Справа № 820/10930/14
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

02 липня 2014 р.
№ 820/10930/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - Судді Бездітка Д.В.,

при секретарі судового засідання -
Ділбарян А.О.,

за участю: представника позивача - Нос
Т.І.,

представника відповідача - Ясінського
А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу

за позовом Харківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів

до ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ТЕМП 2011"

про стягнення заборгованості ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Харківське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів , звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
відповідача, ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА
"ТЕМП 2011", в якому просить суд стягнути з
Комунального підприємства "ТЕМП 2011"
(юридична адреса: 61009, м. Харків, просп.
Гагаріна, 244, , МФО 321767, рр
5081 у ВАТ ВТБ БАНК м. Київ) на
користь Харківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів (61022, м. Харків, Держпром, 1
під., 1 пов., к. 16, ,
одержувач: рр 0003, МФО 851011, код
одержувача: 37999654, УДКСУ у Дзержинському
районі м. Харкова)
адміністративно-господарські санкції
за незайняті робочі місця, призначені
для працевлаштування інвалідів, в сумі
15206,32 грн. та пені в розмірі 223,44 грн.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що відповідачем не виконано
норматив робочих місць з
працевлаштуванням інвалідів у
кількості 1 особи, за що і були
призначені
адміністративно-господарські санкції
у розмірі 15206,32 грн. та пеня в розмірі
223,44 грн.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив їх
задовольнити, виходячи із доводів
позовної заяви та наданих усних
пояснень.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
просив в їх задоволенні відмовити
через безпідставність. Згідно наданих
до суду письмових заперечень пояснив,
що ПП "ТЕМП 2011" були в повному обсязі
виконані вимоги Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні", у зв'язку з чим
відповідач вважає позовні вимоги
позивача документально не
обґрунтованими, такими що суперечать
діючому законодавству, а тому не
підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд приходить до висновку про
обґрунтованість заявлених позовних
вимог, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 19 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" встановлено, що
для підприємств, установ, організацій,
у тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Після
самостійного розрахунку кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою
вищевказаної статті, здійснюється та
забезпечується працевлаштування
інвалідів.

В ст. 18 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" встановлено, що підприємства,
установи, організації, фізичні особи,
які використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Отже, чинним законодавством України
передбачено гарантії соціального
захисту інвалідів шляхом встановлення
особливих вимог щодо організації
робочого місця інваліда та покладення
на підприємства обов'язку
забезпечувати для інвалідів належні та
безпечні умови праці з урахуванням
медичних показань, але без
встановлення для підприємств жодних
обмежень щодо обов'язку
працевлаштування інвалідів.

Судом встановлено, що згідно звіту про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів за 2013 р. (форма 10-ПІ)
підприємства відповідача
середньооблікова чисельність штатних
працівників в 2013 р. становила 95 осіб, а
тому згідно ст. 19 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" кількість робочих
місць для працевлаштування інвалідів в
2013 р. визначена - 4 місця.

В письмових запереченнях та усних
поясненнях представник ПП «ТЕМП 2011»
зазначив, що на виконання ч.1, ч.11 ст. 19
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» від
21.03.1991 року № 875-ХІІ підприємство мало у
наявності у 2013 році 4 робочих місця для
працевлаштування на них інвалідів, а
саме: у 2013 році на ПП «ТЕМП 2011»
працювало вісім інвалідів відповідно
до розділу «Список працюючих
інвалідів-штатних працівників, які
мали інвалідів та були зайняті на
підприємстві у 2013 році» Звіту про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів за 2013 рік, наданого до
обласного відділення Фонду
соціального страхування інвалідів
28.02.2014 року №б/н. Представник
відповідача вважає, що інваліди, які
відображені в списку до звіту №10-ПІ,
відпрацювали на підприємстві 43 повних
місяців та розділивши дану суму на 12
календарних місяців відповідач
отримав цифру 3,58.

Представник позивача в усних
поясненнях зазначив, що дана цифра не
відповідає дійсності та надав
розрахунок Харківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів в якому відображена
середньооблікова кількість штатних
працівників (осіб) інвалідів складає 3,41
(41:12).

З цього приводу суд зазначає, що
відповідно до пункту 3 Інструкції зі
статистики кількості працівників
(затверджено наказом Державного
комітету статистики України від 28
вересня 2005 р. N 286 та Зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 30
листопада 2005 р. за N 1442/11722)
середньооблікова кількість штатних
працівників на підприємствах, які
працювали неповний місяць (наприклад,
на створених або ліквідованих
підприємствах, таких, що мають сезонний
характер виробництва), визначається
шляхом ділення суми облікової
кількості штатних працівників за всі
дні роботи підприємства у звітному
місяці, включаючи вихідні та святкові і
неробочі дні за період роботи, на число
календарних днів у звітному місяці.

Приклад.

Створене підприємство почало
працювати з 24 листопада. Облікова
кількість штатних працівників
підприємства становила: 24 листопада - 83
особи, 25 - 83 особи, 26 - 83 особи, 27 (субота) -
83 особи, 28 (неділя) - 83 особи, 29 - 85 осіб, 30 -
86 осіб. Сума облікової кількості
працівників за листопад - 586 осіб,
календарна кількість днів у листопаді -
30, середньооблікова кількість штатних
працівників у листопаді - 20 осіб (586 : 30).

Середньооблікова кількість штатних
працівників за період з початку року (у
тому числі за квартал, півріччя, 9
місяців, рік) обчислюється шляхом
підсумовування середньооблікової
кількості штатних працівників за всі
місяці роботи підприємства, що минули
за період з початку року до звітного
місяця включно, та ділення одержаної
суми на кількість місяців у цьому
періоді, тобто відповідно на 2, 3, 4, ... 12.

Приклад.

Підприємство мало середньооблікову
кількість штатних працівників: у січні
- 620 осіб, лютому - 640 осіб, березні - 690
осіб. Середньооблікова кількість
штатних працівників за 1 квартал
становить 650 осіб ((620 + 640 + 690) : 3).

Згідно з Інструкції щодо заповнення
форми № 10-ПІ (річна) «Звіт про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів» затвердженого наказом
Мінпраці та соціальної політики
України від 10.02.2077 року № 42, дані щодо
середньооблікової кількості штатних
працівників облікового складу (рядок
01), середньооблікової кількості
штатних працівників, яким відповідно
до чинного законодавства встановлена
інвалідність (рядок 02), та кількості
інвалідів, які повинні працювати на
робочих місцях (рядок 03),
відображаються в цілих одиницях. Якщо
при обчисленні виникає дробове число,
його необхідно округлити до цілого
(якщо після коми число 5 і більше, то
воно округлюється в бік збільшення).

Отже, суд зазначає, що відповідно до
вказаних норм вірний розрахунок
вираховується шляхом підсумовування
середньооблікової кількості штатних
працівників за всі місяці роботи
підприємства, що минули за період з
початку року до звітного місяця
включно, та ділення одержаної суми на
кількість місяців у цьому періоді, а
саме - 41:12=3,41.

Фактично середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів - штатних
працівників, які мали інвалідність та
були зайняті на підприємстві склала 3
осіб.

Згідно ст. 20 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
ст. 19 цього Закону, щороку сплачують
відповідним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що покладення на підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю,
обов'язку працевлаштування інвалідів,
передбачає виділення та створення
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальних
робочих місць, створення для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечення
інших соціально-економічних гарантій,
а також надання державній службі
зайнятості інформації, необхідної для
організації працевлаштування
інвалідів.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Згідно Інструкції щодо заповнення
форми звітності № 3-ПН "Звіт про
наявність вакансій", затвердженої
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України № 420 від
19.12.2005 року та зареєстрованій в
Міністерстві юстиції України 21 грудня
2005 року за № 1534/11814, підприємства,
установи і організації, їх структурні
підрозділи та філії незалежно від форм
власності та господарювання повинні за
наявності вакансій у повному обсязі
подавати інформацію про наявність
вільних робочих місць (вакансій)
центрам зайнятості за місцем їх
реєстрації як платника страхових
внесків.

Отже, на відповідача покладено лише
обов'язок створення робочих місць та
інформування про це органів зайнятості
щомісячно, у порядку, встановленому
вищезазначеним нормативним актом.

Згідно з пунктом 2 Порядку подання
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 31.01.2007 №70, звіт
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів роботодавці подають
(надсилають рекомендованим листом)
щороку до 1 березня відділенням Фонду, в
яких вони зареєстровані, за формою,
затвердженою Мінпраці за погодженням з
Держкомстатом.

Інформацію про наявність вільних
робочих місць (вакантних посад) для
працевлаштування інвалідів
роботодавці подають центру зайнятості
за місцем їх реєстрації як платників
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням з
Держкомстатом.

Відповідно до частини четвертої статті
20 Закону України "Про зайнятість
населення" від 01.03.1991 № 803-ХІІ (який діяв
протягом 2012 року) підприємства,
установи і організації незалежно від
форми власності реєструються у
місцевих центрах зайнятості за їх
місцезнаходженням як платники збору до
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття,
щомісяця подають цим центрам
адміністративні дані у повному обсязі
про наявність вільних робочих місць
(вакансій), у тому числі призначених для
працевлаштування інвалідів, та про
працівників, які працюють неповний
робочий день (тиждень), якщо це не
передбачено трудовим договором, або не
працюють у зв'язку з простоєм
виробництва з не залежних від них
причин, і в десятиденний строк - про
всіх прийнятих працівників у порядку,
встановленому законодавством.
Несвоєчасна реєстрація або відмова від
неї, порушення порядку подання
адміністративних даних тягне за собою
відповідальність, передбачену законом.

Єдиним належним доказом, який свідчить
про інформування органів зайнятості
про наявність вільних робочих місць
для інвалідів є звіт форми № 3-ПН.

Судом встановлено, що ПП "ТЕМП 2011"
протягом 2013 року подавались звіти по
формі № 3-ПН від 13.09.2013р., 20.09.2013р.,
18.10.2013р., 22.11.2013р. та 27.12.2013р., що
підтверджується листом Харківського
міського центру зайнятості від 19.05.2014р.
та копіями звітів, однак ПП "ТЕМП 2011" не
інформувало центр зайнятості про
наявність вакансій для
працевлаштування інвалідів.

Тобто, відповідачем не були виконані
вимоги Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" щодо прийняття заходів для
працевлаштування інвалідів.

Отже, із врахуванням вищевикладених
обставин, суд вважає, що позовні вимоги
обґрунтовані, підлягають задоволенню
та з ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ТЕМП 2011"
підлягають стягненню
адміністративно-господарські санкції
за незайняті робочі місця, призначені
для працевлаштування інвалідів, в сумі
15206,32 грн. та пені в розмірі 223,44 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України
судовий збір з відповідача не
стягується.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Харківського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ТЕМП 2011" про
стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства
"ТЕМП 2011" (юридична адреса: 61009, м. Харків,
просп. Гагаріна, 244, , МФО
321767, рр 5081 у ВАТ ВТБ БАНК м. Київ) на
користь Харківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів (61022, м. Харків, Держпром, 1
під., 1 пов., к. 16, ,
одержувач: рр 0003, МФО 851011, код
одержувача: 37999654, УДКСУ у Дзержинському
районі м. Харкова)
адміністративно-господарські санкції
за незайняті робочі місця, призначені
для працевлаштування інвалідів, в сумі
15206,32 грн. (п'ятнадцять тисяч двісті
шість гривень 32 копійки) та пені в
розмірі 223,44 грн. (двісті двадцять три
гривні 44 копійки).

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено КАС України,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 07
липня 2014 року.

Суддя
Д.В. Бездітко