Справа № 226/1672/14-а
Суддя: Редько Ж. Є.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/226/55/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2014 року
м.Димитров

Суддя Димитровського міського
суду Донецької області Редько Ж.Є.,
розглянувши у скороченому провадженні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м.Димитрові Донецької
області про визнання неправомірним і
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії щодо перерахунку
пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
відповідача управління Пенсійного
фонду України в м.Димитрові Донецької
області (далі за текстом Фонд) про
визнання неправомірним і скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії щодо перерахунку пенсії, в
обгрунтування якого вказала, що з 15.01.2010
року вона перебуває на обліку у Фонді
як пенсіонер, і їй призначена пенсія
згідно за Законом України «Про
державну службу» у зв'язку з досягнення
гранічного віку проходження державної
служби в Україні. До виходу на пенсію
вона працювала на посаді
контролера-ревізора, провідного
контролера-ревізора Красноармійського
міжрайонного контрольно-ревізійного
відділу, має стаж державної служби 11
років 09 місяців 12 днів. Розрахунок
пенсії було виконано по довідках про
складові заробітної плати за 24 місяці
перед зверненням за пенсією з 01.01.2008
року по 31.12.2009 року, які були надані
контрольно-ревізійним управлінням в
Донецькій області. У цих довідках не
були відображені всі складові її
заробітної плати, на які був
нарахований та сплачений єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування та страхові
внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. Крім
того, у довідках був зменшений розмір
винагороди за вислугу років у
відсотках до посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг,
передбачений постановою Кабінету
Міністрів України від 27.07.1998 року № 1141
«Про затвердження порядку виплати
винагороди за вислугу років
працівникам Державної фінансової
інспекції та її територіальних
органів, які безпосередньо здійснюють
державний контроль за витрачанням
бюджетних коштів». При розрахунку
пенсії до стажу роботи не включено
період роботи на економічній роботі, що
привело до зменшення винагороди за
вислугу років. ЇЇ стаж роботи для
виплати винагороди за вислугу років
складає 25 років 8 місяців 18 днів. При
розрахунку пенсії також не були
враховані матеріальна допомога на
оздоровлення, індексація заробітної
плати, з яких у повному обсязі
нараховані та сплачені страхові
внески. Тому на її звернення
контрольно-ревізійним управленням в
Донецькій області були видані нові
довідки про складові її заробітної
плати за період роботи з 01.01.2008 року по
31.12.2009 року від 22.01.2014 року № 10/2-21-49 та
від 22.01.2014 року № 10/2-21-48 з урахування
фактично виплачений сум матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на соціальні потреби,
індексації заробітної плати та
грошової винагороди, передбаченої
постановою Кабінету Міністрів України
від 24.02.2003 року № 212 і нову довідку від
27.01.2014 року № 09-19-13 про стаж роботи для
виплати винагороди за вислугу років.
Всі ці довідки вона 29.01.2014 року надала
до відповідача разом із заявою про
перерахунок пенсії. Рішенням Фонду від
07.02.2014 року № 147679 їй було відмовлено у
перерахунку пенсії з посиланням на
ст.33 Закону України «Про державну
службу», з яким вона не погоджується,
тому просить суд визнати це рішення
неправомірним і скасувати його та
зобов'язати Фонд здійснити перерахунок
пенсії з дати її призначення 15.01.2010 року
з урахуванням 40% надбавки за вислугу
років, індексації грошових доходів
населення, матеріальної допомоги на
оздоровлення, допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та грошової
винагороди, передбаченою постановою
Кабінету Міністрів України від 24.02.2003
року № 212, з яких справлялися страхові
внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з
01.01.2011 року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, з збереженням 82
% заробітної плати відповідно до ст.37
Закону України «Про державну службу» в
редакції, чинній на час призначення її
пенсії.

