Справа № 2а/0570/13300/2012
Суддя: Бойко М.І.
Дата ухвалення: 2012-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна ДОНЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
час прийняття постанови:
Донецький окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого судді Бойка М.І.
при секретарі Кусти Ю.Ф.
представника відповідача не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання у
м. Донецьку адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Донецької обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури про скасування рішення від
24.09.2012 р. про порушення дисциплінарного
ОСОБА_2 звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до дисциплінарної
палати Донецької обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури про скасування рішення від
24.09.2012 р. про порушення дисциплінарного
провадження. В обґрунтування позовних
вимог зазначив, що 24.09.2012 року
дисциплінарна палата Донецької
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури винесла рішення про
порушення дисциплінарного провадження
відносно нього як адвоката за
порушення вимог пункту 39 Правил
адвокатської етики за результатами
розгляду заяви ОСОБА_3
Рішення дисциплінарної палати
Донецької обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури від 24.09.2012 року про
порушення дисциплінарного провадження
винесено не законно, з перевищенням
владних повноважень палати, за
результатами неналежно проведеної
перевірки, на підставі необ'єктивно
складеної довідки. Довідка від 20.09.2012
року не містить посилань на факти, що
містять ознаки дисциплінарного
проступку позивача, як адвоката, проте
довідка містить лише переказ змісту
скарги ОСОБА_3 Посилання в довідці на
постанову Калінінського РВ ДУ ГУМВС
України в Донецькій області від 10.08.2012
року про відмову в порушенні
кримінальної справи за заявою ОСОБА_2
відносно ОСОБА_3 за статтю 129 КК України
у зв'язку з відсутністю події злочину
як документ, що підтверджує наявність
ознак дисциплінарного проступку є
некоректним, оскільки постанова
підтверджує, що у відносинах з ОСОБА_4
та ОСОБА_3 ОСОБА_2 діяв не як адвокат, а
як громадянин, оскільки погроза
вбивством адвоката є самостійним
складом злочину, передбаченим статтею
398 КК України, та відноситься до
підслідності органів прокуратури.
Відповідачем не враховано в довідці, що
постанова Калінінського РВ ДУ ГУМВС
України в Донецькій області від 10.08.2012
року містить також рішення про відмову
в порушенні кримінальної справи за
заявою ОСОБА_3 відносно ОСОБА_2 по
статті 189 КК України за вимагання у
зв'язку з відсутністю події злочину. Не
скориставшись своїм правом,
передбаченим пунктом 2 статті 38 Закону
України «Про адвокатуру та адвокатську
діяльність», відповідачем не
витребувані з Калінінського РВ ДУ
ГУМВС України в Донецькій області
матеріали перевірок за заявами ОСОБА_3
та ОСОБА_2, не опитані ОСОБА_3, ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 Крім того, зазначили, що в жодній
довіреності, виданій ОСОБА_4, не
зазначено, що вона видана позивачу як
адвокату. В жодному договорі ОСОБА_4 не
зазначено, що вони укладені з позивачем
як адвокатом.

За таких обставин повноваження
дисциплінарної палати Донецької
обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури не розповсюджуються на
діяльність позивача, який у відносинах
з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 діяв не як
адвокат, а на підставі загальної
цивільної правоздатності як учасник
цивільних правовідносин.

Рішення дисциплінарної палати
Донецької обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури від 24.09.2012 року про
порушення дисциплінарного провадження
відносно адвоката - позивача за
порушення вимог пункту 39 Правил
адвокатської етики винесено з
порушенням вимог пункту 2 статті 35
Закону України «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність», оскільки
після укладання договору від 08.07.2010
року та договору купівлі-продажу від
20.07.2010 року, про які заявнику ОСОБА_3
стало відомо 22.07.2010 року, до подачі
ОСОБА_3 05.09.2012 року заяви про
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності
пройшло більше 2 років. З огляду на
викладене просив скасувати рішення
відповідача від 24.09.2012 р. про порушення
дисциплінарного провадження.

Ухвалою суду від 08.11.2012 р. у справі за
клопотанням відповідача замінено
неналежного відповідача дисциплінарну
палату Донецької обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури на належного - Донецьку
обласну кваліфікаційно-дисциплінарну
комісію адвокатури.

Позивач в судовому засіданні надав
пояснення аналогічні викладеним у
позові, просив суд задовольнити позов в
повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав до суду
заперечення, в яких позовні вимоги не
визнав. В обґрунтування заперечень
зазначив, що позивачем в поясненнях
зазначено, що ОСОБА_4 звернувся до
позивача наприкінці червня 2010 р. за
наданням правової допомоги з приводу
вирішення корпоративних
взаємовідносин з ТОВ «Сватівський
завод експериментального лиття».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Правил
адвокатської етики дія цих Правил
поширюється на всі види професійної
діяльності адвоката і в частині,
визначеній Правилами, - на іншу його
діяльність (дії), яка може вступити в
суперечність з професійними
обов'язками адвоката або підірвати
престиж адвокатської професії.

Під час проведення перевірки
відомостей, що містяться у заяві ОСОБА_3
були встановлені ознаки порушення
адвокатом вимог статті 39 Правил
адвокатської етики, яка прямо
забороняє адвокату укладати з клієнтом
доручення якого перебуває в його
провадженні, угод майнового характеру,
окрім угод про засоби забезпечення
зобов'язань клієнта щодо сплати
гонорару або погашенню фактичних
видатків, пов'язаних з виконанням
доручення.

Цей факт був встановлений під час
перевірки, що передувала порушенню
дисциплінарної справи, на підставі
дослідження письмових документів,
доданих до пояснення адвоката ОСОБА_2, а
саме договору доручення укладеного
08.07.2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та
договору купівлі-продажу від 20.07.2010
року укладеного між тими ж особами.

Так, за договором доручення ОСОБА_4
доручив та уповноважив ОСОБА_2
здійснити усі необхідні юридичні дії,
передбачені чинним законодавством
України, спрямовані на отримання
грошових коштів в розмірі 20000 грн.
внаслідок відчуження 1/10 частки в ТОВ
«Сватівський завод експериментального
лиття». У той час за договором
купівлі-продажу від 20.07.2010 року ОСОБА_4
продав, а ОСОБА_2 купив за 20000 грн. 1/10
частку в ТОВ «Сватівський завод
експериментального лиття». Договір
купівлі-продажу між ОСОБА_4 та ОСОБА_2
був виконаний шляхом передачі
зазначеної суми грошей ОСОБА_2 ОСОБА_4,
про це свідчить як зміст договору, так і
письмова розписка ОСОБА_4 від 20.07.2010
року.

Тому під час перевірки не було
необхідності опитувати заявника
ОСОБА_3, його представника ОСОБА_5 та
довірителя ОСОБА_2 ОСОБА_4

Адвокат ОСОБА_2 у своєму
адміністративному позові також
зазначає, що рішення дисциплінарної
палати від 24.09.2012 року було винесено
відносно нього у порушення ч. 2 ст. 35
Закону України «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність», тобто за
межами річного строку з дня вчинення
дисциплінарного проступку. Зазначили,
що дисциплінарна справа відносно
адвоката порушується за наявності у
діях адвоката ознак дисциплінарного
проступку. Питання про застосування
положень ч. 2 ст. 35 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
відносно строку застосування
дисциплінарних стягнень вирішується
палатою тільки після встановлення за
результатами розгляду порушеної
справи факту скоєння адвокатом
дисциплінарного проступку. Також
палата врахувала, що відносини між
адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до цього
часу не припинені, адвокат продовжує
представляти його інтереси у декількох
судових процесах, про що йдеться у
письмових поясненнях адвоката. При
цьому нотаріально посвідчена
довіреність, якою 08.07.2010 року ОСОБА_4
уповноважив ОСОБА_2 представляти його
інтереси, у тому числі в усіх судових
закладах, як засновника ТОВ
«Сватівський завод експериментального
лиття» з питань пов'язаних із статутною
діяльністю товариства, була видана
строком на три роки та є дійсною до
08.07.2013 року. Після цього ОСОБА_4 була
видана ще одна нотаріально посвідчена
довіреність зі строком дії до 20.07.2013
року на представництво його інтересів
ОСОБА_2 в ТОВ «Сватівський завод
експериментального лиття», а також в
усіх державних і недержавних органах
та організаціях, в органах державної
виконавчої влади та нотаріату України
з питання продажу 1/10 частки в
статутному капіталі ТОВ «Сватівський
завод експериментального лиття» за
ціну та на умовах на розсуд повіреного,
з правом отримання грошей.

За таких обставин Донецька обласна
КДКА вважає, що дисциплінарна справа за
заявою ОСОБА_3 відносно адвоката ОСОБА_2
була порушена рішенням дисциплінарної
палати за наявності для цього підстав,
передбачених ст. 34 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»,
оскільки в діях адвоката вбачались
ознаки порушення вимог Правил
адвокатської етики. Просили в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про
скасування рішення дисциплінарної
палати Донецької обласної КДКА від
24.09.2012 року про порушення
дисциплінарної справи відносно нього
відмовити у повному обсязі. Крім того,
просили розглянути справу у
відсутність представника відповідача.

За таких обставин, заслухавши думку
позивача, суд дійшов висновку про
можливість розгляду справи без участі
відповідача за наявними у справі
матеріалами.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 48 КАС України
здатність мати процесуальні права та
обов'язки в адміністративному
судочинстві (адміністративна
процесуальна правоздатність)
визнається за громадянами України,
іноземцями, особами без громадянства,
органами державної влади, іншими
державними органами, органами влади
Автономної Республіки Крим, органами
місцевого самоврядування, їхніми
посадовими і службовими особами,
підприємствами, установами,
організаціями (юридичними особами).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2
діє на підставі свідоцтва про право на
заняття адвокатською діяльністю,
виданого за рішенням Донецької
обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури від 22.11.2000 р. № 6.

Відповідач Донецька обласна
кваліфікаційно-дисциплінарна комісія
адвокатури діє на підставі Конституції
України, Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
та інших законодавчих актів України.

Закон України «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність» від 05.07.2012 р. №
5076-VI (далі - Закон № 5076) набрав законної
чинності з 15.08.2012 р. Зазначений Закон
визначає правові засади організації і
діяльності адвокатури та здійснення
адвокатської діяльності в Україні.
Відповідно до Перехідних положень
цього Закону рішення, інші акти Вищої
кваліфікаційної комісії адвокатури
при Кабінеті Міністрів України,
кваліфікаційно-дисциплінарних комісій
адвокатури, що не суперечать цьому
Закону, чинні до прийняття відповідних
актів органами адвокатського
самоврядування, сформованими згідно із
цим Законом.

Судом встановлено, що 24.09.2012 р.
дисциплінарною палатою Донецької
обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури прийнято рішення про
порушення дисциплінарної справи
відносно адвоката ОСОБА_2. Підставою
для порушення дисциплінарного
провадження були заява ОСОБА_3 відносно
адвоката ОСОБА_2, довідка члена палати
відповідача, що складена за
результатами перевірки звернення
ОСОБА_3 та матеріалів перевірки, за
якими зроблений висновок, що в діях
позивача вбачаються ознаки
дисциплінарного проступку.

Відповідно до ст. 39 Закону № 5076 за
результатами розгляду заяви (скарги)
про дисциплінарний проступок адвоката,
довідки та матеріалів перевірки
дисциплінарна палата
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури більшістю голосів членів
палати, які беруть участь у її
засіданні, вирішує питання про
порушення або відмову в порушенні
дисциплінарної справи стосовно
адвоката. Рішення про порушення
дисциплінарної справи з визначенням
місця, дня і часу її розгляду чи про
відмову в порушенні дисциплінарної
справи надсилається або вручається під
розписку адвокату та особі, яка
ініціювала питання про дисциплінарну
відповідальність адвоката, протягом
трьох днів з дня прийняття такого
рішення. До рішення про порушення
дисциплінарної справи, яке
надсилається або вручається адвокату,
додається довідка члена
дисциплінарної палати
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури, складена за результатами
перевірки. Рішення про порушення
дисциплінарної справи або про відмову
в порушенні дисциплінарної справи може
бути оскаржено протягом тридцяти днів
з дня його прийняття до Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури або до суду. Дисциплінарна
справа стосовно адвоката
розглядається дисциплінарною палатою
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури протягом тридцяти днів з
дня її порушення. Адвокат може бути
притягнутий до дисциплінарної
відповідальності протягом року з дня
вчинення дисциплінарного проступку
Таким чином, з дати порушення
дисциплінарної справи (24.09.2012 р.) та на
час розгляду даної справи в суді
дисциплінарна справа відносно
позивача відповідачем не розглянута. З
урахуванням повідомлення відповідачем
позивача, викладеному у лисі від 07.12.2012
р. № 422 (а. с. 158) вбачається, що
діяльність дисциплінарної палати
Донецької обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури зупинена до прийняття
нового Положення про
кваліфікаційно-дисциплінарну комісію
адвокатури відповідно із Законом № 5076.

