Справа № 2а/0570/10575/11
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

19 червня 2014 року м. Київ
В/800/2525/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Головуючої:Блажівської
Н.Є.,Суддів: Бухтіярової І.О.,
Костенка М.І., Муравйова О.В., Приходько
І. В.

перевіривши заяву Державної
податкової інспекції у
Ворошиловському районі міста Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про перегляд
ухвалили Вищого адміністративного
суду України від 1 квітня 2014 року

у справі 2а-0570/10575/2011 (К/9991/79863/11 -
номер справи у Вищому

адміністративному суді
України)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лик»

до Державної податкової
інспекції у Ворошиловському районі
міста Донецька

про скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у
Ворошиловському районі міста Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області звернулась до
Верховного Суду України із
заявою про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 1
квітня 2014 року у вказаній справі.

Згідно статті 2391 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, який за змістом статей 2392 та 240
Кодексу адміністративного судочинства
України перевіряє відповідність заяви
вимогам цього Кодексу та вирішує
питання про допуск справи до
провадження.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом;

3) порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених статтею
1711 цього Кодексу.

У заяві про перегляд ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 1 квітня 2014 року заявник
посилається на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права, а
саме: підпункту 7.2.3, підпункту 7.2.4
пункту 7.2 підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті
7 Закону Україна «Про податок на додану
вартість», пункт 5.1, підпункту 5.2.1
пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств».

В обґрунтування своїх вимог заявник
додає копії ухвал Вищого
адміністративного суду України від 1
березня 2008 року по справі № 3/121А, від 24
листопада 2011 року по справі № 244/12-06/18 та
копію постанови Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України від 27 березня 2012 року по
справі № 6/693 у яких, на його думку,
згадані норми права застосовано
інакше, ніж у даній справі.

Між тим, відповідно до положень статті
237 Кодексу адміністративного
судочинства України, заява про
перегляд судового рішення може бути
подана виключно за наявності таких
складових: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах. Зокрема, така
складова як подібність правовідносин,
означає тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, як об'єкта та
предмета правового регулювання, а
також умов застосування правових норм
(наприклад часу, місця, підстав
виникнення, припинення та зміни
відповідних правовідносин). У той же
час, зміст правовідносин визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту ухвал Вищого
адміністративного суду України
наведених заявником як приклад
неоднакового застосування судом норм
матеріального права, вбачається, що
зміст правовідносин, які у ній
розглядалися, відмінний від того, який
є у даній справі.

Вимоги статті 237 Кодексу
адміністративного України визначають
виключними мотивами подання заяви про
перегляд судових рішень неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень саме у подібних
правовідносинах.

В той же час, як вбачається зі змісту
поданої заяви та доданих як приклад
неоднакового застосування судом норм
матеріального права ухвал Вищого
адміністративного суду України,
неоднакове застосування судом норм
матеріального права у подібних
правовідносинах відсутнє.

Також, відповідно до пункту 5 Постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 13 грудня 2010 року № 2 «Про
судову практику застосування статей
235-240 Кодексу адміністративного
судочинства України» до рішень, на які
може бути зроблено посилання для
підтвердження підстав, установлених
пунктом 1 статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, не належить рішення
Верховного Суду України, ухвалені
після 30 липня 2010 року, та судові
рішення, ухвалені до 30 липня 2010 року
судовими палатами в адміністративних
та господарських справах Верховного
Суду України і Судовою палатою у
цивільних справах Верховного Суду
України, яка за винятковими
обставинами переглядала рішення
колегій Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,
ухвалених у касаційному порядку, а
також за винятковими обставинами
рішення апеляційних судів як
касаційних.

У зв'язку з цим судове рішення, на
яке зроблено посилання, може бути
рішення суду касаційної інстанції, до
повноважень якого законодавством,
чинним на час ухвалення рішення,
було віднесено касаційний розгляд
справи.

До такого судового рішення не
належить постанова Верховного Суду
України, на яку заявником здійснюється
посилання на підтвердження підстав,
установлених пунктом 1
частини першої статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки вказана постанова
була прийнята внаслідок перегляду за
винятковими обставинами рішень,
ухвалених у касаційному порядку.

За таких обставин, підстави для допуску
справи до провадження для перегляду
судового рішення Верховним Судом
України у даній адміністративній
справі відсутні.

Крім того, податковим органом заявлено
клопотання про заміну відповідача
правонаступником.

Відповідно до статті 55 Кодексу
адміністративного судочинства у разі
вибуття або заміни сторони чи третьої
особи у відносинах, щодо яких виник
спір, суд допускає на будь-якій стадії
адміністративного процесу заміну
відповідної сторони чи третьої особи
її правонаступником. Усі дії, вчинені в
адміністративному процесі до вступу
правонаступника, обов'язкові для нього
в такій самій мірі, у якій вони були б
обов'язкові для особи, яку він замінив.

За таких обставин, суд дійшов висновку
щодо наявності підстав для заміни
Державної податкової інспекції у
Ворошиловському районі міста Донецька
Донецької області Державної
податкової служби правонаступником -
Державною податковою інспекцією у
Ворошиловському районі міста Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області.

З огляду на наведене, керуючись
статтями 55, 236-239, 2391, 2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

У Х В А Л И В:

Допустити процесуальне
правонаступництво та замінити
Державну податкову інспекцію у
Ворошиловському районі міста Донецька
Донецької області Державної
податкової служби правонаступником -
Державною податковою інспекцією у
Ворошиловському районі міста Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області.

Відмовити Державній податковій
інспекції у Ворошиловському районі
міста Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області в
допуску для перегляду Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 1
квітня 2014 року у справі 2а-0570/10575/2011.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча Н.Є. Блажівська Судді І. О.
Бухтіярова М. І. Костенко О. В.
Муравйов І. В Приходько