Справа № 808/8695/13-а
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2014 рокусправа № 808/8695/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Державної казначейської служби
України у м. Енергодарі Запорізької
області на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 10
лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Державної казначейської
служби України у м. Енергодарі
Запорізької області про визнання
нечинним рішення та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від 10
лютого 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено: визнано нечинним рішення
Управління Державної казначейської
служби України у м. Енергодарі
Запорізької області щодо повернення 21
червня 2013 року ОСОБА_1 без виконання
постанови про розмір завданої шкоди
Енергодарського міського відділу УМВС
України в Запорізькій області від 18
червня 2008 року через пропущення строку
для відшкодування шкоди, заподіяної
фізичній особі, зобов'язано Управління
Державної казначейської служби
України у м. Енергодарі Запорізької
області здійснити дії щодо безспірного
списання коштів державного бюджету для
відшкодування шкоди, заподіяної
ОСОБА_1, визначеного Енергодарським
міським відділом УМВС України в
Запорізькій області в постанові про
розмір завданої шкоди від 18 червня 2008
року відповідно до «Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників»,
визначеному Постановою Кабінету
Міністрів України від 3 серпня 2011 року
№ 845.

В апеляційній скарзі Управління
Державної казначейської служби
України у м. Енергодарі Запорізької
області просить скасувати постанову
суду першої інстанції, а в задоволенні
позовної заяви позивача відмовити.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається та
судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 перебувала під слідством та
судом з 24.02.2000 по 21.11.2006.

21.11.2006. слідчим Енергодарського МВ
УМВСУ в Запорізькій області Ярмак Г.В.,
кримінальна справа відносно неї була
закрита на підставі ст.6 п.2 КПК України.

18.06.2008 Енергодарським МВ УМВС України в
Запорізькій області винесено
постанову про розмір завданої шкоди
(ОСОБА_1).

19.06.2008 ОСОБА_1, звернулася до Управління
Державного казначейства у м.
Енергодарі із відповідною письмовою
заявою, до якої додала оригінал
постанови про розмір завданої шкоди, що
підлягає відшкодуванню їй.

Управління Державного казначейства у
м. Енергодарі не виконало приписів п.13
«Положення про застосування Закону
України "Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання,
попереднього слідства, прокуратури і
суду», та 23.06.2008 повернуло постанову про
розмір завданої шкоди, направивши на
адресу ОСОБА_1 листа за вих.№03-76/247-927,
рекомендуючи звернутися до
департаменту Державної виконавчої
служби.

ОСОБА_1 в судовому порядку оскаржила
дії державного казначейства по відмові
у прийнятті постанови та проведення
виплат. В постанові Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
по справі №2а-79/08 від 04.06.2009 зазначено,
що у зв'язку з прийняттям ЗУ «Про бюджет
на 2008 рік» дії державного казначейства
правомірні, а відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними
діями органів дізнання, досудового
слідства, прокуратури, суду
здійснюється Державним казначейством
України в межах бюджетних призначень,
затверджених у Державному бюджеті
України на цю мету, за вимогою
Департаменту Державної виконавчої
служби.

21.06.2009 ОСОБА_1 направила постанову від
18.06.2008 до відділу примусового виконання
рішень Департаменту державної
виконавчої служби МЮ України.

14.08.2009 головним державним виконавцем
Роєнко Р.В. винесено постанову ВП
№14287507 про відмову у відкритті
виконавчого провадження, яка
затверджена в.о. начальника відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Мазур Г.Г. В постанові про
відмову у відкритті виконавчого
провадження, зазначено, що пред'явлений
нею виконавчий документ не відповідає
вимогам ст.19 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме, у
виконавчому документі відсутнє
найменування боржника,
місцезнаходження (адреси) стягувача та
боржника, заходи примусового
характеру, передбачені ст.4 Закону
України «Про виконавче провадження»,
та інше. Також постановою їй було
рекомендовано звернутися до органу,
який видав виконавчий документ, із
заявою про приведення виконавчого
документа у відповідність із вимогами
Закону.

