Справа № 464/5807/14-а
Суддя: Шашуріна Г. О.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/5807/14-а
пр.№ 6-а/464/71/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2014 Сихівський районний суд м. Львова
в складі:

головуючого судді Шашуріної Г.О.,

за участю секретаря Причини О.М.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
подання державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області про зміну способу
виконання рішення, -

в с т а н о в и в:

державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області звернувся до суду з
поданням про зміну способу та порядку
виконання рішення, посилаючись на те,
що на виконанні у відділі примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області перебуває виконавчий лист №
2а-1765/11, виданий 27.06.2012 року Сихівським
районним судом м. Львова про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України у Галицькому районі м.
Львова нарахувати і виплатити ОСОБА_1
за період з 30.02.2011 року по 22.07.2011 року
включно підвищення до пенсії в розмірі
30% мінімальної пенсії за віком на
підставі положень ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», з
врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.
Державним виконавцем 02.08.2012 року
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження. На адресу
відділу боржником скеровано лист від
20.05.2014 року № 4876/0619, в якому посилаючись
на відсутність фінансування, вважає
наведені ним причини поважними для
невиконання рішення суду та постанови
державного виконавця, крім того надав
копію розпорядження, згідно з яким
розмір підвищення до пенсії, що
підлягає виплаті стягувачу, визначено
в сумі 840,72 грн. Державний виконавець
вважає, що для повного, своєчасного та
неупередженого виконання виконавчого
листа № 2а-1765/11, необхідно змінити
спосіб виконання постанови суду, а саме
винести рішення щодо примусового
стягнення коштів з боржника, оскільки у
добровільному порядку виплатити
підвищення до пенсії він
відмовляється. З урахуванням
наведеного, державний виконавець
просив змінити подальший порядок і
спосіб виконання рішення шляхом
стягнення з управління Пенсійного
фонду України у Галицькому районі м.
Львова на користь ОСОБА_1 підвищення до
пенсії у розмірі 840,72 грн.

В судове засідання державний
виконавець та представник управління
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі м. Львова не з'явилися, хоча
належним чином були повідомлені про
час та місце розгляду справи, а тому суд
розглядає заяву у їх відсутності,
оскільки їх неявка у відповідності до
вимог ч. 2 ст. 263 КАС України не є
перешкодою для вирішення питання про
зміну способу виконання судового
рішення.

Дослідивши матеріали подання про зміну
способу виконання судового рішення,
матеріали справи № 2а-1765/11, суд
приходить до переконання, що таке
обґрунтоване та підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

На виконанні у відділі примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області перебував виконавчий лист
2а-1765/11, виданий 27.06.2012 року Сихівським
районним судом м. Львова про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України у Галицькому районі м.
Львова нарахувати і виплатити ОСОБА_1
за період з 30.02.2011 року по 22.07.2011 року
включно підвищення до пенсії в розмірі
30% мінімальної пенсії за віком на
підставі положень ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», з
врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум, на
підставі рішення Сихівського
районного суду м.Львова від 15.09.2011р., яке
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15.03.2012р.
залишено без змін.

Державним виконавцем 02.08.2012 року
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження. Боржнику
надано термін для самостійного
виконання рішення.

У відповідь на постанову державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження боржником скеровано лист
від 20.05.2014 року № 4876/0619, в якому
посилаючись на відсутність
фінансування, вважає наведені ним
причини поважними для невиконання
рішення суду та постанови державного
виконавця, крім того надав копію
розпорядження, згідно з яким розмір
підвищення до пенсії, що підлягає
виплаті стягувачу, визначено в сумі 840,72
грн.

Судом встановлено, що боржником
виконано рішення Сихівського
районного суду м. Львова в частині
нарахування ОСОБА_1 доплати до пенсії.
Однак, в частині виплати цих коштів
рішення суду і по даний час залишається
не виконаним, у зв'язку з відсутністю
бюджетного фінансування, оскільки
управління Пенсійного фонду України у
Галицькому районі м. Львова не може
самостійно провести виплату
нарахованих коштів, які не передбачені
бюджетом.

Згідно зі ст. 23 Бюджетного кодексу
України, будь-які бюджетні зобов'язання
та платежі з бюджету можна здійснити
лише за наявності відповідного
бюджетного призначення. Бюджетні
призначення встановлюються законом
про Державний бюджет України чи
рішенням про місцевий бюджет у порядку,
визначеному Бюджетним кодексом
України.

Відповідно до п.п. 5,6 статті 51
Бюджетного кодексу України
розпорядники бюджетних коштів беруть
бюджетні зобов'язання та провадять
видатки тільки в межах бюджетних
асигнувань, встановлених кошторисом.
Будь-які зобов'язання, взяті фізичними
та юридичними особами за коштами
Державного бюджету України без
відповідних бюджетних асигнувань або ж
з перевищенням повноважень,
встановлених Бюджетним кодексом
України та законом про Державний
бюджет України, не вважаються
бюджетними зобов'язаннями. Витрати
державного бюджету на покриття таких
зобов'язань не можуть здійснюватися.

Водночас, з 01.01.2013 року набрав чинності
Закон України від 05.06.2012 року № 4901-VI
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень», яким встановлюються
гарантії держави щодо виконання
судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження», та
особливості їх виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

В даному випадку, витрати, пов'язані з
нарахуванням доплати до пенсії
відповідності до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
відсутні в бюджетних призначеннях,
додаткових асигнувань на рахунки
управління Пенсійного фонду України у
Галицькому районі м. Львова не
надходять та кошторисом управління
вказані видатки не передбачено. Тобто
здійснити виплату можливо лише шляхом
примусового списування (стягнення)
коштів з рахунків, відкритих в органах
Державного казначейства.

Згідно зі ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіттям з незалежних від них
обставин, а також у старості та в, інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 22 Конституції України
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Згідно зі ст.124 Конституції України,
судові рішення ухвалюються іменем
України і обов'язковими до виконання на
всій території України.

Умови відсутності у державному бюджеті
коштів на виплату ОСОБА_1 доплати до
пенсії створює ситуацію правової
невизначеності стосовно джерела
коштів, з яких має виплачуватися
зазначена допомога, однак, це не може
бути підставою для порушення його
права на соціальний захист.

Реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена в залежність від
бюджетних асигнувань, тобто посилання
органів державної влади на відсутність
коштів як на причину неможливості
виплатити кошти за рішенням суду, судом
не може бути прийнято до уваги.

Частиною 2 статті 8 КАС України
встановлено, що суд застосовує принцип
верховенства права з урахуванням
судової практики Європейського Суду з
прав людини. Згідно частини 1 статті 17
Закону України «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського Суду з прав людини»
практика Європейського Суду з прав
людини є джерелом права в Україні.

Відповідно до правової позиції
Європейського суду по справі Кечко
проти України, якщо чинне правове
положення передбачає виплату певних
надбавок і дотримано всі вимоги,
необхідні для цього, органи державної
влади не можуть свідомо відмовляти у
цих виплатах доки відповідні положення
є чинними. Органи державної влади не
можуть посилатися на відсутність
коштів як на причину невиконання своїх
зобов'язань.

Зважаючи на практику Європейського
суду з прав людини, невиконання рішення
суду управлінням Пенсійного фонду
України у Галицькому районі м. Львова
стосовно здійснення виплати на користь
ОСОБА_2 доплати до пенсії у зв'язку з
відсутністю коштів є порушенням п. 1 ст.
6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, ратифікованої
Україною 17.07.1997 року, та яка є частиною
національного законодавства, а також
статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції.

Згідно з ч. 1 ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутись до
адміністративного суду, що видав
виконавчий лист, із поданням, а сторона
виконавчого провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Тобто, підставою для застосування
наведеної норми є обставини, що
перешкоджають належним чином виконати
судове рішення, ускладнюють його
виконання або роблять неможливим.

Судом встановлено, що у даному випадку
наявні обставини, що ускладнюють
виконання судового рішення -
відсутність коштів на відповідному
рахунку управління Пенсійного фонду
України у Галицькому районі м. Львова,
оскільки кошторисом управління
вказані видатки не передбачено. В той
же час це не може бути підставою для
порушення права на соціальний захист,
права на отримання доплати до пенсії у
відповідності до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
яка прямо передбачена законом та
постановлена до стягнення судовим
рішенням.

Враховуючи те, що виконання рішення
суду по даній справі є можливим за
умови зміни способу його виконання,
зокрема шляхом стягнення з управління
Пенсійного фонду України у
Франківському районі м. Львова на
користь ОСОБА_1 вже нарахованої самим
боржником, але невиплаченої доплати до
пенсії, як це передбачено положеннями
ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень», суд приходить до переконання,
що подання про зміну способу виконання
обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
22, 46, 124 Конституції України,
Законом України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» від
05.06.2012 року №4901-VI, ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
ст.ст. 160, 165, 167, 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

у х в а л и в:

подання державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області про зміну способу
виконання рішення - задовольнити.

Змінити спосіб виконання постанови
Сихівського районного суду м. Львова
від 15.09.2011 року шляхом стягнення з
управління Пенсійного фонду України у
Галицькому районі м. Львова на користь
ОСОБА_1 нарахованого підвищення до
пенсії у відповідності до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» в розмірі 840,72 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали.
Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя: