Справа № 826/20095/13-а
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Іщук
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Вівдиченко
Т.Р.,

Міщука М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма
"Профешинал Клас" на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 07 лютого 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма
"Профешинал Клас" до Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма
"Профешинал Клас" звернувся до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
07 лютого 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивач звернувся до
Київського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалене у
справі судове рішення скасувати та
постановити нове рішення, яким
задовольнити позов в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

У судове засідання сторони не
з'явилися, причини неявки сторін суду
невідомі, про розгляд справи були
повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь в справі,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, відповідно до ч.1
ст.41 КАС України, не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши за матеріалами справи
наведені у апеляційній скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
Державною податковою інспекцією у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві проведено камеральну
перевірку податкової звітності з
податку на прибуток з питань
несвоєчасної сплати грошового
зобов'язання з податку на прибуток
підприємств за період 2012 року
(податкова декларація з податку на
прибуток за 2012 рік № від 08.02.2013
року).

Перевіркою встановлено порушення
позивачем термінів сплати самостійно
визначеного грошового зобов'язання з
податку на прибуток протягом строків,
визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України, відповідальність за
порушення зазначених строків,
передбачена ст. 126 Податкового кодексу
України.

За результатами проведення
камеральної перевірки складено акт від
17.09.2013 року № 15.1.10/639 та прийнято
податкове повідомлення-рішення від
17.09.2013 року № , яким позивачу за
затримку на 44 календарних днів сплати
суми грошового зобов'язання в розмірі
847 854,00 грн. зобов'язано сплатити штраф у
розмірі 20 %, тобто у сумі 169 570,80 грн. за
платежем: податок на прибуток
приватних підприємств.

За наслідками розгляду первинного
адміністративного оскарження,
Головним управлінням Міндоходів у м.
Києві прийнято рішення від 12.11.2013 року
№ 6419/10/26-15-10-06-01, яким податкове
повідомлення-рішення від 17.09.2013 року №
залишено без змін, а первинну
скаргу - без задоволення.

За наслідками повторного
адміністративного оскарження,
Міністерством доходів і зборів України
прийнято рішення від 06.12.2013 року №
16963/6/99-99-10-01-15, яким податкове
повідомлення-рішення від 17.09.2013 року №
та рішення, прийняте за розглядом
первинної скарги залишено без змін, а
скаргу - без задоволення.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач в 23
рядку самостійно виправлених помилок
визначив збільшення податкового
зобов'язання звітного (податкового)
періоду (ів), що уточнюються позитивне
значення у сумі 917 681, 00 грн., зокрема в
рядку 24 позивачем самостійно визначено
суму штрафних санкцій при відображенні
недоплати у складі податкової
декларації, що подається за звітний
(податковий) період. Крім того, згідно
додатка ВП до податкової декларації з
податку на прибуток підприємства
від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього звітного
(податкового) року (від'ємне значення
рядка 07 Податкової декларації за
попередній звітний (податковий) рік)
визначено як «-», а в рядку 14, 16
визначено податок на прибуток,
нарахований за результатами
останнього календарного кварталу
(звітного) податкового періоду (рядок 14
- 15) в розмірі 917 681,00 грн., а отже
задекларовані зобов'язання Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма
«Профешинал Клас» у сумі 917 681,00 грн. на
момент подання декларації є
узгодженими.

Однак, судова колегія не може
погодитись з таким висновком суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.п.16.1.4 п. 16.1 ст. 14
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового
кодексу України податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України грошове
зобов'язання платника податків - сума
коштів, яку платник податків повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податкове зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, а
також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 152.1 ст. 152 Податкового
кодексу України податок нараховується
платником самостійно за ставкою,
визначеною пунктом 151.1 статті 151 цього
Кодексу, від податкової бази,
визначеної згідно зі статтею 149 цього
Кодексу. Податок, отриманий від
діяльності, яка підлягає патентуванню
відповідно до розділу XII цього Кодексу,
підлягає сплаті до бюджету в сумі, яка
визначена відповідно до цього розділу,
і зменшена на вартість придбаних
торгових патентів на право провадження
такого виду діяльності.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового
кодексу України визначено, що крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідач та суд першої інстанції
наполягають, що задекларовані
зобов'язання Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма
«Профешинал Клас» у сумі 917 681,00 грн. на
момент подання декларації є
узгодженими.

Даного висновку контролюючий орган та
суд першої інстанції дійшли з огляду на
те, що позивачем в 23 рядку самостійно
виправлених помилок визначив
збільшення податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду (ів), що
уточнюються позитивне значення у сумі
917 681, 00 грн., зокрема в рядку 24 позивачем
самостійно визначено суму штрафних
санкцій при відображенні недоплати у
складі податкової декларації, що
подається за звітний (податковий)
період. Крім того, згідно додатка ВП до
податкової декларації з податку на
прибуток підприємства від'ємне
значення об'єкта оподаткування
попереднього звітного (податкового)
року (від'ємне значення рядка 07
Податкової декларації за попередній
звітний (податковий) рік) визначено як
«-», а в рядку 14, 16 визначено податок на
прибуток, нарахований за результатами
останнього календарного кварталу
(звітного) податкового періоду (рядок 14
- 15) в розмірі 917 681,00 грн.

Разом з тим, такі твердження Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві та суду першої
інстанції спростовуються наступним.

08.02.13 року Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма
«Профешинал клас» було подано до
відповідача декларацію з податку на
прибуток підприємства за 2012 рік (далі -
декларація), що підтверджується
квитанцією № 2 від 08.02.13 року.

У рядку 07 декларації відображено
«Об'єкт оподаткування від усіх видів
діяльності за результатами 2012 року» у
розмірі «-» 533 617 грн., в рядку 23
«Збільшення податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду, що
уточнюється» у розмірі 917 681,00 грн., в
рядку 14 «Податок на прибуток за звітній
(податковий) період», в рядку 15 «Податок
на прибуток за результатами
попереднього звітного (податкового)
періоду поточного року з урахуванням
уточнень», в рядку 15 «Податок на
прибуток, нарахований за результатами
останнього календарного кварталу
(звітного) податкового періоду» суми
були не задекларовані.

Колегія суддів звертає увагу, що саме
рядки 14, 15, 16 декларації визначають
самостійно узгоджене зобов'язання по
податку на прибуток той факт, що вони
були не заповнені під час подання
декларації, свідчить про те, що
позивачем не було самостійно визначено
суму податкового зобов'язання.

Окрім того, відповідно до Методичних
рекомендацій щодо приймання та
комп'ютерної обробки податкової
звітності платників податків в органах
ДПС України, затверджених наказом ДПС
України від 14.06.12 р. № 516 , за відсутності
зауважень до оформлення податкової
звітності вона реєструється і
вважається прийнятою. Обробка та
занесення інформації до електронних
баз виконується підрозділом приймання
та обробки податкової звітності, у разі
відсутності зазначеного підрозділу -
підрозділами, на які покладено цю
функцію. За відповідність інформації у
базах податкової звітності даним
податкових документів, наданих
платником податків на паперових
(електронних) носіях, несуть
відповідальність підрозділи, що
приймають податкову звітність.

Відповідач під час прийняття
декларації в порушення Методичних
рекомендацій щодо централізованого
приймання та комп'ютерної обробки
податкової звітності платників
податків в ОДПС України, затверджених
наказом ДПА України від 31.12.2008 р. № 827,
були відсутні зауваження, щодо не
заповнення рядків 14, 15,16 Декларації, та
декларація була прийнята.

Таким чином приймаючи декларацію
відповідач визнав зазначені суми
самостійно узгоджених зобов'язань з
податку на прибуток у розмірі 0,00 грн.

Також, колегія суддів вважає
необґрунтованим твердження суду
першої інстанції, що позивачем також
самостійно визначено суму грошового
зобов'язання, з огляду на те, що в рядку
23 рядку останній зазначив суму 917 681,00
грн., в рядку 24 позивачем самостійно
визначено суму штрафних санкцій при
відображенні недоплати у складі
податкової декларації, згідно додатка
ВП до податкової декларації з податку
на прибуток в рядку 14, 16 визначив
податок на прибуток, нарахований за
результатами останнього календарного
кварталу (звітного) податкового
періоду (рядок 14-15) в розмірі 91 7 681,00 грн.
з огляду на наступне.

Рядки 23, 24, 25, 26, 27 до декларації з
податку на прибуток, визначають
збільшення податкового зобов'язання
періоду, що уточнюється, а також
нарахуванням у зв'язку з таким
уточненням штрафу та пені. Позивач,
подаючи звітну декларацію за 2012 рік,
паралельно самостійно виправляв
помилки попередніх періодів та
уточнював показники декларації за три
квартали 2012 року, що підтверджується
самою декларацією та додатком ВП до
неї.

Окрім того, податкове зобов'язання
звітного періоду, а саме за 2012 рік,
вираховується з урахуванням
показників за три квартали 2012 року та
показників за 2012 рік, при цьому це
вирахування зазначається в рядки 14, 15, 16
декларації з податку на прибуток за 2012
рік. Разом з тим, як вже зазначалось
раніше, ці показники позивачем взагалі
визначені не були (у результаті збою у
програмі).

Також варто зазначити, що позивачем
самостійно було виправлено помилку в
декларації за 2012 рік, а саме - було
заповнено рядки 14, 15, 16 декларації 04.04.2013
року, шляхом подання уточнюючої
декларації з податку на прибуток
підприємства за 2012 рік (реєстраційний
№ ). Даний факт підтверджується
також Актом перевірки, в якому вказано,
що з моменту подання уточнюючої
декларації від 04.04.2013 року у позивача
відсутні податкові зобов'язання у
розмірі 917 681,00 грн.

Відповідач по справі, як суб'єкт
владних повноважень, не виконав
покладеного на нього обов'язку щодо
доказування правомірності прийнятого
ним оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

Зазначеним обставинам суд першої
інстанції належної оцінки не надав.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, порушено норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Отже, колегія суддів, у відповідності
до ст. 205 КАС України, приходить до
висновку, що постанову суду першої
інстанції необхідно скасувати та
ухвалити нову постанову, якою позов
задовольнити.

Керуючись статтями 195, 196, 202, 205, 207 КАС
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма
"Профешинал Клас" - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 07 лютого 2014 року -
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві №
від 17.09.2013 року.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя

Гром Л.М.

Судді:

Вівдиченко Т.Р.

Міщук М.С.