Справа № 815/3376/14
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3376/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року м.
Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Соколенко О.М.

при секретарі - Гаврилюк І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Балтської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у
розмірі 519,93 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Балтської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Одеській області (далі -
Балтська ОДПІ, позивач) до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП
ОСОБА_1, відповідач) про стягнення
заборгованості по єдиному податку з
фізичних осіб у розмірі 519,93 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що станом на момент звернення
до суду за ФОП ОСОБА_1 рахується
заборгованість перед бюджетом по
єдиному податку у розмірі 519,93 грн., яка
відповідачем у добровільному порядку
погашена не була, у зв'язку з чим
позивач звернувся до суду з вказаною
позовною заявою.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, позивач був
належним чином сповіщений про розгляд
справи. Разом з тим, 03.07.2014 року з боку
начальника Балтської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області до суду надійшла
заява про розгляд справи за
відсутності представника позивача, в
якій також зазначено, що станом на
27.06.2014 року заборгованість у розмірі
519,93 грн. сплачена відповідачем не була.

Відповідач до судового засідання не
з'явилася, судова повістка про виклик
до суду була надіслана відповідачу за
адресою, зазначеною у позовній заяві та
у витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, але, повернута до
суду з поштовою відміткою від 14.06.2014
року: "за зазначеною адресою не
проживає ". Згідно ч. 4 ст. 33 КАС України,
судова кореспонденція надсилається
юридичним особам - за адресою
місцезнаходження (місця проживання), що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців. У разі відсутності
осіб, за такою адресою, вважається, що
судова кореспонденція вручена їм
належним чином. Згідно ч. 11 ст. 35 КАС
України, у разі повернення поштового
відправлення, яке не вручено адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що воно вручене належним чином.

Таким чином, оскільки відповідач була
належним чином сповіщена про розгляд
справи, зважаючи на заяву представника
позивача про розгляд справи за
відсутності позивача, суд відповідно
до ст.128 КАС України розглядав справу за
відсутності сторін на підставі наявних
у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
обставини та факти, якими
обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх
доказами, суд вважає, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
зареєстрована як фізична особа -
підприємець Балтською районною
державною адміністрацією Одеської
області 05.11.2010 року за № 0003668, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців та
свідоцтвом про державну реєстрацію
(а.с.4-6).

Відповідач знаходиться на обліку як
платник податків в Балтській ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області, що
підтверджується довідкою про взяття на
облік платника податків від 08.11.2010 року
за №166/29-017, копія якої наявна в
матеріалах справи (а.с.7).

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач 13.01.2012 року звернулася до
Балтської МДПІ із заявою про
застосування спрощеної системи
оподаткування з 01.01.2012 року (а.с.8), в якій
зазначила види підприємницької
діяльності: торгівля товарами для дому
широкого асортименту (52.44.9), технічне
обслуговування та ремонт автомобілів
(50.20.0). Відповідно до вказаної заяви
обрана ставка єдиного податку при
переході на спрощену систему
оподаткування складає 16% до розміру
мінімальної заробітної плати (2 група
платників податку).

Згідно довідки Балтської ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області від
02.06.2014 року та облікової картки
відповідача, остання має
заборгованість зі сплати єдиного
податку за 2013 рік у розмірі 519,93 грн.
(а.с.11,12-14)

У відповідності до п. 15.1 ст.15
Податкового кодексу України
платниками податків визнаються
фізичні особи (резиденти і нерезиденти
України), юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.п.16.1.4. п. 16.1.ст. 16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп.10.1.2 п.10.1 ст.10
Податкового кодексу України до
місцевих податків належить, зокрема,
єдиний податок.

Правові засади застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та
звітності, а також справляння єдиного
податку визначено главою 1 розділу XIV
Податкового кодексу України.

Згідно з п.291.3 ст.291 ПК України юридична
особа чи фізична особа - підприємець
може самостійно обрати спрощену
систему оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Групи платників єдиного податку, на які
поділяються суб'єкти господарювання,
які застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
встановлені у п.291.4 ст.291 ПК України.

Так, п.п.298.1.1, 298.1.2.п.298.1 ст.298 Податкового
кодексу України (в редакції, яка діяла
на момент виникнення заборгованості)
передбачено, що для обрання або
переходу на спрощену систему
оподаткування суб'єкт господарювання
подає до органу державної податкової
служби заяву. Зареєстровані в
установленому порядку фізичні особи -
підприємці, які до закінчення місяця, в
якому відбулася державна реєстрація,
подали заяву щодо обрання спрощеної
системи оподаткування та ставки
єдиного податку, встановленої для
першої або другої групи, вважаються
платниками єдиного податку з першого
числа місяця, наступного за місяцем, у
якому виписано свідоцтво платника
єдиного податку.

Як вже встановлено судом ФОП ОСОБА_1
13.01.2012 року подала до Балтської МДПІ
заяву про застосування спрощеної
системи оподаткування з 01.01.2012 року
(а.с.8), в якій зазначила види
підприємницької діяльності: торгівля
товарами для дому широкого асортименту
(52.44.9), технічне обслуговування та
ремонт автомобілів (50.20.0). Відповідно до
вказаної заяви обрана ставка єдиного
податку при переході на спрощену
систему оподаткування складає 16% до
розміру мінімальної заробітної плати (2
група платників податку).

Також, як встановлено судом,
відповідачем 31.05.2012 року отримано
свідоцтво платника єдиного податку із
зазначенням обраної ставки єдиного
податку - 16% (а.с.9).

