Справа № 2а-17621/12/2670
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Дегтярьова
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

26 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі міста
Києва Державної податкової служби на
Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 11 березня 2013 року у
справі за позовом Приватного
підприємства «Магура» до Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі міста Києва Державної
податкової служби про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач Приватне підприємство
«Магура» звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі міста Києва Державної
податкової служби про визнання
неправомірним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 13
грудня 2012 року № .

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 11
березня 2013 року зазначений
адміністративний позов - задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить Постанову суду першої
інстанції скасувати та постановити по
справі нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі. Свої вимоги апелянт аргументує
тим, що судом першої інстанції не в
повному обсязі досліджено обставини та
надано не вірну правову оцінку діям
відповідача щодо підстав та
правомірності оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, що згідно з ч. 4 ст. 196 КАС
України не перешкоджає судовому
розгляду справи, в зв'язку з чим
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 09.11.2012р. по 15.11.2012р. працівником ДПІ у
Дніпровському районі м. Києва ДПС була
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка ПП «Магура»
(ідентифікаційний код 32305560) з питань
правильності нарахування, повноти та
своєчасності внесення до бюджету суми
податку на додану вартість по
взаємовідносинам з ПП
«Прилукихімснаб» (ідентифікаційний
код 31360133) за березень 2012 року, за
результатами якої був складений Акт
від 22.11.2012р. № 5433/22-621/32305560.

Під час проведення вказаної
документальної перевірки перевіряючим
встановлено, що за звітний податковий
період - березень 2012 року ПП «Магура»
задекларувало всього податкового
кредиту з податку на додану вартість на
загальну суму 206 157, 00 грн., в тому числі
51 068, 00 грн. по взаємовідносинам з
контрагентом ПП «Прилукихімснаб»
(ідентифікаційний код 31360133).

На підставі Акта перевірки від 22.11.2012р.
№ 5433/22-621/32305560 відповідачем прийняті
податкове повідомлення-рішення від 13
грудня 2012 року № .

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що позивачем доведено, що здійснені ним
господарські операції з контрагентам
носять реальний характер, а отримані
послуги (товар) використані в межах
господарської діяльності.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів, з наступних підстав.

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом ІІ
цього кодексу.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України не
включаються до складу валових витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до пп. «а» п. 198.1 ст. 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пп. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У
разі якщо на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, які попередньо
віднесені до податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
протягом лютого-березня 2012 року між ПП
«Магура» (Замовник) та ПП
«Прилукихімснаб» (Підрядник) були
укладені однотипні договори підряду
від 27.02.2012р. за № 24, від 12.03.2012р. за № 29 та
від 20.03.2012р. за № 33, відповідно до яких
Підрядник зобов'язується власними
силами і засобами виконати роботи з
улаштування системи фасадної
теплоізоляційно-споряджувальної (СФТО)
(надалі - Роботи) при будівництві
об'єкта: «Житловий будинок на перетині
вулиць Юрія Шумського та
Березняківської у Дніпровському
районі м. Києва», «Житловий будинок № 3
на ділянці 19 мікрорайон Позняки м.
Київ» та «Житловий будинок № 2 з
вбудованими нежитловими приміщеннями
та підземним паркінгом на бульв.
Перова, 10-12 у Дніпровському районі м.
Києва» (надалі - Об'єкти), а Замовник в
свою чергу зобов'язується прийняти та
оплатити виконані роботи (п. 1.1
зазначених Договорів).

Згідно п. 2.2 і 2.3 цих Договорів
забезпечення Робіт матеріалами
здійснює Замовник. Підрядник має право
поставляти матеріали для виконання
робіт, попередньо погодивши
номенклатуру і вартість матеріалів з
Замовником. Загальна вартість робіт по
Договору визначається на підставі
фактично виконаних обсягів робіт
згідно Актів виконаних підрядних робіт
(за формою КБ-2В, КБ-3).

Строки виконання робіт передбачаються
графіком їх виконання (п. 3.1 цих
Договорів).

У п. 4.1 названих Договорів встановлено,
що Замовник здійснює платежі на
розрахунковий рахунок Підрядника за
виконані роботи на підставі актів
виконаних робіт за формою КБ-2в, КБ-3,
підписаних уповноваженими
представниками Сторін, у 10-денний строк
після підписання актів, з утриманням
резерву до здачі-приймання загального
об'єму виконаних робіт в розмірі 5% від
вартості робіт. Акти виконаних робіт
(за формою КБ-2в (КБ-3)) готує Підрядник і
передає для підписання уповноваженому
представнику Замовника в строк не
пізніше 25 числа звітного місяця.

Дані Договори набирають юридичної сили
з моменту їх підписання уповноваженими
представниками Сторін та діють до
повного виконання Сторонами своїх
зобов'язань (п. 3.2 Договорів).

Факт виконання Сторонами своїх
зобов'язань за вказаними Договором
підтверджуються: копіями наступних
первинних і розрахункових документів
(окрім самих договорів): додатків до
вказаних Договорів «Договірна ціна на
виконання робіт» по кожному із
зазначених вище Об'єктів; локальних
кошторисів по кожному із зазначених
вище Об'єктів; актів приймання
виконаних будівельних робіт (форми №
КБ-2в) за березень 2012 року (від 30.03.2012р. №
1) - по кожному із зазначених вище
Об'єктів; довідок про вартість
виконаних будівельних робіт та витрати
(форми № КБ-3) за березень 2012 року (від
30.03.2012р.) - по кожному із зазначених вище
Об'єктів; підсумковими відомостями
ресурсів (витрати по факту) за березень
2012 року, складених Підрядником, по
кожному із зазначених вище Об'єктів;
графіків виконання робіт з улаштування
системи фасадної
теплоізоляційно-споряджувальної (СФТО)
по кожному із зазначених вище Об'єктів,
узгоджених Сторонами; накладних на
відпуск будівельних матеріалів;
банківських виписок з рахунку ПП
«Магура» № 1027 в ПАТ «ВТБ Банк»
(МФО 321767), згідно якої сума коштів на
вартість підрядних робіт (в т.ч. ПДВ) в
повному обсязі була перерахована на
рахунок контрагента позивача №
0120 в АТ « Піреус Банк МКБ» (МФО
300658); акта звіряння взаєморозрахунків з
ПП «Прилукихімснаб» за період з 01.03.2012р.
по 27.06.2012р.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України,
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця (пп. 201.6 ст. 201 ПК
України).

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця товарів/послуг.

Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України,
податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок, як
попередня оплата (аванс).

Керуючись зазначеними нормами закону,
ПП «Прилукихімснаб» виписало на адресу
позивача наступні податкові накладні
від 30.03.2012р. за № 149 на суму 154 035, 60 грн. (в
т.ч. ПДВ - 25 672, 60 грн.), від 30.03.2012р. № 150 на
суму 58 624, 80 грн. (в т.ч. ПДВ - 9 770, 80 грн.),
від 30.03.2012р. № 151 на суму 93 748, 80 грн. (в т.ч.
ПДВ - 15 624, 80 грн.), які містять усі
обов'язкові реквізити.

Тобто, первинні документи повністю
відповідають вимогам, встановлених до
первинних документів, які
пред'являються п.2 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та п.2 Положення
про документальне - забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 року №88.

Відповідно до п. 201.6 ст. 206 Податкового
кодексу України податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Органи державної
податкової служби за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

Крім того, в матеріалах справи відсутні
будь-які дані про те, що на момент
надання податкових накладних
контрагент позивача не був
зареєстрований платником податку на
додану вартість, а тому не мав права
виписувати податкові накладні.

У свою чергу, право платника податку на
додану вартість на отримання
податкового кредиту не пов'язано зі
сплатою особою, що видала податкову
накладну, своїх податкових зобов'язань
перед бюджетом, а також із порушенням
правил ведення бухгалтерського та
податкового обліку.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивачем доведено факт здійснення
господарських операцій належними
первинними документами, дослідженими
апеляційної інстанцій, копії яких
наявні в матеріалах справи та які
відповідають як за змістом, так і за
своєю формою вимогам чинного
законодавства, тому, бюджетне
відшкодування можливе за наявності
належних документів, що підтверджують
правомірність формування сум
податкового кредиту платника податку.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись, ст.ст. 2, 41, 160, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі міста Києва
Державної податкової служби - залишити
без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 11 березня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду буде
виготовлено 03.07.2014 року

Головуючий суддя
Г.М. Бистрик

Судді
О.В. Карпушова

О.М. Оксененко

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.