Положенням про
кваліфікаційно-дисциплінарну комісію
адвокатури, затвердженим Указом
Президента України від 05.05.1993 р. № 155/93,
передбачалось притягнення адвоката до
дисциплінарної відповідальності не
пізніш як через місяць з дня його
виявлення та не пізніш як через шість
місяців з дня вчинення проступку та
права повинна бути розглянута не
пізніш як у місячний строк з дня її
порушення. Зазначеним Положенням не
передбачено прийняття рішення про
порушення дисциплінарного провадження
та його оскарження.

На підставі Указу Президента України
від 31.10.2012 р. № 620/2012 Указ Президента
України від 05.05.1993 р. № 155/93, яким
затверджено Положення про
кваліфікаційно-дисциплінарну комісію
адвокатури, втратив чинність з 03.11.2012 р.

Таким чином, на час прийняття спірного
рішення від 24.12.2012 р. про порушення
дисциплінарної справи стосовно
позивача дисциплінарна палата
Донецької обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури діяла відповідно до ст. 39
Закону № 5076 за результатами розгляду
заяви ОСОБА_3 від 05.09.2012 р. про
притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної
відповідальності.

Так, з огляду на заяву ОСОБА_3 від 05.09.2012
р. вбачається, що заявник та ОСОБА_4 були
засновниками ТОВ «Сватівський завод
експериментального лиття» з частками
внеску до статутного фонду 90% та 10%
відповідно. В 2010 р. ОСОБА_4 вийшов із
складу засновників товариства, проте
надав довіреність ОСОБА_2 на
представництво його інтересів як
засновника ТОВ «Сватівський завод
експериментального лиття» та отримав
від останнього грошові кошти в якості
відступлення права вимоги частки
внеску в статутному фонді товариства.
На думку заявника ОСОБА_2 ініціював
судові процеси з відновлення ОСОБА_4 в
складі засновників ТОВ «Сватівський
завод експериментального лиття» з
метою вимагання від заявника грошових
коштів за умовою відмови від позовних
вимог.

За матеріалами перевірки відповідача
№ 765 (а. с. 52-111) встановлено, що
постановою УІМ Калінінського РВ ДМУ
ГУМВС України в Донецькій області від
10.08.2012 р. відмовлено в порушення
кримінальної справи за заявою ОСОБА_2
відносно ОСОБА_3 за ст. 129 КК України
(погроза вбивством) за відсутністю
події злочину та відмовлено в
порушення кримінальної справи за
заявою ОСОБА_3 відносно ОСОБА_2 за ст. 189
КК України (вимагання) за відсутністю
складу злочину.

З огляду на довіреності, що видані
ОСОБА_4 ОСОБА_2, від 08.07.2010 р. та від 20.07.2010
р. довіритель уповноважив позивача
бути його представником як засновника
ТОВ «Сватівський завод
експериментального лиття» з питань
пов'язаних із статутною діяльністю
товариства та з питань продажу
належної йому 1/10 частки в статутному
капіталі товариства. В зазначених
довіреностях відомості щодо
уповноваження ОСОБА_2 в якості адвоката
вчиняти дії в інтересах довірителя
відсутні.

В договорах, укладених між ОСОБА_4 та
ОСОБА_2, від 08.07.2010 р. та від 20.07.2010 р.
також відсутні посилання на те, що
позивач діє як адвокат.

За договором від 20.07.2010 р. щодо продажу
1/10 частки в статутному капіталі
вищезазначеного товариства сторони
передбачили обов'язкове нотаріальне
посвідчення цього договору, проте в
матеріалах справи відсутні будь-яки
докази нотаріального посвідчення
зазначеного договору.

У відповідності зі ст. 513 ЦК України
правочин щодо заміни кредитора у
зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові.
Правочин щодо заміни кредитора у
зобов'язанні, яке виникло на підставі
правочину, що підлягає державній
реєстрації, має бути зареєстрований в
порядку, встановленому для реєстрації
цього правочину, якщо інше не
встановлено законом.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» у разі
внесення змін до установчих
документів, які пов'язані із зміною
складу засновників (учасників)
юридичної особи додатково подається
або копія рішення про вихід юридичної
особи із складу засновників
(учасників), завірена в установленому
порядку, або нотаріально засвідчена
копія заяви фізичної особи про вихід зі
складу засновників (учасників), або
нотаріально засвідчена копія
документа про перехід чи передання
частки учасника у статутному капіталі
товариства, або нотаріально
посвідчений договір про такий перехід
чи передання, або рішення
уповноваженого органу юридичної особи
про примусове виключення засновника
(учасника) зі складу засновників
(учасників) юридичної особи, якщо це
передбачено законом або установчими
документами юридичної особи.

У відповідності з вимогами ст. 220 ЦК
України у разі недодержання сторонами
вимоги закону про нотаріальне
посвідчення договору такий договір є
нікчемним.

Відповідно зі ст. 23. Закону № 5076
передбачено, що професійні права, честь
і гідність адвоката гарантуються та
охороняються Конституцією України, цим
Законом та іншими законами, зокрема:
забороняються будь-які втручання і
перешкоди здійсненню адвокатської
діяльності; проведення стосовно
адвоката оперативно-розшукових
заходів чи слідчих дій, що можуть
проводитися виключно з дозволу суду,
здійснюється на підставі судового
рішення, ухваленого за клопотанням
Генерального прокурора України, його
заступників, прокурора Автономної
Республіки Крим, області, міста Києва
та міста Севастополя; адвокату
гарантується рівність прав з іншими
учасниками провадження, дотримання
засад змагальності і свободи в наданні
доказів та доведенні їх
переконливості; життя, здоров'я, честь і
гідність адвоката та членів його сім'ї,
їх майно перебуває під охороною
держави, а посягання на них тягнуть
відповідальність, передбачену законом;
повідомлення про підозру адвоката у
вчиненні кримінального правопорушення
може бути здійснене виключно
Генеральним прокурором України, його
заступником, прокурором Автономної
Республіки Крим, області, міста Києва
та міста Севастополя; забороняється
притягати до кримінальної чи іншої
відповідальності адвоката або
погрожувати застосуванням
відповідальності у зв'язку із
здійсненням ним адвокатської
діяльності згідно із законом. Органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові і службові
особи у відносинах з адвокатами
зобов'язані дотримуватися вимог
Конституції України та законів
України, Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод 1950 року
та протоколів до неї, згоду на
обов'язковість яких надано Верховною
Радою України, практики Європейського
суду з прав людини.

Беручи до уваги викладене, здійснивши
аналіз матеріалів справи та пояснень
позивача у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що докази, надані позивачем в
якості підтвердження предмету позову,
є належними доказами у справі, адже
вони містять вичерпну інформацію, яка
об'єктивно обґрунтовує
неправомірність рішення відповідача.

Отже, у спірних правовідносинах
відповідач діяв передчасно та з
перевищенням меж повноважень,
визначених Конституцією та Законами
України.

Нормами ч. 3 ст. 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частиною 2 цієї ж статті КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доказів, які б спростували доводи
позивача, відповідач суду не надав, а
отже позовні вимоги підлягають
задоволенню у спосіб захисту права,
визначений позивачем.

Керуючись ст. ст. 71, 86, 94, ст. 105, 158 - 163 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Донецької обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури про скасування рішення від
24.09.2012 р. про порушення дисциплінарного
провадження - задовольнити.

Скасувати рішення дисциплінарної
палати Донецької обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури від 24.09.2012 р. про порушення
дисциплінарного провадження відносно
адвоката ОСОБА_2.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 32 (тридцять дві) грн. 19
коп.

Постанова виготовлена у нарадчій
кімнаті, вступна та резолютивна
частини якої проголошена у судовому
засіданні 20 грудня 2012 року.

Повний текст постанови виготовлено 25
грудня 2012 року.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова в адміністративній справі
може бути оскаржена в апеляційному
порядку шляхом подання через Донецький
окружний адміністративний суд
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Бойко М.І.