Справа № 2а-1768/09/0970
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року
м. Київ К/9991/89609/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Голубєвої Г.К.

Карася О.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції в Рожнятівському
районі Івано-Франківської області

на постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 23
квітня 2010 року

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 вересня
2011 року

у справі № 2а-1768/09/0970

за позовом Приватного підприємства
«Міжгір'я»

до Державної податкової інспекції в
Рожнятівському районі
Івано-Франківської області

про визнання неправомірними
податкових повідомлень-рішень та
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Міжгір'я» (далі
- ПП «Міжгір'я»; позивач) звернулось до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції в Рожнятівському районі
Івано-Франківської області (далі - ДПІ в
Рожнятівському районі
Івано-Франківської області;
відповідач) про визнання недійсними
податкових повідомлень-рішень №
/0 від 17 червня 2009 року, № /0
від 17 червня 2009 року, № /0
від 17 червня 2009 року, № /0 від 17
червня 2009 року, № /0 від 17
червня 2009 року та рішення № від 17
червня 2009 року про застосування
штрафних (фінансових) санкцій.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
23 квітня 2010 року, залишеною без
змін ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 вересня
2011 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано
рішення № від 17 червня 2009 року
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями у справі,
відповідач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, з підстав
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2010
року, ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 вересня
2011 року в частині скасування рішення
№ від 17 червня 2009 року
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій та прийняти нове судове
рішення у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи в
межах доводів касаційної скарги
відповідно до статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що відповідачем проведено
позапланову виїзну перевірку ПП
«Міжгір'я» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01 квітня 2006
року по 31 грудня 2008 року, за
результатами якої складено акт №
16/231/22173066 від 11 червня 2009 року.

На підставі зазначеного акту перевірки
ДПІ в Рожнятівському районі
Івано-Франківської області, зокрема,
прийнято рішення № від 17 червня
2009 року, яким до позивача
застосовано суму штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 24 711,12 грн.

Підставою для прийняття
контролюючим органом зазначеного акту
індивідуальної дії послугувало
порушення ПП «Міжгір'я» пункту 2.11 глави
2 Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні, затвердженого постановою
Правління Національного банку України
від 15 грудня 2004 року № 637 (далі -
Положення), з огляду на перевищення
встановлених строків використання
виданої під звіт готівки та видачу
готівкових коштів під звіт особі без
повного звітування за раніше отримані
кошти.

Визнаючи протиправним та скасовуючи
рішення № від 17 червня 2009 року
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій, суди попередніх інстанцій
виходили з наступних мотивів, з якими
погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до статті 238 Господарського
кодексу України (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин;
далі - ГК України) за порушення
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
діяльності до суб'єктів господарювання
можуть бути застосовані
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Види
адміністративно-господарських
санкцій, умови та порядок їх
застосування визначаються цим
Кодексом, іншими законодавчими актами.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті
239 ГК України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування
відповідно до своїх повноважень та у
порядку, встановленому законом, можуть
застосовувати до суб'єктів
господарювання такі
адміністративно-господарські санкції
як адміністративно-господарський
штраф.

Відповідно до частин 1, 2 статті 241
ГК України
адміністративно-господарський штраф -
це грошова сума, що сплачується
суб'єктом господарювання до
відповідного бюджету у разі порушення
ним встановлених правил здійснення
господарської діяльності.

Перелік порушень, за які з
суб'єкта господарювання стягується
штраф, розмір і порядок його стягнення
визначаються законами, що регулюють
податкові та інші відносини, в яких
допущено правопорушення.

Отже, штрафні (фінансові) санкції,
застосовані за порушення норм з
регулювання обігу готівки, за своєю
правовою природою є
адміністративно-господарськими
санкціями.

Статтею 250 ГК України передбачено, що
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Як встановлено судами, порушення
позивачем вимог пункту 2.11 глави 2
Положення відбулось при здійсненні ним
господарської діяльності в квітні 2006
року, червні 2006 року та березні 2008 року,
а відтак штрафні (фінансові) санкції в
розмірі 24 711,12 грн. застосовано
відповідачем до ПП «Міжгір'я» рішенням
№ від 17 червня 2009 року поза
межами визначеного статтею 250 ГК
України гранично допустимого строку.

За наведених обставин та з
урахуванням викладеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2010
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 20 вересня 2011 року такими, що
прийняті з правильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, а тому суд касаційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до їх зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції в Рожнятівському районі
Івано-Франківської області відхилити,
а постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
23 квітня 2010 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 20 вересня 2011 року у залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав і в порядку, встановленими
главою 3 розділу IV Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Голубєва Г.К.

Карась О.В.