Справа № 806/1604/14
Суддя: Літвин Олексій Терентійович
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

806/1604/14

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2014 р. м. Житомир

справа № 806/1604/14

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Літвина О. Т.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Житомирі адміністративну справу за позовом Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області до відділу Державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції про визнання неправомірними дій, скасування постанови від 11.03.2014 р.,-

встановив:

У квітні 2014 року Новоград-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати неправомірними дії відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, що полягають у поверненні Новоград - Волинській ОДПІ виконавчого листа № 3941/12, виданого Житомирським окружним адміністративним судом 04.10.2012 року про стягнення боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліграфічна група "Звягель"; визнати протиправною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області від 11.03.2014 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження. Також позивач просив зобов'язати відповідача прийняти до примусового виконання виконавчий лист № 3941/12, виданий Житомирським окружним адміністративним судом по адміністративній справі № 0670/2578/12.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що відповідач при винесені спірної постанови безпідставно посилається на положення статті 95 Податкового кодексу України, так як виконавчий лист № 3941/12 підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

Позивач до суду не прибув, надав суду клопотання, в якому просив розглядати справу без участі представника, позовні вимоги підтримав.

Відповідач до суду не прибув, в запереченні на позов, просив розглядати справу без участі представника.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції прийнято постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого провадження) від 11 березня 2014 р., з посиланням на п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки згідно із ст. 95 ПКУ виконавчий документ не підлягає виконанню органами ДВС.

Перевіряючи спірну постанову на відповідність вимогам закону, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами. Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами.

До набрання чинності Податковим кодексом України, примусове виконання рішень по стягненню податкового боргу покладалось на державну виконавчу службу, а з 01.01.2011 року порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України.

Так, абзацом першим пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно із пунктом 95.4 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22.

Як визначено пунктами 12.1, 12.2 зазначеної Інструкції, органом стягнення (стягувачем) податкового боргу, простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) відповідно до статті 41 Податкового кодексу України та статті 17 Бюджетного кодексу України є органи державної податкової служби.

Стягувач ініціює стягнення коштів у випадках, визначених пунктом 12.1 цієї глави, з рахунків платників податків / суб'єктів господарювання на підставі рішення суду.

Відповідно до пункту 12.4 Інструкції, стягувач для стягнення коштів оформляє не менше ніж у трьох примірниках інкасове доручення (розпорядження) за формою, наведеною в додатку 24 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції.

У реквізиті "Призначення платежу" інкасового доручення (розпорядження) стягувач зазначає назву, дату видачі та номер (якщо він присвоєний) судового рішення. Судове рішення, на підставі якого оформлено інкасове доручення (розпорядження), банку не подається.

Банк, що обслуговує стягувача, приймає інкасові доручення (розпорядження) протягом 10 календарних днів з дати їх складання, а банк платника - протягом 30 календарних днів з дати їх складання.

Стягувач доставляє інкасове доручення (розпорядження) в банк платника самостійно (через працівника стягувача, рекомендованим або цінним листом тощо).

Таким чином, судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, відповідно до п. 12.4 Інструкції, до банку не подається. Натомість реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

Якщо ж достатні для погашення податкового боргу кошти відсутні, контролюючий орган відповідно до абзацу другого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України звертається до суду з позовом про надання дозволу на погашення всієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Таке погашення здійснюється на підставі зазначеного рішення суду та прийнятого на його підставі рішення органу доходів і зборів шляхом продажу майна платника податків на публічних торгах та/або торгівельними організаціями в порядку, визначеному пунктами 95.7 - 95.21 статті 95 Податкового кодексу України.

Отже, в розумінні Податкового кодексу України органами стягнення за судовими рішеннями про стягнення з юридичних осіб податкового боргу, які здійснюють процедуру їх примусового виконання, є контролюючі органи, визначені цим Кодексом. В даному випадку органом стягнення є Новоград-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області.

Процедура погашення податкового боргу є самостійною процедурою, яка регулюється окремими нормами, а саме: Податковим кодексом України, а не законодавством про виконавче провадження, відтак органи державної виконавчої служби до неї не залучаються.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся до відповідача з заявою про примусове виконання виконавчого листа, виданого на виконання постанови суду від 28 травня 2012 року про стягнення податкового боргу, тобто після набрання чинності Податковим кодексом України.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що чинне законодавство передбачає окремий порядок примусового виконання судових рішень про стягнення податкового боргу, який регулюється окремими нормами Податкового кодексу України, а не законодавством про виконавче провадження, суд приходить до висновку, що у Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області були відсутні підстави для звернення до відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції з заявою про примусове виконання судового рішення від 28 травня 2012 року, оскільки необхідності здійснення виконавчого провадження за цим судовим рішенням немає.

Згідно із пунктом 8 частини 1 статті 26 Закону, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що державний виконавець відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції при прийнятті постанови від 11 березня 2014 року (ВП № 42423996), якою позивачу відмовлено в прийняті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 3941/12, виданого 04 листопада 2012 року Житомирським окружним адміністративним судом, діяв на підставі Закону та у межах своїх повноважень, а тому позовні вимоги щодо визнання протиправною та скасування даної постанови є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

постановив:

У задоволенні позову Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області відмовити за безпідставністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя О.Т. Літвин