Справа № 872/7737/13
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2014 рокусправа № 808/2520/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Іванова С.М.

суддів: Чабаненко
С.В., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового
засідання:Кязимової Д. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Енергодарі Запорізької області на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 18 березня
2013 року у справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в м. Енергодарі Запорізької
області до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Кам'янсько -
Дніпровському районі про
відшкодування витрат на виплату та
доставку адресної допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява управління Пенсійного
фонду України в м. Енергодар
Запорізької області (далі - позивач) до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у
Кам'янсько-Дніпровському районі
Запорізької області (далі - відповідач)
у якій позивач просить суд стягнути
суми витрат по виплаті адресної
державної допомоги та витрат на її
доставку у розмірі 21 837, 64 грн.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 15 лютого 2013
року в задоволені адміністративного
позову управління Пенсійного фонду
України в Маловисківському районі
Кіровоградської області відмовлено
повністю.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що пунктами 3 та 4
Порядку відшкодування витрат
визначено вичерпний перелік видів
пенсій та сум, які підлягають
відшкодуванню, серед яких не
передбачено відшкодування Пенсійному
фонду державної адресної допомоги.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, у поданій
апеляційній скарзі відповідач, вказує
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
відділення виконавчої дирекції Фонду
не приймає до заліку суми державної
адресної допомоги та витрати на її
доставку, що підтверджується актами
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві, або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві, або професійного
захворювання, списками осіб, яким
призначені ці пенсії та таблицями
розбіжностей.

За грудень 2012 року сума державної
адресної допомоги та витрат на її
доставку, неприйнятих до заліку та
невідшкодованих складає 21 837, 64 грн.
управлінням подано розрахунок витрат
на відшкодування на загальну суму 26 230,12
грн.

Відділенням виконавчої дирекції Фонду
прийнято витрати на загальну суму
4 392, 48 грн., не прийнято 21 837, 64
грн. (сума виплаченої щомісячної
державної адресної допомоги до пенсій
та витрати на її доставку).
Відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві витрат Пенсійного фонду
України, пов'язаних з виплатою
щомісячної державної адресної
допомоги повинно здійснюватись
відповідно до чинного законодавства за
рахунок коштів, з яких виплачується
пенсії по інвалідності та у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та
ст. 41 КАС України не
перешкоджає розгляду справи без
фіксування судового засідання
технічними засобами.

Представник відповідача надіслав до
суду заперечення на апеляційну скаргу,
в якому просив апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін. В обґрунтування своєї позиції
представник відповідача зазначив, що
адресна допомога як окремий вид
соціальної допомоги не входить до
складу розміру пенсії по інвалідності
та пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, Фонд не
може нести витрати на виплату
державної адресної допомоги, отже не
має законних підстав для стягнення
суми державної адресної допомоги в
розмірі 21 837, 64 грн. з відділення Фонду.
Також відповідач просив розглянути
справу без участі представника.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
останньої, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
в щомісячний акт звірки за грудень 2012
року витрати між управлінням
Пенсійного фонду України в м. Енергодар
Запорізької області та відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у
Камянсько-Дніпровському районі
Запорізької області у сумі 21 837, 64 грн.
відповідачем не приймаються до заліку.

У відповідності до ст. 1 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14.01.1998
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових коштів фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно ст. 4 Основ в Україні залежно
від страхового випадку до одних з видів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відноситься
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності.

За пенсійним страхуванням відповідно
до ст. 25 Основ надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: пенсії за віком, по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (в тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства,); пенсії у зв'язку з втратою
годувальника; медичні
профілактично-реабілітаційні заходи;
допомога на поховання пенсіонерів.

У частині 4 ст. 26 Основ встановлено, що
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні: а) допомогу у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю до
відновлення працездатності або
встановлення інвалідності; б)
одноразову допомогу в разі стійкої
втрати професійної працездатності або
смерті потерпілого; в) щомісяця грошову
суму в разі часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого; г) пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання; д) пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; є) допомогу дитині
відповідно до статті 9 цього Закону.

Колегія суддів зазначає, що
звертаючись до суду із позовом,
управління Пенсійного фонду України
посилається на те, що відповідач має
прийняти до заліку суми витрат на
виплату та доставку державної адресної
допомоги до пенсії на підставі Порядку
відшкодування витрат (надалі за
текстом - Порядок), затверджений
постановою Правління ПФУ, Правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків від 04.03.2003
№ 5-4/4. Проте, такий висновок позивача є
помилковим, з огляду на наступне.

Згідно п. 3 Порядку відшкодуванню
підлягають пенсії, призначені
відповідно до пунктів "а", "в", "г" статті
26 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" в разі настання
страхових випадків, визначених
Переліком обставин, за яких настає
страховий випадок державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 21 серпня
2001 року № 1094.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" та
інших нормативно-правових актів, а
саме: сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання; щомісячна
цільова грошова допомога на прожиття,
якщо така надавалася пенсіонеру, який
одержував вищезазначену пенсію;
допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з
виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

Отже, пунктами 3 та 4 Порядку визначено
вичерпний перелік видів пенсій та сум,
які підлягають відшкодуванню, серед
яких не передбачено відшкодування
Пенсійному фонду державної адресної
допомоги.

У відповідності до п. 8 ст. 34 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" у
разі смерті потерпілого від нещасного
випадку або професійного захворювання
витрати на його поховання несе Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків згідно з порядком
"Розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві",
затвердженим постановою Кабінетом
Міністрів України від 25.08.2004р. № 1112.

Відповідно до вищезазначеної
постанови Кабінету Міністрів України в
зобов'язання фонду входить
відшкодування Пенсійному фонду витрат
на поховання (в тому числі і допомоги на
поховання), а також відшкодування
пенсій, виплачених у відповідності до
ст.ст. 91,92 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" на поховання,
якщо смерть потерпілого настала за
обставин, за яких настав страховий
випадок державного соціального
страхування громадян від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання.

Причинний зв'язок смерті з наслідками
раніше отриманого каліцтва чи
професійним захворюванням
встановлюється медико-соціальними
експертними комісіями. Саме на
підставі довідок МСЕК, що смерть
настала внаслідок раніше отриманого
каліцтва або професійного
захворювання, відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Запоріжжя
проводить відшкодування виплачених
пенсій на поховання потерпілого
Пенсійному фонду України.

Крім того, Верховним Судом України
зроблено висновок про те, що адресна
допомога як окремий вид соціальної
допомоги не входить до складу розміру
пенсії по інвалідності та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Фонд не може нести
витрати на виплату державної адресної
допомоги (постанова Верховного Суду
України від 06.06.2011р. у справі № 21-57а11 за
позовом УПФУ в Лиснянському районі
Черкаської області до відділення Фонду
в Лиснянському районі Черкаської
області про визнання протиправною
відмови у відображені в акті
щомісячної звірки витрат та стягнення
державної адресної допомоги).

Отже, колегія суддів зазначає, що суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку, що адміністративний позов не
підлягає задоволенню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції і не дають
підстав для висновку про помилкове
застосування судом першої інстанції
норм матеріального або процесуального
права, яке призвело б до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
залишення оскаржуваного рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Енергодарі Запорізької області -
залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 18 березня
2013 року у справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в м. Енергодарі Запорізької
області до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Кам'янсько -
Дніпровському районі про
відшкодування витрат на виплату та
доставку адресної допомоги - залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної
сили з моменту проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого адміністративного суду
України протягом 20 днів відповідно до
ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай