Справа № 415/9849/12
Суддя: Похваліта С. М.
Дата ухвалення: 2014-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

дело № 415/9849/12
производство № 2-а/208/3/14
Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
Головуючого, судді - Похвалітої С.М.,
При секретарі - Пентраковської М.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Феррекспо» до Дніпродзержинської
міської ради про визнання рішення
протиправним та його скасування, -
Позивач Товариство з обмеженою
відповідальністю «Феррекспо»
звернулось до Заводського районного
суду м.Дніпродзержинська
Дніпропетровської області із
адміністративним позовом до
Дніпродзержинської міської ради про
визнання рішення протиправним та його
У своєму позові позивач просить суд
визнати протиправним та скасувати
рішення 24 сесії VІ скликання № 475-24/VІ
від 25 червня 2012 року «Про плату за
землю» повністю.

Представник позивача посилався на те,
що 18.02.2010 року між Дніпродзержинською
міською радою та ТОВ «Феррекспо» було
укладено договір № 11138 оренди
земельної ділянки
несільськогосподарського призначення,
згідно умов якого орендодавець надав, а
орендар прийняв в оренду, строком до
23.12.2019 року земельну ділянку для
розміщення їдальні № 5 з сараєм 218,
загальною площею 0,3768 га., розташовану
за адресою: м.Дніпродзержинськ,
проспект Аношкіна, 179/217. 25 червня 2012
року 24 сесією VІ скликання
Дніпродзержинської міської ради було
прийнято рішення № 475-24/VІ «Про плату за
землю», яке не відповідає діючому
законодавству та підлягає скасуванню.
Так, Дніпродзержинською міською радою
при прийнятті рішення було порушено
процедуру прийняття регуляторного
акту, а саме не був опублікований в
порядку та строку, передбачені ст.ст. 9,
13 Закону України «Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності», ані проект
рішення Дніпродзержинської міської
ради «Про плату за землю», ані аналіз
регуляторного впливу зазначеного
рішення, у зв'язку з чим ТОВ «Феррекспо»
було позбавлене можливості внести по
ньому зауваження і пропозиції відносно
нових ставок орендної плати за землю,
що є порушення процедури прийняття
рішення та законних прав та інтересів
позивача. 18.02.2010 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір, на
підставі якого між ними виникли
договірні правовідносини. Оскільки
правовідносини між сторонами є
диспозитивними, то зміни до укладеного
між позивачем та відповідачем договору
можливо внести лише у випадку
попередньої домовленості та за їх
взаємною згодою. Незважаючи на це, 25
червня 2012 року Дніпродзержинською
міською радою прийнято рішення, яким в
односторонньому порядку встановила
нові ставки орендної плати за землю на
території м.Дніпродзержинська, чим
фактично в односторонньому порядку
прийняла рішення про внесення змін до
договору оренди землі, укладеного між
нею та ТОВ «Феррекспо». Відповідач не
може нав'язувати позивачу свою волю
щодо внесення змін і доповнень до
договору, а також не може в
односторонньому порядку встановлювати
нові розміри орендної плати за землю
шляхом зміни ставок орендної плати.
Відповідно, відповідач не може
зобов'язувати позивача вчиняти дії
своїм актом. Грошова оцінка землі
передує укладанню цивільно-правових
угод, в тому числі договорів оренди
землі, тому встановлення рішення
Дніпродзержинської міської ради нових
коефіцієнтів для розрахунку річної
орендної плати та застосування
мінімальної коефіцієнтів при
обчисленні Км3, які визначені технічною
документацією з нормативної грошової
оцінки земель міста Дніпродзержинська,
розробленою приватним підприємством
«Лада», не породжує правових наслідків
стосовно договорів оренди земельних
ділянок, укладених до 25.06.2012 року та не
може бути підставою для внесення до
договору оренди земельної ділянки №
11138 від 18.02.2010 року змін в частині
розміру орендної плати. Для сторін за
даним договором залишається незмінною
та чинною нормативна грошова оцінка
орендованої земельної ділянки та
розрахунок річної орендної плати,
зазначені в пунктах 2.3 та 4 договору.
Крім того, в преамбулі оскаржуваного
рішення вказується, що воно
приймається відповідно до ст.ст.282, 284, 288
Податкового кодексу України. В той же
час, ні перехідні, ні прикінцеві
положення ПКУ не містять норм, які б
надавали йому зворотної дії. Таким
чином, він не може застосуватися до
відносин, що виникли до набрання ним
чинності, а саме таким є відносини між
Дніпродзержинською міською радою та
ТОВ «Феррекспо», оскільки вони
засновані на договорі оренди земельної
ділянки, укладеному 18.02.2010 року, в той
час як кодекс набрав чинності з 01.01.2011
року. Враховуючи, що рішення міської
ради є підзаконними актом, а ПКУ -
законом, рішення Дніпродзержинської
міської ради не може встановлювати
інші правила, аніж передбачені в ПКУ, на
основі якого воно фактично прийняте.
Цим рішенням не може бути поширено в
дію ПКУ на відносини щодо договору №
11138, оскільки в самому ПКУ щодо цього
немає жодної вказівки. Отже, договір
оренди земельної ділянки був укладені
відповідно до вимог законодавства,
чинного на момент його укладення 18.02.2010
року. Щодо законів та інших нормативно
правових актів, прийнятих після 18.02.2010
року, то вони поширюють свою дію лише на
ті договори оренди, що укладені після
набрання цими законами чи іншими
нормативно-правовими актами чинності.
Таким чином, позивач вважає, що
Дніпродзержинська міська рада, як
суб'єкт владних повноважень при
здійсненні нею владних управлінських
функцій своїми рішеннями, порушуючи
основні принципи місцевого
самоврядування, а саме: принципи
законності, юридичної рівності сторін,
заборони незаконного втручання
органів місцевого самоврядування у
господарські відносини, допустила
вихід за межі своїх повноважень,
встановлених діючим законодавством
України, та допустила порушення норма
матеріального права ст.ст.13,58,144
Конституції України, ст.4 Закону
України «Про місцеве самоврядування»,
ст.ст.9, 13 Закону України «Про засади
державної регуляторної політики у
сфері господарської діяльності»,
вимоги Закону України «Про оренду
землі», ст.ст. 651, 654 Цивільного кодексу
України та неправомірне застосування
ст.ст.282, 284, 288 Податкового кодексу
України.

У судове засідання представник
позивача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Феррекспо» та
представник відповідача
Дніпродзержинської міської ради не
з'явились, надали суду листи, в яких
просять суд розглянути справу у
відсутності їх представників.

Судом досліджені письмові докази,
наявні в матеріалах справи.

Вивчивши матеріали адміністративної
справи, дослідивши письмові докази,
оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги ТОВ
«Феррекспо» не підлягають задоволенню
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів
адміністративної справи, в
інформаційно-аналітичному щотижневику
Дніпродзержинської міської ради
«Відомості» та на офіційному веб-сайті
міської ради в мережі Інтернет було
опубліковано повідомлення про
оприлюднення проекту рішення міської
ради від 25.06.2012 року № 475-24/VІ та через 5
робочих днів був оприлюднений проект
зазначеного рішення та аналіз
регуляторного впливу, що вбачається з
наданих представником відповідача
документів.

25 червня 2012 року Дніпродзержинською
міською радою прийнято рішення №
475-24/VІ «Про плату за землю» та 25 липня 2012
року зазначено рішення було
опубліковано в
інформаційно-аналітичному щотижневику
Дніпродзержинської міської ради
«Відомості» та на офіційному веб-сайті
міської ради в мережі Інтернет.

Відповідно до вимог ст.73 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
акти ради, сільського, селищного,
міського голови, голови районної в
місті ради, виконавчого комітету
сільської, селищної, міської, районної
у місті (у разі її створення) ради,
прийняті в межах наданих їм
повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

П.34 ст.26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» передбачено,
що виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються питання: відповідно до
закону питань регулювання земельних
відносин.

Згідно до вимог ст.124 Земельного
Кодексу України, передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
згідно з їх повноваженнями,
визначеними статтею 122 цього Кодексу,
чи договору купівлі-продажу права
оренди земельної ділянки (у разі
продажу права оренди) шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки чи
договору купівлі-продажу права оренди
земельної ділянки.

Так, посилання представника позивача
на незаконність вимог, визначених в
рішенні міської ради від 25.06.2012 року №
475-24/VІ «Про плату за землю» є
безпідставними з огляду на наступне.

