Справа № 2а-1670/5905/12
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

03 липня 2014 року м. Київ
В/800/2941/14

Вищий адміністративний суду України в
складі колегії суддів:

Борисенко І.В.

Блажівської Н.Є.

Вербицької О.В.

Кошіля В.В.

Моторного О.А.,

розглянувши заяву Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області

про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
22.05.2014

у справі № 2а-1670/5905/12 (№ К/9991/81432/12)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВМ «Ампер»

до Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Полтавської області Державної
податкової служби

про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Кременчуцька об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області подала заяву про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
22.05.2014, посилаючись на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних судових
рішень у подібних правовідносинах.

Згідно ст. 237 Кодексу адміністративного
судочинства України заява про перегляд
судових рішень в адміністративних
справах може бути подана виключно з
мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У заяві про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
22.05.2014 року заявник посилається на
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме -
п.п.4.1.1, 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, п. 5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2,
п.п.5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України.

В обґрунтування своїх вимог надає
копію постанови Вищого
адміністративного суду України від
20.02.2013, в якій, на його думку, відповідна
норма права застосована інакше, ніж у
даній справі.

Між тим, відповідно до положень ст.237
Кодексу адміністративного судочинства
України, заява про перегляд судового
рішення може бути подана виключно за
наявності таких складових:
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права,
ухвалення різних за змістом судових
рішень, спірні питання виникли у
подібних правовідносинах. Зокрема,
така складова як подібність
правовідносин, означає тотожність
суб'єктного складу учасників відносин,
тобто, об'єкта та предмета правового
регулювання, а також умов застосування
правових норм (наприклад часу, місця,
підстав виникнення, припинення та
зміни відповідних правовідносин). У той
же час, зміст правовідносин
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

У справі, про перегляд якої ставиться
питання, суд касаційної інстанції
дійшов висновку про відсутність з боку
позивача порушень податкового
законодавства, з огляду на встановлені
судами попередніх інстанцій обставини
щодо підтвердження реальності та
товарності господарських операцій, які
були здійснені на підставі відповідних
договорів, укладених з контрагентами.

Зі змісту постанови Вищого
адміністративного суду України від
20.02.2013 (наведеній заявником як приклад
неоднакового застосування судами норм
матеріального права) вбачається, що,
перевіряючи правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права при вирішенні спору про
скасування податкового
повідомлення-рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку про те, що
позивачем належними доказами не
доведена реальність операцій з його
контрагентами, оскільки вказані
операції оформлені лише документально.

Приписи ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначають виключними мотивами
подання заяви про перегляд судових
рішень неоднакове застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень саме у подібних
правовідносинах.

Отже, правовідносини у справі, щодо
якої подано заяву про перегляд судових
рішень, та у справах, на які посилається
заявник в обґрунтування неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права судом касаційної
інстанції, не є подібними, що виключає
підстави для допуску справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Кременчуцькій об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області у допуску справи
для перегляду Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 22.05.2014 у справі № 2а-1670/5905/12
(№ К/9991/81432/12).

2. Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
І.В. Борисенко

Н.Є Блажівська

О.В. Вербицька

В.В. Кошіль

О.А. Моторний