Справа № 824/2208/14-а
Суддя: Огородник Анатолій Петрович
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 червня 2014 р. м. Чернівці
Справа № 824/2208/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі
головуючого судді Огородника А.П. при
секретарі судового засідання Харабарі
А.І., розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Чернівецькій області

до Відділу державної виконавчої
служби Путильського райнного
управління юстиції

про скасування постанови та
зобов"язання вчинити певні дії

за участю:

представника позивача Мельник Л.В.,

представника відповідача Лікаря І.В.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Чернівецькій області, звернувся до
Чернівецького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Відділу державної виконавчої
служби Путильського райнного
управління юстиції про скасування
постанови начальника відділу
державної виконавчої служби
Путильського районного управління
юстиції Лікаря І.В. від 14.05.2014р. про
відмову у відкритті виконавчого
провадження та зобов"язання відділу
державної виконавчої служби
Путильського районного управління
юстиції відкрити виконавче
провадження на виконання виконавчого
листа №824/466/14-а, виданого 23.04.2014 року
Чернівецьким окружним
адміністративним судом.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що Чернівецьким
окружним адміністративним судом 17.03.2014
р. було винесено постанову по справі №
824/466/14-а за позовом Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Чернівецькій
області до ОСОБА_3 про застосування
заходу реагування у сфері державного
нагляду (контролю) у вигляді повного
зупинення роботи АЗС по АДРЕСА_1 до
повного виконання ним протипожежних
заходів, що визначені в приписі від
31.01.2014 року №10. Відповідачем була
прийнята постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження з
посиланням на п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження».

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засідання заперечив проти позову,
посилаючись на те, що уо пред'явленому
стягувачем виконавчому листі № 824/466/14-а
від 23.04.2014 р., виданого Чернівецьким
окружним адміністративним судом, не
зазначено, яким шляхом данні заходи
повинні бути вжиті.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, об'єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
Чернівецьким окружним
адміністративним судом 17.03.2014 р.
прийнято постанову по справі № 824/466/14-а
про застосування заходу реагування у
сфері державного нагляду (контролю) у
вигляді повного зупинення роботи АЗС
по АДРЕСА_1, яка належить фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_3 до повного
виконання ним протипожежних заходів,
що визначені в приписі від 31.01.2014 року
№10.

23.04.2014 р. Чернівецьким окружним
адміністративним судом виданий
виконавчий лист по справі № 824/466/14-а.

14.05.2014 року відповідачем подана
заява про примусове виконання
виконавчого листа 824/466/14-а до Відділу
державної виконавчої служби
Путильського райнного управління
юстиції .

14.05.2014 р., керуючись п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження» №
606 (далі по тексту Закон України №
606), відповідач прийняв постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження ВП № 43319531.

Вказана постанова була направлена
поштою на адресу позивача 03.06.2014 р. та
отримана позивачем 03.06.2014 р., що
підтверджується фіскальним чеком
№9307 від 03.06.2014р. та копією конверту.

Закон України «Про виконавче
провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999
року (далі по тексту Закон України №
606) визначає умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Статею 1 Закону України № 606
визначено, що виконавче провадження, як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, зазначених у цьому Законі,
спрямованих на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які здійснюються на
підставах, у спосіб та в межах
повноважень, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
виданими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону
підлягають примусовому виконанню (далі
- рішення).

Пунктом 1 частини 2 статті 17 Закону
України № 606 встановлено, що
відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою виконавчі документи, зокрема,
виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ст. 19 Закону України №
606 державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону, зокрема, за
заявою стягувача або його представника
про примусове виконання рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України № 606,
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст. 18 Закону України №
606, у виконавчому документі
зазначаються: назва і дата видачі
документа, найменування органу,
прізвище та ініціали посадової особи,
що його видали; дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
повне найменування (для юридичних осіб)
або ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;
резолютивна частина рішення; дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи,
виконавчий лист по справі № 824/466/14-а
відповідає вимогам ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 26 Закону України
№ 606 державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі: пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до
виконання; неподання виконавчого
документа, зазначеного у статті 17цього
Закону, та неподання заяви про
відкриття виконавчого провадження у
випадках, передбачених цим Законом;
якщо рішення, на підставі якого видано
виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення;
якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення; невідповідності
виконавчого документа вимогам,
передбаченим статтею 18 цього Закону;
якщо виконавчий документ повернуто
стягувачу за його заявою, крім
виконавчих документів про стягнення
аліментів та інших періодичних
платежів; наявності інших передбачених
законом обставин, що виключають
здійснення виконавчого провадження.

