Справа № 9101/121306/2012
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

9101/121306/2012

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2013 року

справа № 1170/2а-1189/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з’явився

відповідача: - не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Олександрійської об’єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.06.12

у справі № 1170/2а-1189/12

за позовом Олександрійського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих

до Олександрійської об’єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби

про зобов’язання вчинити певні дії,-

встановиВ:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.06.2012 адміністративний позов задоволено частково. Зобов'язано відповідача подати до органу державного казначейства України до Головного управління державного казначейства України в Кіровоградській області висновок про бюджетне відшкодування з податку на додану вартість суми, заявлені в деклараціях за: листопад 2009 р. -2387,00 грн., грудень 2009 р. -2598,00 грн., січень 2010 р. -1599,00 грн., лютий 2010 р. -5496 грн., березень 2010 р. -4663,00 грн., квітень 2010 р. -4888,00 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу (а.с.135), в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову згідно якої відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що за результатами перевірок позивача відповідач не підтвердив його право на відшкодування податку на додану вартість з державного бюджету, а тому після набрання законної сили рішень судів про скасування податкових повідомлень-рішень про зменшення сум бюджетного відшкодування виникла бюджетна заборгованість перед позивачем щодо відшкодування податку на додану вартість, відтак позовні вимоги повинні бути заявлені в порядку стягнення заборгованості.

Представники сторін в судове засідання не з’явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За результатами проведених відповідачем перевірок вищеозначених податкових декларацій останнім прийнято податкові повідомлення-рішення:

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржені позивачем в судовому порядку, за результатами розгляду спорів постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.07.2010, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2011, скасовані вищеозначені податкові повідомлення-рішення.

Вказане податкове повідомлення-рішення скасовано постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.07.2011, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2011.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів не погоджується з судом першої інстанції про часткове задоволення позову.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків (на момент виникнення спірних правовідносин) врегульовано діючим на момент виникнення спірних правовідносини Законом України №168/97-ВР від 03.04.1997 «Про податок на додану вартість».

Відповідно до пп.7.7.3. п.7.7. ст.7 Закону №168/97-ВР платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів.

Платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій (пп. 7.7.4. п.7.7 ст.7 Закону №168/97-ВР).

Згідно з пп.7.7.5. п.7.7. ст.7 Закону №168/97-ВР протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу (пп. 7.7.6. п.7.7. ст.7 Закону №168/97-ВР).

Відповідно до пп.7.7.7 п.7.7. ст.7 Закону №168/97-ВР якщо за наслідками документальної невиїзної (камеральної) або позапланової виїзної перевірки (документальної) податковий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий податковий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної податковим органом унаслідок таких перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з підпунктом 7.7.3 цього пункту у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною податковим органом внаслідок проведення таких перевірок, податковий орган надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з'ясування внаслідок проведення таких перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови у наданні бюджетного відшкодування.

У разі, коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або податковий орган розпочинає процедуру адміністративного оскарження, податковий орган не пізніше наступного робочого дня за днем отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення справи зобов'язаний повідомити про це орган державного казначейства. Орган державного казначейства призупиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до прийняття остаточного рішення з адміністративного або судового оскарження.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження податковий орган протягом п'яти робочих днів, наступних за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету (пп. 7.7.8. п.7.7 ст.7 Закону №168/97-ВР).

Отже, виходячи з наведених правових норм, висновок податкового органу із зазначенням суми бюджетного відшкодування відповідно є підставою для проведення відшкодування сум податку на додану вартість з державного бюджету і ненадання такого висновку також може порушувати права платника податку на бюджетне відшкодування.

Разом з тим, зазначені положення встановлюють порядок взаємодії державних органів між собою. Тому в разі, коли податковий орган в установлений законом строк не надає відповідного висновку органу державного казначейства, платник податку має право скористатися своїм правом на судове оскарження бездіяльності шляхом звернення з позовом про стягнення відповідної суми коштів з державного бюджету.

В даному випадку позивач, звертаючись до суду з вимогами зобов’язати відповідача подати органу державного казначейства висновок про бюджетне відшкодування з податку на додану вартість, невірно обрав спосіб захисту свого порушеного права, оскільки вказані вимоги стосуються не порушеного права позивача на бюджетне відшкодування, а взаємовідносин, які виникають між податковим органом та органами державного казначейства при виконання останніми власних завдань та функцій.

У разі невідшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість право платника порушується саме внаслідок неодержання коштів з бюджету, тому способом захисту цього права повинна бути вимога про стягнення зазначених коштів відшкодування заборгованості).

Вказана позиція визначена Верховним Судом України за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Також слід зазначити, що відповідачами у справі щодо отримання бюджетного відшкодування виступають податковий орган та орган державного казначейства - як органи державної влади, як представники одного відповідача - держави, через які держава набуває і здійснює свої права та обов'язки.

При цьому попереднє адміністративне або судове оскарження дій або бездіяльності органів державної податкової служби щодо надання висновку про суми податку на додану вартість, належні до відшкодування, не є необхідною передумовою для безпосереднього звернення платника податку з позовом про стягнення відповідної суми з Державного бюджету України.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на той факт, що правомірність формування позивачем сум бюджетного відшкодування підтверджена рішеннями судів, але вказані суми не перераховані позивачеві, як того вимагає пункт 7.7. статті 7 Закону №168/97-ВР, спосіб захисту порушеного права має визначатись шляхом стягнення зазначених коштів з державного бюджету, оскільки факт подання відповідачем територіальному органу Державного казначейства України відповідного висновку не впливає на право позивача на отримання сум бюджетного відшкодування.

Суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині, внаслідок чого, керуючись положеннями ст.202 КАС України, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу позивача задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Олександрійської об’єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.06.12 у справі № 1170/2а-1189/12 - скасувати.

В позові – відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко