Справа № 802/2211/14-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 липня 2014 р.
Справа № 802/2211/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Богоноса Михайла
Богдановича,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом: Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

13.06.2014 року до Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
позивач - Вінницька об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області (далі - Вінницька ОДПІ) з
адміністративним позовом до
відповідача - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП
ОСОБА_1.) про стягнення податкового
боргу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що за відповідачем рахується
податковий борг по збору за спеціальне
використання води в сумі 381,92 грн, яка в
добровільному порядку відповідачем не
погашена, у зв`язку з чим дана
заборгованість підлягає стягненню в
судовому порядку.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, проте подав до
суду заяву (вх.№13063) про розгляд справи
в порядку письмового провадження та
зазначив, що позов підтримує в повному
обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, хоча про дату,час
та місце розгляду справи повідомлявся
завчасно та належним чином. Проте до
суду повернувся конверт з відміткою
поштового відділення зв'язку із
зазначенням причин повернення - "за
заначеною адресою не проживає".

Положеннями частини 11 статті 35 КАС
України передбачено, що у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
вирішення справи, а особиста участь
сторін в судовому засіданні -
обов'язковою не визнавалась, суд, у
відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України,
визнав можливим проводити розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, оцінивши інші докази, які є
у справі, суд приходить до переконання,
що заявлений адміністративний позов
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Згідно даних обліку позивача, за
відповідачем станом на 28.05.2014 року
рахується податкова заборгованість по
збору за спеціальне використання води
в сумі 381,92 грн (а.с. 8-10).

Вказана заборгованість відповідача
виникла у зв'язку з несплатою податку,
нарахованого платником самостійно
згідно податкових декларацій № 5771 від
08.05.2012 року та № 9886 від 07.08.2013 року збору
за спеціальне використання
поверхневих та підземних вод; за
спеціальне використання поверхневої
води теплоелектростанціями з
прямоточною системою водопостачання;
за спеціальне використання
поверхневих і підземних вод
житлово-комунальними підприємствами;
за спеціальне використання води, яка
входить виключно до складу напоїв; за
спеціальне використання поверхневих і
підземних вод для потреб рибництва; за
спеціальне використання кар'єрної,
шахтної, дренажної води (а.с. 11-14).

Згідно розрахунку заборгованості
відповідача, який наявний в матеріалах
справи, заборгованість відповідача
перед бюджетом зі сплати збору за
спеціальне використання води складає
381,92 грн (а.с.6).

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу
України, крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Пунктом 57.1. ст. 57 Податкового кодексу
України передбачено, що платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, податкове зобов'язання
відповідача в сумі 381,92 грн. є
узгодженим. Проте, вказане податкове
зобов'язання платником податків не
сплачувалось.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання є податковим
боргом.

Приписами пункту 59.1 статті 59 ПК України
встановлено, що у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Як встановлено судом, податковим
органом вживались заходи щодо
погашення платником податкового боргу
шляхом направлення рекомендованим
листом податкової вимоги №83 від 01.12.2012
року (а.с. 15). Однак, податкова вимога
залишилась без виконання.

Відповідно до п.п. 20.1.18 ст. 20 ПК України,
органи державної податкової служби
мають право, зокрема, звертатися до
суду щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, обслуговуючих
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини.

Беручи до уваги те, що заявлену до
стягнення суму заборгованості в
розмірі 381,92 грн відповідач у
встановлені законодавством строки до
бюджету не сплатив, наявність у нього
вказаної заборгованості
підтверджується матеріалами справи,
суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз,
відповідно до положень ст. 94 КАС
України, судові витрати (судовий збір)
стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) кошти в рахунок погашення
податкового боргу по збору за
спеціальне використання води в сумі
381,92 грн (триста вісімдесят одна гривня
дев'яносто дві коп).

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Богоніс Михайло
Богданович