Згідно з пп. 293.1, 293.2.ст. 293 Податкового
кодексу України, ставки єдиного
податку встановлюються у відсотках
(фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року та у
відсотках до доходу (відсоткові
ставки). Фіксовані ставки єдиного
податку встановлюються сільськими,
селищними та міськими радами для
фізичних осіб - підприємців, які
здійснюють господарську діяльність,
залежно від виду господарської
діяльності, з розрахунку на
календарний місяць: 1) для першої групи
платників єдиного податку - у межах від
1 до 10 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати; 2) для другої групи
платників єдиного податку - у межах від
2 до 20 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати.

Пунктами 294.1, 294.2 ст.294 Податкового
кодексу України визначено, що
податковим (звітним) періодом для
платників єдиного податку першої та
другої групи є календарний рік.
Податковий (звітний) період
починається з першого числа першого
місяця податкового (звітного) періоду і
закінчується останнім календарним
днем останнього місяця податкового
(звітного) періоду.

Відповідно до п. 295.1.ст.295 Податкового
кодексу України, платники єдиного
податку першої і другої груп сплачують
єдиний податок шляхом здійснення
авансового внеску не пізніше 20 числа
(включно) поточного місяця. Такі
платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал, рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року.

В свою чергу, мінімальна заробітна
плата у 2013 році закріплена ст.8 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2013 рік" та складає у місячному
розмірі з 01 січня - 1147 грн.

Таким чином, з огляду на вказані
положення Податкового кодексу України,
згідно матеріалів справи та враховуючи
розмір мінімальної заробітної плати у
2013 році, відповідач зобов'язана
сплачувати єдиний податок в розмірі
183,52 грн. до 20 числа щомісячно протягом
2013 року.

Але, всупереч вказаних вимог
законодавства, належні до сплати суми
єдиного податку у 2013 році відповідач
сплатила не в повному обсязі, а саме нею
не було сплачено суму самостійно
нарахованого 20.10.2013 року зобов'язання в
розмірі 183,52 грн.

При цьому, суд зазначає, що сума
заборгованості відповідача по єдиному
податку у розмірі 519,93 грн., яка
заявляється до стягнення, виникла за
таких обставин:

- станом на 10.10.2013 року у відповідача
існувала переплата у розмірі 30,63 грн.;

- 11.10.2013 року відповідачу донараховано
штрафні (фінансові) санкції у розмірі
367,04 грн. згідно податкового
повідомлення-рішення від 01.10.2013 року
№, яке є узгодженим, оскільки не
оскаржувалось відповідачем ні в
адміністративному, ні в судовому
порядку. У зв'язку із наявною
переплатою сума заборгованості
відповідача станом на 11.10.2013 року
складала 336,41 грн.;

- 20.10.2013 року відповідачем самостійно
нараховано податкове зобов'язання по
єдиному податку в сумі 183,52 грн.

Відповідно до п.300.1. ст.300 ПК України
платники єдиного податку несуть
відповідальність відповідно до цього
Кодексу за правильність обчислення,
своєчасність та повноту сплати сум
єдиного податку, а також за
своєчасність подання податкових
декларацій.

Згідно п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Як встановлено судом, відповідач суму
боргу у визначені строки не сплатила.
Разом з тим, жодних доказів на
підтвердження сплати відповідачем
заборгованості по єдиному податку у
розмірі 519,93 грн. станом на момент
розгляду справи до суду не надано.
Наявність податкового боргу на час
розгляду справи підтверджена
податковим органом шляхом надання до
суду довідок про наявність
заборгованості та облікової картки
платника податків.

Пунктом 59.1 ст.59 Податкового кодексу
України передбачено, що у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.5. ст.59 Податкового
кодексу України у разі якщо у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується (зменшується),
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

Судом встановлено, що позивачем було
винесено податкову вимогу форми «Ф»
від 21.10.2013 року №7-25 на загальну суму 533,91
грн., яка отримана відповідачем 21.10.2013
року (а.с.15).

Підпунктом 20.1.19 п.20.1 ст.20 Податкового
кодексу України визначено, що
контролюючі органи мають право
застосовувати до платників податків
передбачені законом фінансові
(штрафні) санкції (штрафи) за порушення
податкового чи іншого законодавства,
контроль за додержанням якого
покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України.

Таким чином, позивач є органом
державної влади, уповноваженим
здійснювати функцію контролю за
визначенням та сплатою платником
податків і повноваження якого на
звернення до суду із позовом про
стягнення податкового боргу прямо
визначені законодавством України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Отже, за відсутності добровільної
сплати відповідачем суми
заборгованості, вказана сума
податкового боргу відповідача
підлягає стягненню за рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд вважає, що позовні вимоги Балтської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Одеській області є
обґрунтованими, а отже підлягають
задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутністю витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір), згідно з ч. 4 ст. 94
КАС України стягненню з відповідача не
підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 14, 70, 71, 72, 79, 86, 94,
128,158 - 163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Балтської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Одеській області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості у розмірі 519,93
грн. - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1) на корить бюджету податкову
заборгованість з єдиного податку (код
платежу 18050400) в сумі 519,93 грн. (п'ятсот
дев'ятнадцять гривень дев'яносто три
копійки) на р/р 0058, одержувач УДКСУ
в Балтському районі Одеської області,
код 37343087, банк одержувача ГУДКСУ в
Одеській області, МФО 828011.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги на постанову
суду одночасно надсилається особою,
яка її подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Повний текст постанови складений та
підписаний суддею 07.07.2014 року.

Суддя

О.М. Соколенко

Адміністративний позов Балтської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Одеській області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості у розмірі 519,93
грн. - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1) на корить бюджету податкову
заборгованість з єдиного податку (код
платежу 18050400) в сумі 519,93 грн. (п'ятсот
дев'ятнадцять гривень дев'яносто три
копійки) на р/р 0058, одержувач УДКСУ
в Балтському районі Одеської області,
код 37343087, банк одержувача ГУДКСУ в
Одеській області, МФО 828011.

07 липня 2014 року.