Справа № 185/5779/13-а
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2014 рокусправа № 185/5779/13-а
(2а/185/31/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Малиш Н.І.

суддів: Чабаненко
С.В. Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровськ
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Павлоградського Міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 07
лютого 2014 року у справі №
185/5779/13-а(2-а/185/31/14) за позовом ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Павлоград Дніпропетровської області
про визнання недійсним та скасування
постанов про призначення потерпілому
щомісячних страхових виплат
(коригуючих),-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Павлоградського
Міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 07 лютого 2014р. у поновленні
строку звернення до суду з позовом
ОСОБА_1 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлоград
Дніпропетровської області про
визнання недійсним та скасування
постанов про призначення потерпілому
щомісячних страхових виплат
(коригуючих) відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу суду першої
інстанції, поновити строк звернення до
суду з позовом та направити справу для
продовження розгляду, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права та ненадання оцінки всім доводам.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи у поновленні строку
звернення до суду з позовом суд першої
інстанції виходив з того, що доводи
поважності підстав пропуску строку
визначеного ст.. 99 КАС України є
необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, та
вбачається з матеріалів справи, що
позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом 30.05.2013р. про
скасування постанов відповідача від
24.12.2010р., про наявність яких, як зазначає
позивач та не спростовано
відповідачем, дізнався та отримав
28.02.2012р.

Суд першої інстанції вірно не прийняв
як належний довід позивача щодо
поважності підстав пропуску строку
звернення до суду оскільки скарги
позивача у комісії з питань вирішення
спорів в м. Павлограді розглянуті лише
28.02.2012р., тривали розгляд справ в
порядку цивільного судочинства, а
також перебував у санаторію, оскільки з
матеріалів справи вбачається, що
дійсно скарги позивача з приводу
постанов відповідача від 24.12.2010р.
відповідною комісією розглянуті
28.02.2012р., справи, що розглядались в
порядку цивільного судочинства
предметом позову в яких були стягнення
недоплачених сум (за позовом позивача)
та стягнення за позовом відділення
Фонду незаконно отриманих сум не
можуть свідчити про неможливість
звернення до сулу з таким позовом, на
санаторно-курортному лікуванні
позивач перебував з 09.04.2013р. по 02.05.2013р.

Щодо посилання позивача на ухвалу
Павлоградського Міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 04.04.2013р.,
то саме цією ухвалою аналогічний позов
позивача було залишено без розгляду з
підстав пропуску строку (позов подано
до суду 25.12.2012р.).

Щодо посилання позивача на ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 17.12.2013р., то
судом апеляційної інстанції
переглядалась ухвала суду про відмову
у відкритті провадження у справі за цим
позовом, скасовуючи таку ухвалу, суд
апеляційної інстанції зауважив, що
судом не досліджувалось питання про
поновлення строку звернення до суду.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

З врахуванням зазначеного вбачається,
що позивач про наявність постанов
відповідача від 24.12.2010р. дізнався та
отримав 28.02.2012р., інших доказів до
справи не надано, однак, до суду позивач
звернувся лише вперше 25.12.2012р., позов
було залишено без розгляду, а з цим
позовом звернувся 30.05.2013р., тобто з
пропущенням строку на звернення до
суду, визначеного ст.. 99 КАС України, суд
першої інстанції обґрунтовано
відмовив у поновлення строку звернення
до суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів, в межах доводів апеляційної
скарги, приходить до висновку, що
підстави для задоволення апеляційної
скарги відсутні.

Проте колегія суддів зазначає суду
першої інстанції наступне.

Судом першої інстанції вирішено
питання щодо відмови у поновленні
строку звернення до суду.

Відповідно до статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Отже вирішуючи питання щодо строку
звернення до суду, судом першої
інстанції не вирішено питання щодо
позову.

Керуючись ст.ст. 199, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу Павлоградського
Міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 07 лютого 2014 року у справі
№ 185/5779/13-а (2-а/185/31/14) за позовом ОСОБА_1
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Павлоград Дніпропетровської області
про визнання недійсним та скасування
постанов про призначення потерпілому
щомісячних страхових виплат
(коригуючих) - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС
України ухвала може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Повний текст рішення виготовлено 13
червня 2014року.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.А. Щербак