Справа № 522/5079/13-а
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 522/5079/13-а

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції:
Науменко А.В.

Колегія суддів Одеського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

Судді доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Коваля М.П.

- Семенюка Г.В.

при секретарі - Алексєєвої
Н.М

за участю апелянта ФОП ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на постанову Приморського
районного суду м. Одеси від 07 листопада
2013 року по справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Управління розвитку
споживчого ринку та захисту прав
споживачів Одеської міської ради про
визнання незаконним та скасування
припису,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління розвитку споживчого ринку
та захисту прав споживачів Одеської
міської ради про визнання незаконним
та скасування припису № 00003086 від 11
січня 2013 року, виданий Управління
розвитку споживчого ринку та захисту
прав споживачів Одеської міської ради.

Постановою Приморського районного
суду м. Одеси від 07 листопада 2013 року
відмовлено у задоволенні
адміністративного позову.

Не погоджуючись з зазначеною
постановою позивачем подано
апеляційну скаргу, в якій зазначається,
що рішення суду винесене з порушенням
норм процесуального та матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи та судом не в повній
мірі з'ясовані обставини, що мають
значення для вирішення справи, у
зв'язку з чим апелянтом ставиться
питання про скасування постанови суду
та ухвалення нового рішення, в якому
задовольнити позовні вимоги позивача в
повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст рішення, яке оскаржено,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватися перевірка
рішення, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу задовольнити з наступних
підстав.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що позивач зареєстрований
фізичною особою-підприємцем, про що
також свідчить Свідоцтво про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
Серії НОМЕР_1 від 27 січня 1999 року.

30 липня 1999 року позивачу було
погоджено постійний паспорт окраски
фасаду торговельного
кіоску-зупиночного комплексу, що
розташований за адресою: м. Одеса,
АДРЕСА_1, виданий Головним архітектурно
- планувальним управлінням м. Одеси.

06 серпня 1999 року позивачем було
отримано висновок експертизи УДПО УМВС
в Одеській області про те, що схема
розміщення та проект кіоску відповідає
вимогам пожежної безпеки.

18 квітня 2000 року Одеською міською
радою було прийнято рішення №167 про
надання приватному підприємцю ОСОБА_2
земельної ділянки, загальною площею
0,0141 га, за адресою: АДРЕСА_1, ріг АДРЕСА_2,
для будівництва та обслуговування
зупиночного комплексу з торговельним
павільйоном.

08 лютого 2000 року позивачем було
отримано висновок №3-2/6 по відведенню
земельної ділянки під будівництво
кіоску, виданий Державною
санітарно-епідеміологічною службою м.
Одеси. Інспекцією державного
архітектурного будівельного контролю
м. Одеси було видано 21 липня 2000 року
дозвіл №14 на здійснення будівельних
робіт кіоску.

6 жовтня 2000 року позивачем було
отримано акт державної будівельної
експертизи про готовність закінченого
будівництвом об'єкту до експлуатації
торговельного кіоску - зупиночного
комплексу загальною площею 20 м.кв., що
розташований за вищевказаною адресою.

23 жовтня 2000 року позивачем було
отримано висновок на початок роботи №
Г3-2/186-1483 вищевказаного об'єкту
дрібно-роздрібної торговельної мережі,
виданий Державною
санітарно-епідеміологічною службою м.
Одеси, а також погоджено асортиментний
перелік харчових товарів, що
дозволяється реалізувати.

Відповідно до додатку № 38 до рішення
ОМР № 20-V від 27.06.2006 року «Про
затвердження структури виконавчих
органів, загальної чисельності апарату
Одеської міської ради, її виконавчих
органів та витрат на їх утримання»,
управління розвитку споживчого ринку
та захисту прав споживачів Одеської
міської ради є виконавчим органом
Одеської міської ради та створюється
відповідно до Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні".
До основних завдань та функцій
управління відноситься укладання
договорів оренди окремого,
індивідуально визначеного майна у
вигляді твердого покриття, що є
об'єктом комунальної власності та
використовується для установки літніх
майданчиків, некапітальних пунктів
дрібно-роздрібної торговельної мережі.

З метою дотримання вимог діючого
законодавства України та виконання
рішень Одеської міської ради, а саме
вимог рішення Одеської міської ради
від 04.07.2007 р. № 1466-У «Про нову редакцію
Правил установки та експлуатації
об'єктів дрібно-роздрібної
торговельної мережі в м. Одесі» 01
жовтня 2011 року між управлінням
розвитку споживчого ринку та захисту
прав споживачів Одеської міської ради
та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2
був укладений договір оренди окремого
індивідуально визначеного майна № 1/3122,
згідно з яким останній прийняв у
строкове платне користування окреме
індивідуально визначене майно тверде
покриття, площею 14, 12 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Одеса,
АДРЕСА_1. Вказане майно передається в
оренду з метою здійснення роздрібної
торгівлі фасованими товарами.

Згідно цього рішення позивачу
виготовлений паспорт зупиночного
комплексу з некапітальним пунктом
дрібно-роздрібної торговельної мережі.
Технічним висновком, виконаним ТОВ
„ЗКО Градостроитель (ліцензія АА №
783672), кіоск визнаний здатним до
експлуатації та знаходиться в
задовільному стані, про що свідчать усі
попередні погодження.

11 січня 2013 року спеціалістами
управління розвитку споживчого ринку
та захисту прав споживачів Одеської
міської ради позивачу вручено припис
№00003086 від 11.01.2013 року, у відповідності з
яким останньому необхідно демонтувати
кіоск у термін до 16 січня 2013 року.