Підставою для відмови у відкритті
виконавчого провадження державний
виконавець зазначає п. 8. ч. 1 ст. 26 Закону
№ 606, а саме те, що не зазначено заходів
примусового виконання рішення, що
унеможливлює виконання даного
рішення.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку. Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Статтею 124 Конституції України
визначено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України №
606 примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Статтею 34 Закону України № 606
встановлено, що у разі, якщо викладена у
виконавчому документі резолютивна
частина рішення є незрозумілою,
державний виконавець або сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення відповідного рішення. У
разі, якщо зміст виконавчого документа
є незрозумілим, державний виконавець
або сторони виконавчого провадження
мають право звернутися до органу
(посадової особи), який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення змісту цього документа. Суд
або орган (посадова особа), який видав
виконавчий документ, зобов'язаний
розглянути заяву державного виконавця
у десятиденний строк з дня її
надходження і у разі необхідності дати
відповідне роз'яснення рішення чи
змісту документа, не змінюючи їх
редакції.

Відповідачем не надано суду доказів
звернення до суду з заявою щодо
роз'яснення рішення суду.

Таким чином, суд , вважає безпідставним
твердженням відповідача про те, що
підставою для відмови у відкритті
виконавчого провадження є те, що в
постанові суду нібито не зазначено
заходів примусового виконання
рішення , що унеможливлює виконання
даного рішення, оскільки це твердження
відповідача спростовується
вищевикладеними нормами Закону
України "Про виконавче провадження".

Враховуючи наведені приписи чинного
законодавства, відповідач не довів
правомірності своїх дій щодо прийняття
постанови про відмову у відкритті
виконавчого з примусового виконання
виконавчого листа №824/466/14-а від 23.01.2014 р.
про застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду (контролю) у
вигляді повного зупинення роботи АЗС
по АДРЕСА_1, яка належить фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_3, до повного
виконання нам протипожежних заходів,
що визначені в приписі від 31.01.2014р.
№10, а тому позовна вимога позивача в
даній частині підлягає задоволенню.

Що позовної вимоги позивача в
частині зобов"язання відділу
державної виконавчої служби
Путильського районного управління
юстиції відкрити виконавче
провадження на виконавчий лист
№824/466/14-а, виданий 23.04.2014 року
Чернівецьким окружним
адміністративним судом, то така вимога
задоволенню не підлягає, адже
скасування оскаржуваного у даній
справі рішення відповідача є підставою
для прийняття органом державної
виконавчої служби нового рішення в
ході проведення виконавчих дій при
примусовому виконанні виконавчого
документа.

Завданням адміністративного суду є
контроль за легітимністю прийняття
рішень і суд не може підміняти інший
орган державної влади та перебирати на
себе повноваження щодо вирішення
питань, які законодавством віднесені
до компетенції цього органу державної
влади.

Статтею 71 КАС України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього
Кодексу.

З огляду на викладене, заявлені
Управлінням Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Чернівецькій
області позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України
якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог,
а відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 94,160 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову начальника відділу
державної виконавчої служби
Путильського районного управління
юстиції Лікаря І.В. від 14.05.2014р. про
відмову у відкритті виконавчого
провадження.

В задоволенні іншої частини позову
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Чернівецькій області судові витрати -
судовий збір в сумі 36,54 грн.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

Відповідно до частини першої статті 185
КАС України сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, а також особи,
які не брали участі у справі, якщо суд
вирішив питання про їхні права,
свободи, інтереси чи обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
постанови суду першої інстанції
повністю або частково, крім випадків,
встановлених КАС України.

Відповідно до статті 186 КАС України
Апеляційна скарга подається до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова у повному обсязі складена 30
червня 2014 року.

Суддя
А.П.Огородник