Справа № 2а-3311/12/2670
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року
м. Київ К/9991/67549/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: Сіроша
М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Усенко Є.А.

розглянувши у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Черкаська
м'ясна компанія» (далі - Товариство) на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 14 червня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 вересня
2012 року у справі за адміністративним
позовом Товариства до Національного
банку України (далі - НБУ), треті особи:
Публічне акціонерне товариство
«Дельта банк» (далі - Банк), Ліквідатор
товариства з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк» Раєвський Костянтин
Євгенійович (далі - Ліквідатор),

про визнання нечинною та скасування
постанови, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2012 року Товариство
звернулося до суду з адміністративним
позовом про визнання нечинною та
скасування постанови НБУ № 266 від 8.06.2010
року (далі - Постанова № 266) щодо
погодження відчуження (шляхом
передавання) актів передачі (майна) ТОВ
«Український промисловий банк» для
позачергового задоволення вимог
заставодержателя - Банку.

На обґрунтування позову зазначило, що
оскаржувана постанова у порушення
вимог Указу Президента України № 493 від
3.10.1992 року «Про державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств
та інших органів виконавчої влади» в
установленому порядку не
зареєстрована та офіційно не
опублікована.

Крім того, за відсутності вичерпних
доказів неефективності витрат на
утримання майна (активів) ТОВ
«Укрпромбанк», НБУ не мало правових
підстав погоджувати його продаж до
затвердження проміжного
ліквідаційного балансу.

НБУ при погодженні передачі активів
ТОВ «Укрпромбанк» не надало належної
оцінки тому, що акцепт кредиторських
вимог Банку відбувся з порушенням
вимог ст.,ст. 89, 93 Закону України «Про
банки і банківську діяльність».

14 червня 2012 року постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 26 вересня 2012 року, у задоволені
позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
першої та апеляційної інстанцій
зазначали, що заміна кредитора
відбулась на підставі договору про
передачу активів ТОВ «Укрпромбанк» в
рахунок погашення заборгованості від
12.03.2011 року, а не на підставі
оскаржуваної постанови. Товариством не
був доведений факт, що внаслідок
прийняття Постанови № 266, він
позбавлений можливості виконувати
свої кредитні зобов'язання та не надані
докази, що оскаржувана постанова
порушує його права та охоронювані
законом інтереси.

Товариство звернулося із касаційною
скаргою про скасування постанови
Окружного адміністративного суду м.
Києва та ухвали Київського
апеляційного адміністративного суду і
ухвалення нової постанови про
задоволення позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, 8.06.2010 року
Правління НБУ прийняло Постанову № 266
щодо погодження відчуження (шляхом
передавання) активів (майна) ТОВ
«Укрпромбанк» для позачергового
задоволення вимог заставодержателя -
Банку.

Даною постановою погоджена передача
майна (активів) ТОВ «Укрпромбанк»
(згідно з переліком майна, визначеним у
наданій Ліквідатором інформації про
майно (активи), яке є забезпеченням
виконання зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанк» перед Банком за такими
угодами про торгові позики: № 1288-2008 від
18.02.2008р.; № 1289-2008 від 18.02.2008р.; № 1313-2008 від
29.02.2008р.; № 1391-2008 від 4.06.2008р.; № 1509-2008 від
18.08.2008р.; № 1478-2008 від 29.07.2008р.; № 1292-2008 від
4.07.2008р.; № 1547-2008 від 11.09.2008р.; № 1379-2008 від
23.05.2008р. і є предметом застави за
договорами застави майнових прав
КГ-2010/1, № КГ-2010/2, № КГ-2010/3, № КГ-2010/4 від
20.01.2010р. та іпотеки № ИКГ-2010/1 і № ИКГ 2010/2
від 20.01.2010р. згідно з договорами про
відступлення прав вимоги Каргілл
Файненшіал Інтернейшнл, Інк., США на
користь Банку, як рахунок погашення
наявної заборгованості ТОВ
«Укрпромбанк» перед Банком за ціною,
не нижчою, ніж оціночна ринкова
вартість визначена суб'єктом оціночної
діяльності, у розмірі 669 707 101,12 грн., для
здійснення позачергового задоволення
вимог Банку.