У запереченні проти позову відповідач -
управління Пенсійного фонду України в
м.Димитрові Донецької області
зазначив, що позовні вимоги не визнає у
повному обсязі, оскільки пенсія
позивачці, яку вона отримує з 15.01.2010
року, була призначена вірно, у
відповідності до Закону України «Про
державну службу», яким передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплат за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. До даного Закону не
вносилися зміни щодо розширення
переліку складових заробітної плати
державного службовця. Стаття 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
застосовується тільки для призначення
пенсії згідно цього Закону, а для
призначення пенсій згідно Закону
України «Про державну службу» не
застосовується. Надбавка за вислугу
років обчислена позивачу згідно з
вимогами ст.33 Закону України «Про
державну службу», виходячи з
фактичного стажу роботи в органах
державної податкової служби. Страховий
стаж держслужбовця позивача складає 12
років 9 місяців 6 днів, тобто у даному
випадку при стажі роботи понад 10 років
надбавка за вислугу років складає 20%.
Надбавка за ранг включена у розмірі 60,00
грн. згідно наданої довідки про
заробітну плату від 11.01.2010 року № 0/2-21-6.
На даний момент ст.37 Закону України
«Про державну службу» передбачає
призначення пенсій держслужбовцям у
розмірі 70% суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок, а до
01.01.2011 року - страхові внески, тощо.
Зміни до цієї статті внесені згідно із
Законом України № 1166 від 27.03.2014 року.
Тому вимоги позивача про проведення
перерахунку її пенсії з розрахунку 82%
від середнього заробітку за
положенням норм, які втратили силу, є
безпідставними. Також вимоги позивача
про здійснення перерахунку пенсії з
15.01.2010 року заявлені за межами строку,
передбаченого ст.99 КАС України. Тому
просить відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог.

Оцінивши повідомлені сторонами
обставини, вважаю, що позов підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Судом на підставі письмових заперечень
відповідача, копії трудової книжки та
паспортних даних позивача,
розпорядження Фонду про призначення
пенсії від 14.04.2010 року № 147679,
встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
працювала в органах державної
контрольно-ревізійної служби,
перебуває на обліку у Фонді та з
15.01.2010 року отримує пенсію, призначену
на підставі Закону України «Про
державну службу». За станом на 31.12.2009
року загальний страховий стаж ОСОБА_1
склав 38 років 2 місяці 10 днів, з яких
стаж на посаді держслужбовця - 12 років 9
місяців 6 днів, пенсія розрахована у
розмірі 82 % від заробітку (а.с.10-19).

30.01.2014 року ОСОБА_1 звернулася до Фонду
із заявою про перерахунок пенсії по
заробітній платі.

До заяви позивачем надані довідки про
заробітну плату від 22.01.2014 року № 10/2-21-48
та № 10/2-21-49 про отримання нею за період
з 01.01.2008 року по 31.12.2009 року сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, 40% за вислугу років,
грошової винагороди, передбаченої
постановою Кабінету Міністрів України
від 24.02.2003 року № 212, з яких справлялися
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до
01.01.2011 року страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що підтверджується
наведеними довідками (а.с.20, 21).

Рішенням від 07.02.2014 року № 147679
відповідач відмовив в перерахунку
пенсії позивача по заробітній платі.

Згідно за ст.37 Закону України «Про
державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХП
(далі - Закон № 3723-ХП) в редакції, що
діяла на час призначення позивачу
пенсії, на одержання пенсії державних
службовців мають право особи, що
досягли встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявністю
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, що мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорії посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначається у
розмірі 80% від суми їх заробітної плати,
з якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. За кожний повний рік
роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшується на 1%
заробітку, але не більше 90% заробітної
плати.

За змістом статті 37-1 Закону №
3723-ХП перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове

державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України від
24.03.1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці»
(далі - Закон № 108/95-ВР) заробітна плата -
це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №
3723-ХІІ передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
05.11.1991 року № 1788-ХП «Про пенсійне
забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХП)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 цього Закону до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 09.07.2003 року
№ 105 8-ІV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1058-ІУ) визначає виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 27.07.1998 року № 1141
затверджено Порядок виплати
винагороди за вислугу років
працівникам Державної фінансової
інспекції та її територіальних
органів, які безпосередньо здійснюють
державний контроль за витрачанням
бюджетних коштів, відповідно до
положень якого винагорода за вислугу
років виплачується залежно від стажу
роботи і обчислюється у відсотках,
виходячи з посадового окладу та
надбавки за спеціальне звання.
Нарахування та виплата винагороди за
вислугу років проводяться щомісячно за
фактично відпрацьований час у межах
встановленого фонду оплати праці.

