні суду
представником відповідача вказано, що
сумніви стовно ціни задекларованого
позивачем товару виникли у органу
доходів і зборів за результатами
аналізу відомостей, що містяться у базі
даних Єдиної автоматизованої
інформаційної системи Міндоходів,
зокрема, відповідачем встановлено, що
заявлена позивачем митна вартість на
товар не відповідала МД №№ 403020000/2013/002679
від 15.11.2013 р., 403020000/2013/2489 від 28.10.2013 р.,
101060000/2013/020634 від 03.12.2013 р., 403020000/2013/2619 від
12.11.2013 р..

Суд не погоджується з такими доводами
відповідача, так як зазначена система
відповідно до приписів МК України
носить інформаційний характер і не є
виключною підставою відмови визнання
задекларованої митної вартості
декларантом, оскільки така підстава
для коригування не передбачена ст. 55 МК
України і не викладена в ст. VII ГАТТ та в
Угоді про застосування ст. VII ГАТТ.

Слід звернути також увагу на те, що
наявність в автоматизованій системі
аналізу та управління ризиками
інформації про те, що товар, який
задекларовано Товариством з обмеженою
відповідальністю "ІЕ-Сервіс"
розмитнювався за іншою вартістю, за
відсутності інших визначених законом
підстав, що обумовлюють межі і способи
здійснення митним органом контролю
митної вартості, не утворює підстав для
відмови у визнанні заявленої
декларантом митної вартості за
основним методом, оскільки торгові
відносини є різноманітними,
здійснюються на принципах автономії
волі та свободи договору, при цьому
безліч обставин можуть впливати на їх
ціну (характеристика товару, виробник,
торгова марка, умови і обсяги поставок,
наявність знижок тощо).

Враховуючи, що автоматизована система
аналізу та управління ризиками з
об'єктивних причин не містить усієї
інформації, що стосується суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності,
товарів і умов їх продажу, такі дані не
можуть мати першочергового значення у
порівнянні з наданими декларантом
первинними документами про товар.

Також оскаржувані рішення винесені з
порушенням ч. 1 та 2 ст. 55 МК України,
оскільки у них відсутні відомості,
зокрема, щодо того, які обґрунтовані
підстави встановив митний орган з
приводу того, що декларантом заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів;
обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, скоригованої
митним органом, та фактів, які вплинули
на таке коригування; наявної в митного
органу інформації (у тому числі щодо
числових значень складових митної
вартості, митної вартості ідентичних
або подібних (аналогічних) товарів,
інших умов, що могли вплинути на ціну
товарів), яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом.

У порушення ч. 2 ст. 55 МК України, пункту
2.1. Розділу 2 (опис гр. 33) Правил
заповнення рішення про коригування
митної вартості товарів, затверджених
Наказом Міністерства Фінансів України
від 24.05.2012 року № 598, відповідач при
визначенні митної вартості оцінюваних
товарів із застосуванням резервного
методу не зазначив у спірних рішеннях
докладної інформації та джерел, які
використовувалися контролюючим
органом при її визначенні, а саме ним не
було зазначено митна вартість якого
товару бралася за основу, торгова
марка, фактурна вартість, країна
експорту цього товару, час експорту в
Україну, виробник, маршрут
транспортування товару та інші
комерційні умови поставки.

Також відповідачем, всупереч ст. 71 КАС
України, не обґрунтовано, у зв'язку з
чим у органу доходів і зборів виникли
сумніви щодо правильності визначення
митної вартості товару (відомості,
заявлені декларантом не підтверджені
документально або не визначені
кількісно, відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні) та не
доведено, що визначити митну вартість
товару за методами 2а, 2б, 2в, 2г було
неможливим.

Натомість, матеріалами справи
підтверджено, що декларантом під час
проведення митного контролю, одночасно
з поданням митних декларацій,
Житомирській митниці Міндоходів було
подано всі необхідні документи, які
відповідають вимогам частини 2 статті 53
Митного кодексу України та чітко
ідентифікують оцінюваний товар, не
містять розбіжностей щодо даних, які
підлягають обчисленню при визначені
саме митної вартості товарів та
підтверджують ціну товарів, вказану в
контракті, доповненнях - додатках до
нього та інвойсах.

За таких обставин, висновок
Житомирської митниці Міндоходів про
неможливість визначення митної
вартості товару за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартості
операції), суд вважає необґрунтованим,
а тому рішення про коригування митної
вартості товарів № 101060000/2013/300308/2 від
03.12.2013р., № 101060000/2013/300882/2, № 101060000/2013/300883/2
від 24.12.2013р., № 101060000/2013/300891/2 від 25.12.2013р.
та картки відмови в митному оформленні
№ 101060000/2013/00956 від 03.12.2013р., № 101060000/2013/01033,
№ 101060000/2013/01034 від 24.12.2013р., № 101060000/2013/01043
від 25.12.2013р. є неправомірними, відтак їх
слід скасувати.

Отже, позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "ІЕ-Сервіс"
необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 86, 158 - 163, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати
рішення Житомирської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів № 101060000/2013/300308/2 від
03.12.2013р. та картку відмови в митному
оформленні № 101060000/2013/00956 від 03.12.2013р.

Визнати неправомірним та скасувати
рішення Житомирської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів № 101060000/2013/300882/2 від
24.12.2013р. та картку відмови в митному
оформленні № 101060000/2013/01033 від 24.12.2013р.

Визнати неправомірним та скасувати
рішення Житомирської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів № 101060000/2013/300883/2 від
24.12.2013р. та картку відмови в митному
оформленні № 101060000/2013/01034 від 24.12.2013р.

Визнати неправомірним та скасувати
рішення Житомирської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів № 101060000/2013/300891/2 від
25.12.2013р. та картку відмови в митному
оформленні № 101060000/2013/01043 від 25.12.2013р.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Є.Ю. Романченко

Повний текст постанови виготовлено: 01
липня 2014 р.