Справа № 807/1887/14
Суддя: Ващилін Р. О.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 рокум. Ужгород№ 807/1887/14

Суддя Закарпатського окружного
адміністративного суду Ващилін Р. О.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовною заявою управління Пенсійного
фонду України в Воловецькому районі
Закарпатської області до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по страхових внесках у
сумі 1056,94 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Воловецькому районі Закарпатської
області звернулося до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по страхових внесках у
сумі 1056,94 грн.

24.06.2014 до суду від представника
позивача надійшло клопотання про
розгляд справи за його відсутності, за
наявними в матеріалах справи доказами,
в якому також зазначає, що позовну
заяву підтримує та просить її
задовольнити.

Відповідач заперечення проти позову не
подав, у судове засідання повторно не
з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду.

У відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Враховуючи вищезазначене та згідно ч. 6
ст. 128 КАС України оскільки немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд
розглядає справу у письмовому
провадженні.

Розглянувши подані позивачем
документи та матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.

Судом встановлено, що суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа ОСОБА_1 відповідно до ч. 3 ст. 15
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV набула
статусу платника страхових внесків та
в силу даного Закону зобов'язана
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески.

Згідно ст. 19 та пп.1 п.8 Прикінцевих
положень Закону України від 09.07.2003 №
1058-IV страхові внески до солідарної
системи нараховуються для
роботодавців на суми фактичних витрат
на оплату праці (грошового
забезпечення) працівників та
сплачуються в розмірах, передбачених
Законом України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР та
порядку, встановленому Інструкцією про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженою
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 № 21-1 та
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 16.01.2004 за № 64/8663.

Відповідно до п.1 ст. 4 Закону України
від 26.06.1997 № 400/97-ВР для платників збору,
визначених п.1 та п.2 ст. 1 цього Закону
(зокрема, суб'єктів підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, юридичних та фізичних осіб,
які використовують працю найманих
працівників), встановлюються ставки
збору в розмірі 33,2 % від об'єкта
оподаткування, визначеного п.1 ст. 2
даного Закону (суми фактичних витрат на
оплату праці (грошового забезпечення)
працівників, що включають витрати на
виплату основної і додаткової
заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, у тому числі в натуральній
формі, які визначаються згідно з
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до Закону
України "Про оплату праці", виплати
винагород фізичним особам за виконання
робіт (послуг) за угодами
цивільно-правового характеру, що
підлягають обкладенню податком з
доходів фізичних осіб, а також суми
сплати перших п'яти днів тимчасової
непрацездатності, яка здійснюється за
рахунок коштів роботодавця, та
допомоги у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю).

За підсумками року фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності,
які знаходяться на загальній системі
оподаткування, надають органу
Пенсійного фонду за місцем проживання
розрахунки сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за звітній рік (далі -
розрахунок) до 1 квітня наступного за
звітним роком за формою згідно з
додатком 5 Інструкції від 19.12.2003 № 21-1.

При цьому розрахунок подається
платником незалежно від стану його
фінансово-господарської діяльності,
тобто платники, які припинили свою
фінансово-господарську діяльність і не
отримували доход від підприємницької
діяльності також зобов'язані подавати
розрахунки.

Згідно Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV
та Інструкції від 19.12.2003 № 21-1 фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, що оподатковуються за
загальною системою оподаткування, у 2009
році сплачували страхові внески у
розмірі 33,2 % суми доходу, отриманого від
відповідної діяльності, що підлягає
оподаткуванню податком на доходи
фізичних осіб в межах максимальної
величини, з якої справляються страхові
внески, але не менше мінімального
страхового внеску. Розмір місячного
страхового внеску повинен бути не
менше мінімального розміру страхового
внеску за кожний місяць, розрахованого
шляхом множення розміру мінімальної
заробітної плати за відповідний
місяць, у якому платник мав чистий
дохід, на 33,2 %.

У разі, якщо підприємець не мав чистого
доходу за звітній рік або за окремі
місяці звітного року, то страхові
внески за такі періоди не сплачуються.

Суми страхових внесків, сплачені у
вигляді авансових платежів,
ураховуються платником при
остаточному розрахунку, який
здійснюється ним до 1 квітня наступного
року за звітній рік на підставі даних
річної податкової декларації.

ОСОБА_1, згідно розрахунку поданого
15.03.2010 за 2009 рік, нараховано внесків по
чистому доходу фізичної особи -
суб'єкта підприємницької діяльності в
розмірі 2361,52 грн.

Отже, відповідно до розрахунку (додаток
25) та індивідуальних відомостей про
застраховану особу, поданих до відділу
персоніфікованого обліку управління
Пенсійного фонду України в
Воловецькому районі Закарпатської
області ОСОБА_1 15.03.2010 за 2009 рік, сума
чистого доходу відповідача складає
7113,00 грн., нараховано внесків на суму
2361,52 грн., сплачено платником 1304,58 грн.
Залишок боргу по чистому доходу
становить 1056,94 грн., що згідно ст. 106
Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV
вважається простроченою
заборгованістю (2361,52 грн. - 1304,58 грн. =
1056,94 грн.).

У відповідності до п.12 ст. 20 Закону
України від 09.07.2003 № 1058-IV страхові
внески підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника страхових
внесків.

Територіальні органи Пенсійного фонду
страхувальникам, які мають недоїмку,
надсилають вимогу про її сплату.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Воловецькому районі Закарпатської
області надіслано відповідачу вимогу
про сплату недоїмки від 08.04.2010 № Ф 86/3,
згідно якої сума боргу платника
страхових внесків становить 2529,38 грн.
Зазначену вимогу платником отримано
17.04.2010, що підтверджується копією
повідомлення про вручення поштового
відправлення. Дана вимога є узгодженою
з платником.

Ненадходження вказаної суми до бюджету
Пенсійного фонду перешкоджає
виконанню одного з основних завдань
Фонду - забезпечення збирання та
акумулювання коштів, призначених, для
повного та своєчасного фінансування
виплати пенсій.

На час розгляду даної адміністративної
справи відповідач заборгованість не
сплатив.

За наведених обставин, позовні вимоги
підтверджені належними та допустимими
доказами і підлягають до задоволення.

Судові витрати по справі відповідно до
ч. 4 ст. 94 КАС України з відповідача не
стягуються.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 11, 70, 71, 86, 94, 128, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов управління Пенсійного фонду
України в Воловецькому районі
Закарпатської області до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по страхових внесках у
сумі 1056,94 грн. - задовольнити.

2.Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь
управління Пенсійного фонду України в
Воловецькому районі Закарпатської
області (вул. Карпатська, буд. 31, смт.
Воловець, Закарпатська область, 89100, ) заборгованість по
страхових внесках у сумі 1056,94 (одна
тисяча п'ятдесят шість гривень
дев'яносто чотири копійки) грн.

3.Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
постанову. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених ч. 4
ст. 167 КАС України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Суддя

Р.О. Ващилін