Винагорода за вислугу років
враховується при обчисленні
середнього заробітку, що зберігається
за посадовою особою відповідно до
законодавства.

Таким чином, винагорода за вислугу
років, встановлена посадовим особам
органів державної фінансової
інспекції, є частиною заробітної плати
зазначених посадових осіб,
виплачується за рахунок та у межах
фонду оплати праці, передбаченого
органам державної фінансової
інспекції в Державному бюджеті
України, враховується при обчисленні
середнього заробітку, що зберігається
за посадовою особою відповідно до
законодавства, на неї нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а тому повинна
враховуватись при обчисленні розміру
пенсії державного службовця у
розмірах, що виплачується на день
звільнення посадової особи з роботи, що
дає право на відповідний вид пенсії, у
даному випадку пенсію державного
службовця, тобто позивача, у розмірі 40 %.

На суми виплаченої позивачу
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань, щомісячної індексації,
винагороди за вислугу років у розмірі
40%, грошової винагороди за сумлінну
безперервну працю, передбаченої
постановою Кабінету Міністрів України
від 24.02.2003 року № 212, нараховані і
сплачені єдиний внесок, а до 01.01.2011 року
- страхові внески на обов'язкове
державне пенсійне страхування, що
відображено у наданих позивачу
державною фінансовою інспекцією в
Донецькій області від 22.01.2014 року
довідках.

Таким чином, суд вважає, що спірні суми,
на які нараховувалися страхові внески
або збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування, повинні
включатися до складу заробітної плати
державного службовця та враховуватися
при обчисленні розміру пенсії,
оскільки перевага має надаватись не
положенням законів № 3723-ХІІ та №
108/95-ВР, які щодо спірних відносин є
загальними, а спеціальним нормам, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, за наведених
обставин - ст.41 Закону № 1058-ІУ та ст.66
Закону № 1788-ХП.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, яка викладена в постанові від
20.02.2012 року у справі № 21-430а11.

Частиною першою ст.244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду заяв
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

За правилами п.1 ч.1 ст.45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (далі - Закон №
1058-ІУ) пенсія призначається з дня
звернення за пенсією, крім таких
випадків, коли пенсія призначається з
більш раннього строку, зокрема, пенсія
за віком призначається з дня, що настає
за днем досягнення пенсійного віку,
якщо звернення за пенсією відбулося не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
особою пенсійного віку.

Строки проведення перерахунку вже
призначеної пенсії регламентуються
частиною четвертою наведеної статті, а
саме: у разі виникнення права на
підвищення пенсії - з першого числа
місяця, в якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно, і з
першого числа наступного місяця, якщо
заяву з усіма необхідними документами
подано ним після 15 числа.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону № 1058-ІУ
документи про призначення
(перерахунок) пенсії розглядає
територіальний орган Пенсійного фонду
та не пізніше 10 днів з дня їх
надходження приймає рішення про
призначення (перерахунок) або про
відмову в призначенні (перерахунку)
пенсії.

Позивачем оскаржується саме рішення
Фонду про відмову у перерахунку
пенсії, а не рішення Фонду про
призначення пенсії, тому, враховуючи
вимоги абз.2 ч.4 ст.45 Закону № 1058-ІУ, суд
приходить до висновку, що оскільки
позивач звернулася з заявою про
перерахунок пенсії 30.01.2014 року, то
перерахунок пенсії повинен бути
проведений з першого числа наступного
місяця, тобто з 01.02.2014 року, а не з 15.01.2010
року, як просить позивач.

Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 року № 3668-VІ внесено зміни до ст.37
Закону України «Про державну службу»,
відповідно до яких пенсія державним
службовцям призначається у розмірі 80%
від суми заробітної плати. Даний закон
набрав чинності з 01.10.2011 року.

Згідно за п.2 Прикінцевих та перехідних
положень цього Закону України
обмеження пенсії максимальним
розміром, встановленим цим Законом, не
поширюється на пенсіонерів, яким
пенсія призначена до набрання чинності
цим Законом.

Законом України «Про запобігання
фінансової катастрофи та створення
передумов для економічного зростання в
Україні» від 27.03.2014 року № 1166 знову
внесено зміни до ст.37 Закону України
«Про державну службу», відповідно до
яких пенсія державним службовцям
призначається у розмірі 70% від суми
заробітної плати, ця норма набула
чинності з 01.05.2014 року.

Як встановлено вище, пенсія позивачу
була призначена з 15.01.2010 року, тобто до
внесення змін до ст.37 Закону України
«Про державну службу», у розмірі 82% від
суми її заробітної плати.

Задовольняючи вимоги позивача, суд тим
самим відновлює порушене відповідачем
право пенсіонера на пенсію в більшому
розмірі ніж призначена. Тому
перерахунок пенсії, розрахованої у
розмірі 82% від заробітної плати
позивача, є таким, що ґрунтується на
законі, а у розмірі 70%, обумовленому
положеннями Закону України від 27.03.2014
року № 1166, яким внесено відповідні
зміни до ст.37 Закону України «Про
державну службу», є необґрунтованими.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблеми,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист та неприпустимість
обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень
і сформулював правову позицію, згідно
якої Конституція України та закони
України відокремлюють певні категорії
громадян України, що потребують
додаткових гарантій соціального
захисту з боку держави.

До них, зокрема, належать громадяни,
яким пенсія призначена за спеціальними
законами (в тому числі і Законом
України «Про державну службу»). Тому
звуження змісту та обсягу цього права
шляхом прийняття нових законів або
внесення змін до чинних законів за ст.22
Конституції України - не допускається.

Таким чином до спірних правовідносин
підлягають застосуванню саме норми
Закону, що діяли на момент призначення
пенсії позивачу. Тобто розмір вже
призначеної позивачу пенсії у 2010 року
із розрахунку 82% від її заробітної
плати не може бути зменшений.

Відповідно до ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку, у тому числі, органів
державної влади.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.ст.99, 100 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк , який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня,коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод та
інтересів. Адміністративний позов
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважним, про
що виноситься ухвала.

Позивач звернулася до суду з даним
позовом 23.06.2014 року. Оскільки позивачем
не наведено жодних поважних причин
пропуску строку звернення до суду,
позов щодо вимог до 22.12.2013 року включно
підлягає залишенню без розгляду.

На підставі Конституції України,
законів України «Про державну службу»,
«Про оплату праці», «Про пенсійне
забезпечення», «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», постанови ВСУ від 20.02.2012
року, керуючись ст.ст.11, 17, 18, 99, 100, 107,
158-163, 1832, 185-186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м.Димитрові
Донецької області про визнання
неправомірним і скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
перерахунку пенсії задовольнити
частково.

Визнати неправомірним та
скасувати рішення управління
Пенсійного фонду України в м.Димитрові
Донецької області від 07 лютого 2014 року
№ 147679 про відмову в перерахунку ОСОБА_1
пенсії.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Димитрові Донецької
області здійснити з 01 лютого 2014 року
перерахунок пенсії ОСОБА_1, виходячи із
розміру заробітної плати з урахуванням
фактично отриманих нею сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань,
індексації грошових доходів населення,
винагороди за вислугу років у розмірі 40
(сорок) відсотків, грошової винагороди
за сумлінну безперервну працю,
передбаченої постановою Кабінету
Міністрів України від 24.02.2003 року № 212, з
яких сплачені страхові внески на
державне пенсійне страхування, а з
01.01.2011 року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, відображених у
довідках від 22.01.2014 року № 10/2-21-48 та №
10/2-21-49, виданих державною фінансовою
інспекцією в Донецькій області, та з
урахуванням загального проценту
розрахунку пенсії 82% від суми
заробітної плати відповідно до ст.37
Закону України «Про державну службу» в
редакції, чинній на час призначення
пенсії 15.01.2010 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 15.01.2010
року до 22.12.2013 року включно залишити
без розгляду.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Димитровський міський суд Донецької
області протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених ч.4
ст.167 КАС України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Ж.Є.Редько