Так, пунктом 4.4 договору оренди
земельної ділянки від 18.02.2010 року № 11138,
укладеного між Дніпродзержинською
міською радою та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Феррекспо», передбачено, що розмір
орендної плати щорічно переглядається
у випадках і з моменту: зміни умов
господарювання, передбачених
договором; зміни ставки земельного
податку, підвищення цін, тарифів, зміни
коефіцієнтів індексації, визначених
законодавством; погіршення стану
орендованої земельної ділянки не з
вини Орендаря, що підтверджено
документами; в інших випадках,
передбачених законодавчими актами
України.

Ст.288 Податкового Кодексу України
передбачено, що розмір орендної плати
встановлюється у договорі оренди, але
річна сума платежу: не може бути меншою
3 відсотків нормативної грошової
оцінки; не може перевищувати: а) для
земельних ділянок, наданих для
розміщення, будівництва,
обслуговування та експлуатації
об'єктів енергетики, які виробляють
електричну енергію з відновлюваних
джерел енергії, включаючи технологічну
інфраструктуру таких об'єктів
(виробничі приміщення, бази,
розподільчі пункти (пристрої),
електричні підстанції, електричні
мережі), - 3 відсотки нормативної
грошової оцінки; б) для земельних
ділянок, які перебувають у державній
або комунальній власності та надані
для будівництва та/або експлуатації
аеродромів - чотирикратний розмір
земельного податку, що встановлюється
цим розділом; в) для інших земельних
ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків
нормативної грошової оцінки.

Так, пунктом 3.1. рішення міської ради
від 15.12.2010 року № 07-02/VІ «Про
затвердження нормативної грошової
оцінки земель міста Дніпродзержинськ»
передбачена необхідність одержання
землекористувачами в управлінні
Держкомзему у м.Дніпродзержинську
Дніпропетровської області довідок про
визначення нормативної грошової
оцінки земельних ділянок, які
знаходяться в їх користуванні
(власності), та надання їх до управління
земельних відносин міської ради для
підготовки документів щодо перегляду
річної орендної плати в чинних
договорах оренди земельних ділянок.

Відповідно до ст.284 Податкового Кодексу
України обласні, міські, селищні та
сільські ради можуть встановлювати
пільги щодо земельного податку, що
сплачується на відповідній території:
часткове звільнення на певний строк,
зменшення суми земельного податку лише
за рахунок коштів, що зараховуються до
відповідних місцевих бюджетів.

Так, Рішенням міської ради від 25.06.2012
року № 475-24/VІ «Про плату за землю»
розмір річної орендної плати
визначається у співвідношенні до
земельного податку на рівні
трикратного його розміру, тобто
застосування пільг здійснюється щодо
земельного податку, а не орендної
плати, що відповідає ст.288 Податкового
кодексу України.

Окрім цього, як вбачається з наданого
суду рішення відповідача,
Дніпродзержинською міською радою 12
липня 2013 року прийнято рішення № 842-38/VІ
«Про затвердження нормативної
грошової оцінки земель міста
Дніпродзержинськ», згідно пункту 2
якого вирішено встановити коефіцієнт
для розрахунку річної орендної плати
за земельні ділянки, розпорядниками
яких є Дніпродзержинська міська рада а
рівні трикратного розміру земельного
податку з 01.01.2014 року, а також вирішено
вважати таким, що втратило чинність
рішення Дніпродзержинської міської
ради від 25.06.2012 року № 475-24/VІ «Про плату
за землю» з 01.01.2014 року.

Враховуючи викладене, судом
встановлено, що Дніпродзержинська
міська рада, під час прийняття нею
рішення від 25.06.2012 року № 475-24/VІ «Про
плату за землю», діяла в межах
Конституції та законів України, які
були чинні на час прийняття
оскаржуваного рішення, а також
будь-яких порушень під час прийняття
рішення судом не встановлено, окрім
цього само рішення № 475-24/VІ від 25 червня
2012 року «Про плату за землю» на час
розгляду справи, тобто на 04 березня 2014
року, вже втратило чинність.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно до вимог ст. 162 КАС України, при
вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 26, 73 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ст. 124
Земельного Кодексу України, ст.ст.284, 288
Податкового Кодексу України, ст. ст. 2, 8,
11, 94, 159-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволені адміністративного позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Феррекспо» до
Дніпродзержинської міської ради про
визнання рішення протиправним та його
скасування, відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного адміністративного суду
Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Судья