12 березня 2011 року між Банком та ТОВ
«Укрпромбанк» був укладений договір
про передачу активів ТОВ «Укрпромбанк»
в рахунок погашення заборгованості.

Даним договором регулюються відносини,
що пов'язані з заміною кредитора ТОВ
«Укрпромбанк» у зобов'язаннях, що
виникають з кредитних та
забезпечувальних договорів, права
вимоги за якими перебувають в заставі у
Банку, перелік яких наведений у додатку
№ 1 до цього договору.

Відповідно до зазначеного додатку в
ньому містяться в тому числі і
кредитний договір № 7/Кв-08 від 30.01.2008
року та договір поруки № 7/ZКвпор-08 від
30.01.2008 року, солідарним боржником за
якими виступає Товариство.

Колегія суддів, погоджується з
висновком суду першої та апеляційної
інстанцій про відмову у задоволенні
позову з таких підстав.

Згідно з пункту 14.2 Положення про
застосування НБУ заходів впливу за
порушення банківського законодавства,
затвердженого постановою Правління
НБУ № 369 від 29.08.2001 року (чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
(далі - Положення № 369), порядок продажу
майна (активів) банку, склад, умови та
строки придбання цього майна (активів)
погоджуються ліквідатором з
Національним банком України.

Відповідно до пункту 14.4 Положення № 369
одним із способів продажу майна є
продаж (передавання) кредиторам майна
(активів) банку в рахунок задоволення
їх вимог.

Вибір способів продажу майна (активів)
здійснюється ліквідатором з метою
забезпечення його відчуження за
найвищою ціною.

Ліквідатор виставляє для продажу майно
(активи) банку за ціною, не нижчою, ніж
оціночна ринкова вартість, якщо
Національний банк згідно з вимогами
цієї глави не прийняв інше рішення щодо
погодження порядку продажу цього
майна.

Згідно з ч. 2 ст. 92 Закону України № 2121-III
від 7.12.2000 року «Про банки і банківську
діяльність» (далі - Закон № 2121-III)
ліквідатор при прийнятті рішень про
відчуження активів та/або зобов'язань
банку зобов'язаний забезпечити
пріоритетність захисту інтересів
кредиторів банку відповідно до
черговості задоволення вимог
кредиторів, встановленої статтею 96
цього Закону.

Перелік документів, які ліквідатор має
надавати НБУ для погодження порядку
продажу майна (активів), встановлено
згідно з вимогами пункту 14.2 Положення
№ 369.

Підрозділ центрального апарату, що
здійснює контроль за діяльністю
ліквідаторів (територіальне
управління), розглядає поданий
ліквідатором пакет документів і подає
разом зі своїм висновком на розгляд
Комісії Національного банку або
Правління НБУ (Комісії Національного
банку при територіальному управлінні)
відповідно до їх повноважень.

Суди попередніх інстанцій правильно
встановили, що рішення про погодження
порядку продажу майна (активів) банку,
склад, умови та строки придбання цього
майна (активів) приймається НБУ саме за
результатами розгляду поданого
ліквідатором пакету документів.

Надання ліквідатором до НБУ доказів на
підтвердження інформації, зазначеної у
висновку ліквідатора, Положенням № 369
не передбачено.

Також, суди першої та апеляційної
інстанцій встановили, що у висновку
ліквідатора ТОВ «Укрпромбанк» про
порядок передачі (відчуження) майна
(активів) ТОВ «Укрпромбанк» в рахунок
виконання зобов'язань банку,
забезпечених заставою, докладно та
повно висвітлено обставини, що
свідчать про неефективність витрат
майна ТОВ «Укрпромбанк» на його
утримання, а саме:

утримання будівель філіальної мережі
ТОВ «Укрпромбанк» пов'язане з
істотними щомісячними витратами банку:
сплата комунальних платежів та інших
необхідних витрат на утримання
будівель та сплата заробітної плати
співробітникам непрацюючих відділень.
Ці витрати ТОВ «Укрпромбанку»
складають 510 тис. грн. на місяць. Вказані
витрати в межах ліквідаційної
процедури не сприяють накопиченню
коштів, необхідних для задоволення
вимог його кредиторів, тобто є
неефективними витратами на утримання
майна. Усіх зазначених витрат можливо
уникнути у випадку передачі Банку
об'єктів нерухомості (будівель
філіальної мережі ТОВ «Укрпромбанк»);

надходження грошових коштів за
портфелем кредитів ТОВ «Укрпромбанк»,
що знаходиться у заставі Банку, з
огляду на положення договорів
відступлення права вимоги №№ УКГ-2010/1,
УКГ-2010/2, УКГ-2010/3, УКГ-2010/4, що були
укладені між Каргілл Файненшіал
Інтернейшнл, Інк. та ТОВ «Укрпромбанк»
20.01.2010 року повинні надходити Банку, а
не ТОВ «Укрпромбанк». Проте, для
адміністрування подальших платежів за
вказаними кредитами ТОВ «Укрпромбанк»
необхідно витрачати значні ресурси, а
саме залучення персоналу, технічні
ресурси та ін., що призводить до зайвих
для Укрпромбанку додаткових та
неефективних витрат, наприклад:
заробітна плата співробітників;
розсилка повідомлень позичальникам;
здійснення заходів щодо стягнення
простроченої заборгованості з
позичальників, та ін. (розмір цих витрат
становить 1,05 млн. грн. на місяць).
Вказаних витрат можливо уникнути у
випадку передачі Банку портфелю
кредитів (відступлення прав кредитора
за кредитними договорами).

Суд апеляційної інстанції
обґрунтовано не прийняв до уваги
посилання Товариства на несвоєчасне
акцептування ліквідатором ТОВ
«Укрпромбанк» вимог Банку, оскільки у
відповідності до вимог статті 93 Закону
№ 2121-III ліквідатор протягом трьох
місяців з дня опублікування оголошення
про початок ліквідаційної процедури
здійснює заходи щодо задоволення вимог
кредиторів, зокрема, визначає суму
заборгованості кожному кредитору,
відносить вимоги до певної черги
погашення та складає перелік
акцептованих ним вимог для
затвердження НБУ.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 92 Закону № 2121-III
ліквідатор приймає рішення про
отримання та відчуження активів та/або
зобов'язань без повідомлення та
отримання згоди акціонерів, боржників,
кредиторів (вкладників) банку.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна
кредитора в зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Наслідки неповідомлення боржника про
заміну кредитора в зобов'язанні, прямо
передбачені законом (ч. 2 ст. 516 ЦК
України) та не тягнуть недійсності
укладеного договору про відступлення
права вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо
боржник не був письмово повідомлений
про заміну кредитора у зобов'язанні,
новий кредитор несе ризик настання
несприятливих для нього наслідків. У
цьому разі виконання боржником свого
обов'язку перед первісним кредитором є
належним виконанням.

Згідно з ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник
має право не виконувати свого обов'язку
новому кредиторові до надання
боржникові доказів переходу до нового
кредитора прав у зобов'язанні.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано зазначили, що кредитний
договір № 7/Кв-08 від 30.01.2008 року,
укладений між Товариством та ТОВ
«Укрпромбанк», не передбачає згоди
боржника на заміну кредитора та не
містить умови про недопустимість
заміни кредитора без згоди боржника в
зобов'язанні, що виникає на підставі
цього договору.

Крім того, Постанова № 266 не регулює
відносини, де однією із сторін є
Товариство, а також того, що дана
постанова вже застосована або буде
застосована до нього у майбутньому.
Товариством, також не надані докази
того, що НБУ своїм рішенням чи діями
зобов'язує його вчиняти певні дії,
утримуватись від вчинення певних дій
або нести відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права під час ухвалення
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судові рішення ухвалені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для їх
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Черкаська
м'ясна компанія» відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 14 червня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 вересня
2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Усенко Є.А.