Справа № 9101/97826/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

"28" травня 2013 р. справа №
2а-684/10/0870

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О.,
Чередниченко В.Є.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства
«Автопарк»

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 03.04.2012 р.

у справі № 2а-684/10/0870

за позовом Запорізького обласного
центру зайнятості (далі - позивач)

до Відкритого акціонерного товариства
«Автопарк» (далі - відповідач)

про стягнення штрафу, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом, в
якому просив стягнути з відповідача на
користь позивача штраф за порушення ст.
5 Закону України «Про зайнятість
населення» у сумі 2 600 грн.

Постановою суду першої інстанції
позовні вимоги задоволено. Стягнуто з
відповідача штраф за порушення п. 3 ст. 5
Закону України «Про зайнятість
населення», у сумі 2 600 грн. на користь
позивача.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права.

Просить скасувати постанову суду та
відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування своєї апеляційної
скарги заявник вказує на те, що
відповідно до Закону України «Про
зайнятість населення» квота з
бронювання робочих місць для осіб, які
потребують соціального захисту, для
відповідача на 2009 рік не повинна була
встановлюватись.

У судовому засіданні представник
позивача - Полях І.Є. заперечував проти
задоволення апеляційної скарги та
просив залишити постанову суду першої
інстанції без змін.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час і
місце судового розгляду був
повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення представника
позивача, наявні в матеріалах справи,
перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
за поданням Правобережного
міжрайонного центру зайнятості від
25.11.2008 № 2519, Хортицькою районною
адміністрацією м. Запоріжжя
розпорядженням № 2200 від 02.12.2008р. «Про
затвердження квоти та бронювання
робочих місць, що потребують
соціального захисту на підприємствах,
установах та організаціях району на 2009
р.» для даної категорії осіб
відповідачу була встановлена квота та
бронювання робочих місць для
працевлаштування в кількості 3 осіб.

10.12.2008 р. позивач отримав від
Правобережного міжрайонного центру
зайнятості лист про встановлення квоти
на бронювання робочих місць осіб, які
потребують соціального захисту на 2009
рік.

Позивачем було надано згоду на
працевлаштування 3-х громадян
пільгових категорій, а саме: у І
кварталі - 1 жінку, яка має дитину до 6
років, у II кварталі - 1 особу з молоді,
яка закінчила ПТЗ та у IV кварталі - 1
особу з молоді, яка звільнилася зі
строкової військової служби.

Згідно наказу від 29.07.2009 № 87 позивачем
було заплановано скорочення 25 штатних
одиниць, в тому числі 4 робочих місця
професії «слюсар з ремонту
автомобілів».

Листом від 05.08.2009 №238 позивач повідомив
Правобережний МРЦЗ про заплановане
скорочення штату працівників.

Як вбачається з матеріалів справи,
27.10.2009 Правобережним МРЦЗ в рахунок
квоти на заброньоване робоче місце на
посаду «слюсар з ремонту автомобілів»,
відповідно до направлення на
працевлаштування № 001001, до ВАТ
«Автопарк» було направлено
громадянина ОСОБА_2, якому було
відмовлено в прийнятті на роботу (а.с.
18).

02.12.2009 р. Інспекцією по контролю за
додержанням законодавства про
зайнятість населення проведена
перевірка відповідача додержання
законодавства про зайнятість
населення, за результатами якої
складено акт № 5.

Перевіркою встановлено, зокрема,
порушення ст. 5 Закону України «Про
зайнятість населення», а саме факт
того, що 27.10.2009 Правобережним МРЦЗ в
рахунок квоти на заброньоване робоче
місце на посаду «слюсар з ремонту
автомобілів» до ВАТ «Автопарк»
направлено на працевлаштування
громадянина ОСОБА_2, який звільнився із
строкової військової служби. На
підставі наказу по підприємству від
29.07.2009 № 87 та листа від 05.08.2009 № 238,
ОСОБА_2 було відмовлено в прийнятті на
роботу, що вмотивовано скороченням на
підприємстві чисельності працюючих.

У зв'язку із виявленим порушенням
згідно акту № 23 від 02.12.2009 про порушення
законодавства України про зайнятість
населення, на відповідача накладено
штраф у розмірі 4 мінімальних
заробітних плат, встановлених
законодавством, що складає 2 600,00 грн.

Дані акти відповідачем були оскаржені
в судовому порядку. Постановою
Запорізького окружного
адміністративного суду від 14.04.2011 року
у справі № 2а-7153/09/0870 про скасування
актів № 5 та № 23 від 02.12.2009 р. про
порушення законодавства України про
зайнятість населення у задоволенні
позовних вимог відмовлено в повному
обсязі (а.с. 51-53). Ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 24.11.2011 року
дану постанову залишено без змін (а.с.
54-56).

В ході розгляду адміністративної
справи № 2а-7153/09/0870, як суд першої
інстанції, так і суд апеляційної
інстанції дійшли висновку, що в діях
ВАТ «Автопарк» вбачаються порушення
визначені в акті № 5 від 02.12.2009, а отже
акт № 23 від 02.12.2009 р. про стягнення
штрафу є законним та підлягає
виконанню.

У даній адміністративній справі
позивач звернувся до суду про
стягнення з відповідача штрафу за
порушення п. 3 ст. 5 Закону України «Про
зайнятість населення» на підставі акту
№ 23 від 02.12.2009 року про порушення
законодавства України про зайнятість
населення.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.
Оскільки обставини щодо правомірності
прийняття актів № 5 від 02.12.2009 року про
перевірку додержання законодавства
про зайнятість населення та № 23
від 02.12.2009 р. про порушення
законодавства України про зайнятість
населення вже були предметом
дослідження у справі № 2а-7153/09/0870, то
вказані обставини, в силу ст. 72 КАС
України не потребують доказування,
судовим рішенням факт правопорушення
та правомірність застосування
адміністративно-господарських санкцій
встановлені, відповідно позов про
стягнення штрафу підлягає задоволенню.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що суд першої інстанції
об'єктивно, повно, всебічно дослідив
обставини, які мають суттєве значення
для вирішення справи, та ухвалив судове
рішення без порушення норм
матеріального та процесуального права,
тому апеляційну скаргу слід залишити
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства «Автопарк»
залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 03.04.2012 р. у
справі № 2а-684/10/0870 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
В.Є. Чередниченко