Відповідно паспорту зупиночного
комплексу з некапітальним пунктом
дрібно-роздрібної торговельної мережі
від 2009 року та звіту про незалежну
оцінку індивідуально визначеного
майна твердого покриття розміром 14, 12
кв.м., розташованого за адресою: м.
Одеса, АДРЕСА_1, у м. Одесі, від 2009 року,
вбачається, що об'єктом розташованим на
твердому покритті за вищезазначеною
адресою є некапітальний пункт кіоск та
не наділений ознаками, характерними
нерухомому майну.

Як вбачається з матеріалів справи,
вищезгаданий договір оренди був
укладений на термін з 01 жовтня 2011 року
по 01 жовтня 2012 року, додатковою угодою
№ 1 від 08.08.2012 року, строк дії договору
був продовжений до 31.12.2012 року.

Відповідно до п.8.7 договору, після
закінчення строку дії договору,
Орендар має переважне право на його
продовження в разі належного виконання
умов договору.

Умовами договору оренди № 1/3122 від
01.10.2011 року, а саме п.8.9 передбачено, що
дія договору припиняється внаслідок
закінчення строку, на який його було
укладено.

При вирішенні питання суд першої
інстанції дійшов висновку про
необхідність відмови у задоволенні
адміністративного позову.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

З матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що 06 жовтня 2000 року позивачем
було отримано акт державної технічної
комісії про готовність закінченого
будівництвом об'єкту до експлуатації
торговельного кіоску - зупиночного
комплексу загальною площею - 20 м. кв.

Відповідним актом державної технічної
комісії Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
встановлено, що зупиночний комплекс
побудований відповідно до дозволу на
будівельно - монтажні роботи. Оглядом
об'єкту встановлено, що будівельно -
монтажні роботи виконані у
відповідності з Державними
будівельними нормами.

Державною технічною комісією
Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю було вказано що
вищезазначений акт може бути підставою
для реєстрації у відповідних органах
як об'єкт колективної або приватної
власності юридичних або фізичних осіб
а також в органах статистики.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
відповідний об'єкт (зупиночний
комплекс) не є некапітальним пунктом а
є стаціонарним об'єктом будівництва.

У 5.2, 5.3 Правил установки та
експлуатації некапітальних пунктів
дрібно - роздрібної торгівельної
мережі в місті Одесі вказано що
некапітальні пункти дрібно
роздрібної торговельної мережі,
встановлені з порушенням цих Правил,
вважаються самовільно встановленими, і
у випадку самовільної установки
некапітального пункту
дрібно-роздрібної торговельної мережі
Управління надає суб'єкту
господарювання припис про його
демонтаж.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що відповідач може надавати
приписи на демонтаж виключно на
некапітальні пункти дрібно -
роздрібної торгівельної мережі, які
встановлені без фундаменту.

Таким чином, об'єкт , який належить
позивачу закінчено будівництвом, що
підтверджується актом державної
технічної комісії про готовність
закінченого будівництвом об'єкту до
експлуатації, він не може бути
некапітальним, у зв'язку з чим законні
підстави для надання припису на
демонтаж відсутні.

Також, колегія суддів звертає увагу
на те, що між Позивачем та Одеською
міською радою в було укладено Договір
від 11 липня 2000 року, на право
тимчасового користування землею на
умовах оренди.

Предметом договору було те що Одеська
міська рада на підставі ст. ст..3,10
Земельного кодексу України передає а
Землекористувач (Позивач по справі)
приймає в строкове користування
земельну ділянку, загальною площею 141
кв.м за рахунок земель міста, згідно
плану тимчасового землекористування.

В п.3.2.1 цього договору Одеська міська
рада зобов'язувалась передати земельну
ділянку, зареєструвати її та видати
документи посвідчуючи право
користування земельною ділянкою. В
п.3.3.1 договору було зазначено що,
Землекористувач має право самостійно
вести господарську діяльність на
земельній ділянці у відповідності її
цільового призначення.

В п. 3.3.2 зазначеного договору також
було встановлено що Землекористувач
має право на продовження строку дії
договору, по узгодженню міською радою.
Землекористувач справно виконував
свої обов'язки сплачував плату за землю
яка була розрахована та встановлена
вказаним договором.

До того ж по закінченню строку його дії
Землекористувач отримав в
установленому законом порядку від
Одеської міської ради погодження про
можливість продовження строку дії
договору оренди на землекористування.

З пояснення апелянта колегія суддів
вбачає, що позивач продовжує
користуватися наданою йому в оренду
земельною ділянкою за адресою: м. Одеса,
АДРЕСА_1 та заперечень з боку Одеської
міської ради він не отримував.

Ці факти були проігноровані судом
першої інстанції, що призвело до
невідповідності висновків суду
обставинам справи та допущено норми
матеріального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КАС України
підставою для скасування постанови або
ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Враховуючи, що суд першої інстанції
неправильно застосували норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення, колегія суддів
дійшла до висновку про наявність
підстав для задоволення апеляційної
скарги, скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нової
постанови, якою задовольнити позовні
вимоги позивача.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 202, 207,254 КАС
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Приморського районного
суду м. Одеси від 07 листопада 2013 року по
справі за адміністративним позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Управління розвитку споживчого ринку
та захисту прав споживачів Одеської
міської ради про визнання незаконним
та скасування припису,- скасувати.

Прийняти по справі нову постанову,
якою адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління
розвитку споживчого ринку та захисту
прав споживачів Одеської міської ради
про визнання незаконним та скасування
припису - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
припис № 00003086 від 11.01.2013 року наданий
управлінням розвитку споживчого ринку
та захисту прав споживачів Одеської
міської ради.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням апеляційного суду.

Повний текст постанови виготовлено 02
липня 2014 року.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Коваль М.П.

Семенюк Г.В.