03.09.2009 ОСОБА_1, отримала постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження разом з постановою про
розмір завданої шкоди від 18.06.2008.

07.09.2009 позивач звернулася до
Енергодарського МВ ГУМВС в Запорізькій
області з заявою, в якій просила
усунути недоліки по оформленню
виконавчого документа, оформити
виконавчий документ щодо
відшкодування шкоди завданої
незаконними діями органів досудового
слідства за період з 24.02.2000 по 21.11.2006 у
розмірі 339 157,69 грн. належним чином та
видати його їй.

10.09.2009 Енергодарський МВ ГУМВС на заяву
ОСОБА_1 надіслав відповідь за вих.
№73/16173 та повернув постанову від 18.06.2008,
без належного оформлення та приведення
її у відповідність з вимогами ст.19
Закону України «Про виконавче
провадження». Також, ОСОБА_1 було
рекомендовано, відповідно до положень
п.13 «Положення про застосування Закону
України "Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання,
попереднього слідства, прокуратури і
суду», звернутися до Управління
Державного казначейства у м.
Енергодарі із відповідною письмовою
заявою та додати постанову, а не
звертатися до державної виконавчої
служби.

Відмову Енергодарського МВ ГУМВС у
приведення постанови у відповідність
до вимог ст.19 Закону України «Про
виконавче провадження» ОСОБА_1
оскаржила за правилами КАС України в
судовому порядку. 29.01.2010 Енергодарським
міським судом Запорізької області
винесена постанова по справі №2а-16/2010,
якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
у повному обсязі.

03.02.2011 ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
по справі №2а-16/10 від 03.02.2011 апеляційну
скаргу Енергодарського МВ ГУМВС в
Запорізькій області задоволено, та
постанову Енергодарського міського
суду від 29.01.2010 по справі №2а-16/2010
скасовано, на підставі того, що справа
повинна розглядатися не за правилами
КАС України, а за правилами ЦПК України.
Провадження по справі було закрито та
апеляційним судом було зазначено, що
ОСОБА_1 має право звернутися із
відповідним позовом до суду цивільної
юрисдикції.

16.06.2011 Енергодарським МВ ГУМВС в
Запорізькій області була винесена нова
постанова про закриття відносно ОСОБА_1
тієї самої кримінальної справи (24.02.2000 у
ОСОБА_1 було вилучено належний їй на
праві власності пасажирський автобус
"MAN" реєстраційний номер НОМЕР_1, двигун
НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3, на який було
накладено арешт. В новій постанові про
закриття кримінальної справи відносно
ОСОБА_1 було вирішено питання щодо
зняття арешту та відносно речових
доказів. Всі інші положення, викладені
в попередній постанові про закриття
кримінальної справи - залишились без
змін).

27.09.2011 начальником СВ Енергодарського
МВ ГУМВСУ в Запорізькій області
Морозовим С.В., після розгляду заяви
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, було
винесено Постанову №73/19133 про розмір
відшкодування завданої шкоди, згідно
до якої визначено загальну суму що
підлягає відшкодуванню за незаконне
притягнення до кримінальної
відповідальності та перебування під
слідством та судом, незаконне
накладення арешту у розмірі 1000,00 грн.,
яку ОСОБА_1 отримала 16.10.2011.

ОСОБА_1 оскаржила дану постанову у суді.
06.08.2012 Енергодарським міським судом
Запорізької області по справі №2-1258 2011
року, пр.2/0807/102/2012 року було винесено
рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1
були задоволені частково. Суд вирішив
стягнути з державного бюджету України
14300,00 грн. на відшкодування шкоди
заподіяної незаконним притягненням до
кримінальної відповідальності,
перебуванням під слідством та судом,
незаконне накладення арешту на майно.

13.09.2012 ухвалою Апеляційного суду
Запорізької області подана ОСОБА_1
апеляційна скарга відхилена, а спірне
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

13.02.2013 ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України рішення Енергодарського
міського суду Запорізької області від
06.08.2012 по справі №2-1258 2011 та ухвалу
Апеляційного суду Запорізької області
від 13.09.2012 скасовано та справу передано
на новий розгляд до суду першої
інстанції. В ухвалі ВСС України
зазначено, що «Суди … не звернули уваги
на те, що постанова заступника
начальника відділу - начальника
слідчого відділення Енергодарського
МВ УМВС України в Запорізькій області
від 18 червня 2008 року, якою визначено
загальну суму, що підлягає
відшкодуванню ОСОБА_1, за шкоду завдану
їй незаконними діями органів
досудового слідства за період з 24
лютого 2000 року по 21 листопада 2006 року у
розмірі 339156 грн.69 коп. не скасована, не
змінена і підлягає виконанню».

08.05.2013 ухвалою Енергодарського
міського суду Запорізької області по
справі №316/529/13-ц, подану ОСОБА_1 позовну
заяву до Енергодарського МВ ГУМВС
України в Запорізькій області,
Державної казначейської служби
України про відшкодування шкоди
заподіяної незаконними діями органів
досудового слідства,- залишено без
розгляду.

20.06.2013 ОСОБА_1 посилаючись на вище
викладені обставини та судові рішення,
звернулася із заявою про проведення
виплат на адресу УДКСУ у м. Енергодарі.

21.06.2013 УДКСУ у м. Енергодарі за
вих.№02-13/436-681, з посиланням на п.6. п.9
Постанови КМУ від 03.08.2011 №845 "Про
затвердження порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ", повернуло без виконання
постанову про розмір завданої шкоди
від 18.06.2008 "через пропущення
установленого строку для
відшкодування шкоди, заподіяної
фізичній особі".

Не погодившись з поверненням без
виконання постанови про розмір
завданої шкоди від 18.06.2008 «через
пропущення установленого строку для
відшкодування шкоди, заподіяної
фізичній особі», ОСОБА_1 звернувся з
позовом до суду.

Вислухавши пояснення представників
сторін, розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до положень ст. 19
Конституції України, органи державної
влади і органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти тільки на підставі, в
межах повноважень і способом, які
передбачені Конституцією і законами
України.

Відповідно до ст.56 Конституції України,
кожен має право на відшкодування за
рахунок держави чи органів місцевого
самоврядування матеріальної та
моральної шкоди, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їх посадових
і службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Відповідно до положень ст.1173 ЦК
України, шкода, завдана фізичній або
юридичній особі незаконними рішеннями,
дією чи бездіяльністю органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні ними
своїх повноважень, відшкодовується
державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування
незалежно від вини цих органів.

Указом Президента України від 13.04.2011 №
460/2011 затверджено положення про
Державну казначейську службу України.
Згідно з п.1,2 Положення, - Державна
казначейська служба України
(Казначейство України) є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра фінансів України.
Казначейство України у своїй
діяльності керується Конституцією та
законами України, актами Президента
України та Кабінету Міністрів України,
наказами Міністерства фінансів
України, іншими актами законодавства
України, а також дорученнями
Президента України і Міністра.
Казначейство України відповідно до
покладених завдань (п.4 Положення):

- здійснює безспірне списання коштів
державного бюджету та місцевих
бюджетів на підставі рішення суду
(п.п.5);

- здійснює інші повноваження, визначені
законами України та покладені на
Казначейство України Президентом
України (п.п.27).

Казначейство України здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
свої територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, районах, районах у
містах, містах обласного,
республіканського (Автономної
Республіки Крим) значення (у разі їх
утворення) (п.7).

Відповідно до ст.3 ЗУ "Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду" № 266/94-ВР від 01.12.1994,
п. 7 "Положення про застосування Закону
України "Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання,
попереднього слідства, прокуратури і
суду" -, відшкодуванню громадянинові
підлягають:

- заробіток та інші грошові доходи, які
він втратив внаслідок незаконних дій
(п.1);

- суми, сплачені громадянином у зв'язку
з наданням йому юридичної допомоги (п.4).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 03.08.2011 № 845 (у редакції постанови
Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 №
45 з наступними змінами), затверджено
«Порядок виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників».

Відповідно до п.35 розділу «Безспірне
списання коштів державного бюджету для
відшкодування компенсації) шкоди,
заподіяної фізичним та юридичним
особам» даного Порядку: Казначейство
здійснює безспірне списання коштів
державного бюджету для відшкодування
(компенсації) шкоди, заподіяної
громадянинові незаконними рішеннями,
діями чи бездіяльністю органу, що
провадить оперативно-розшукову
діяльність, досудове розслідування,
органу прокуратури або суду;

Відповідно до п. 36 даного Порядку: - «У
разі здійснення безспірного списання
коштів державного бюджету згідно з
пунктом 35 цього Порядку стягувачі
подають документи, зазначені у пункті 6
цього Порядку, до органу Казначейства
за місцезнаходженням органу державної
влади, внаслідок незаконно прийнятих
рішень, дій чи бездіяльності якого
заподіяно шкоду».

Відповідно до п.6 даного Порядку: - «У
разі прийняття рішення про стягнення
коштів стягувач подає органові
Казначейства в установлений
зазначеним органом спосіб:

- заяву про виконання такого рішення із
зазначенням реквізитів банківського
рахунка, на який слід перерахувати
кошти, або даних про перерахування
коштів у готівковій формі через банки
або підприємства поштового зв'язку,
якщо зазначений рахунок відсутній;

- оригінал виконавчого документа;

Виконавчі документи пред'являються до
виконання протягом одного року з дня,
що настає за днем набрання рішенням про
стягнення коштів законної сили, якщо
інше не передбачено законом.

Строки пред'явлення виконавчих
документів перериваються в разі
пред'явлення їх до виконання,
відстрочки або розстрочки виконання
рішень про стягнення коштів в
установленому порядку.

Пропущені строки пред'явлення
виконавчих документів суду до
виконання поновлюються судом в
установленому законом порядку, а
рішень про стягнення коштів, прийнятих
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення, - не
поновлюються».

Відповідно до положень ст. 64
Конституції України - конституційні
права і свободи людини і громадянина не
можуть бути обмежені, крім випадків,
передбачених Конституцією України.

Відповідно до положень ст. 92
Конституції України - виключно
законами України визначаються права і
свободи людини і громадянина, гарантії
цих прав і свобод; основні обов'язки
громадянина.

Відповідно до положень ст. 22
Конституції України - права і свободи
людини і громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Закон України «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду» № 266/94-ВР від 01.12.1994,
«Положення про застосування Закону
України «Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання,
попереднього слідства, прокуратури і
суду» не містять обмежень щодо строку
пред'явлення до виконання рішення про
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду.

В постанові про розмір завданої шкоди
від 18.06.2008, що підлягає відшкодуванню
ОСОБА_1, термін пред'явлення постанови
до виконання не встановлений.

Заява, яка була подана ОСОБА_1 на адресу
Відповідача 20.06.2013 відповідає вимогам,
встановленим до подання заяв
Постановою Кабінету Міністрів України
від 03.08.2011 № 845 (у редакції постанови
Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 №
45 з наступними змінами), якою
затверджено «Порядок виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників».

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведеності перед судом їх
переконливості.

Відповідно до частини першої КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, суд
апеляційної інстанції погоджується з
думкою суду першої інстанції, що жодним
нормативним документом законодавства
України, яким передбачено порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду не встановлено
«строку для відшкодування шкоди,
заподіяної фізичній особі», на
пропущення якого послалося УДКСУ у м.
Енергодарі відмовляючи в прийнятті
документу та в проведенні дій, щодо
виплати ОСОБА_1 заподіяної державою
шкоди, та вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Отже, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку стосовно задоволення
позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що
рішення суду першої інстанції
викладене достатньо повно,
обґрунтовано та мотивовано з
посиланням на конкретні пункти законів
України, які регулюють спірні
правовідносини, що свідчить про
відсутність підстав для його
скасування.

З огляду на встановлені судом першої
інстанції фактичні обставини справи та
обрану правову позицію, суд приходить
до висновку про відсутність підстав
для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Державної казначейської служби
України у м. Енергодарі Запорізької
області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена
відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко