Справа № 9101/170386/2011
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2013-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2013 рокусправа № 2а/0470/734/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової
Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимовій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

на постанову : Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
09.06.2011 р. у справі № 2а/0470/734/11

за позовом: Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1

до: відповідач-1:Державна податкова
інспекція у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська

відповідач-2: Державна податкова
адміністрація в Дніпропетровській
області

про: скасування рішень ,

Встановив:

У січні 2011 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог від 13.05.2001
року, просив скасувати рішення
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська від 28.09.2010 року №
про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 4 657 грн. та №
про застосування штрафних
санкцій в сумі 1652грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
09.06.2011 р. адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано рішення
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська № від 28 квітня
2010 року про застосування до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних
(фінансових) санкцій на суму 4 657 грн. У
задоволенні решти позову відмовлено.

Рішення суду в частині задоволених
позовних вимог обґрунтовано тим, що
застосування до позивача штрафних
санкцій на підставі статті 21 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", яка передбачає
відповідальність суб'єктів
підприємницької діяльності, що
належним чином не ведуть облік товарів
та готівкових коштів за місцем
реалізації та зберігання, є
протиправним.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, відповідач звернувся
із апеляційною скаргою, у якій,
посилаючись на невідповідність
рішення суду нормам матеріального
права, просить скасувати постанову
суду в частинні задоволених позовних
вимог.

У апеляційній скарзі позивач
зазначає, що ФОП ОСОБА_1 у 2010 році був
платником єдиного податку та на
підставі п.6 ст.9 Закону №265 мав право не
застосовувати реєстратори
розрахункових операцій та
розрахункові книжки - за умови ведення
книги обліку доходів та витрат,
зареєстрованої в ДПІ у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська від 25.03.10 за
№208. Під час перевірки на вимогу
ревізорів не було надано жодного
первинного документа на підтвердження
факту обліку товарних запасів, а у
наданій книзі обліку доходів та витрат
були відсутні записи про облік товару.
У зазначеній книзі також були відсутні
відомості про суму виручки від продажу
товару за 18.08.2010 року на суму 330,52 грн.
Отже, штрафні (фінансові) санкції
застосовано до позивача правомірно.

Заперечень на апеляційну скаргу до
суду не надійшло.

Представники сторін до суду не
прибули, про час та місце судового
розгляду сторони повідомлені належним
чином.

Відповідно до ст.41 КАС у зв'язку з
неявкою у судове засідання осіб, що
беруть участь у справі, фіксування
судового засідання з допомогою
технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, доводи та
вимоги апеляційної скарги, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що з 18 по 19 серпня 2010
року уповноваженими особами Державної
податкової адміністрації у
Дніпропетровській області проведена
перевірка господарської одиниці -
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» суб'єкта
господарювання - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, за
результатами якої складений акт ( бланк
№ 004575).

В ході перевірки встановлено: 1)
проведення розрахункової операції без
використання РК, КОРО та без видачі
відповідної розрахункової квитанції
на суму 15 грн., 2) неведення обліку
товарних запасів на суму 2158,50 грн. (під
час проведення перевірки перевіряючим
не надано жодних документів, що є
підставою для оприбуткування товару і
підтверджують факт ведення обліку
товарних запасів); 3) неоприбуткування
готівкових коштів, які надійшли 18.08.2010
р. у сумі 330,52 грн., (у книзі обліку
доходів та витрат відсутні записи про
суму виручки, отриманої від реалізації
продукції за 18.08.2010р.). На підставі
зазначеного Державною податковою
інспекцією у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, зокрема
застосовано штрафні санкції на суму4 657
грн. за порушення, п. 5 «Порядку ведення
книги обліку доходів і витрат»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.02 за № 126, про
що винесено рішення № від 28
вересня 2010 року;

Зазначене рішення не можна визнати
законним та обґрунтованим, виходячи з
такого.

Згідно норм ч. 3 ст. 6 Указу
Президента України від 03.07.1998 р. №727/98
"Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва", суб'єкти
підприємницької діяльності - фізичні
особи - платники єдиного податку мають
право не застосовувати електронні
контрольно-касові апарати для
проведення розрахунків із споживачами.
Порядок ведення спрощеного обліку та
звітності суб'єктами малого
підприємництва, відповідно до цього
Указу, затверджується Міністерством
фінансів України. Відповідно до норм
статті 6 Закону №265/95-ВР, облік товарних
запасів фізичною особою - суб'єктом
підприємницької діяльності ведеться у
порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону №265/95-ВР,
суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в
готівковій формі зобов'язані вести у
порядку, встановленому законодавством
, облік товарних запасів на складах
та/або за місцем їх реалізації,
здійснювати продаж лише тих товарів,
які відображені в такому обліку, за
винятком продажу товарів особами, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку обсягів
реалізованих товарів (наданих послуг).
Встановлене п.12 ч.1 ст.3 Закону №265/95-ВР
правило є відсильною нормою, і може
застосовуватися лише при наявності
інших правових норм, які передбачають
такий порядок ведення обліку товарних
запасів.

Аналогічним чином сформульована
диспозиція ст. 20 Закону №265/95-ВР: до
суб'єктів підприємницької діяльності,
що не ведуть або ведуть з порушенням
встановленого порядку облік товарів за
місцем реалізації та зберігання,
застосовується фінансова санкція у
розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів за цінами
реалізації, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.09.2001 р. № 1269 затверджено "Порядок
ведення книги обліку доходів і
витрат"(далі - Порядок № 1269). Згідно п.п.
1-3 Порядку № 1269 книга обліку доходів і
витрат (далі - книга) ведеться
суб'єктами підприємницької діяльності
- фізичними особами, оподаткування
доходів яких здійснюється згідно із
законодавством з питань оподаткування
суб'єктів малого підприємництва (у тому
числі шляхом отримання свідоцтва про
сплату єдиного податку), а також
особами, які мають пільговий торговий
патент для продажу товарів (крім
підакцизних) (надання послуг)
відповідно до законодавства з питань
патентування деяких видів
підприємницької діяльності, якщо такі
особи не є платниками податку на додану
вартість згідно із законодавством
(далі - суб'єкти підприємницької
діяльності).

Згідно названої постанови форма книги
затверджується Державною податковою
адміністрацією України.

Наказом Державної податкової
адміністрації України від 29.10.1999 р. № 599,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 02.11.1999 р. за № 752/4045, затверджене
Свідоцтво про сплату єдиного податку
та "Порядок видачі Свідоцтва про сплату
єдиного податку". Згідно частини 8
"Порядку видачі Свідоцтва про сплату
єдиного податку", для визначення
результатів власної підприємницької
діяльності на підставі хронологічного
відображення здійснених господарських
і фінансових операцій платник єдиного
податку веде Книгу обліку доходів і
витрат, згідно із додатком №10 до
"Інструкції про прибутковий податок з
громадян" (далі книга№10), затвердженої
наказом Головної державної податкової
інспекції України від 21.04.1993 р. за №12 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 09.06.1993 р. за №64. При цьому
обов'язковому заповненню підлягають
лише графи "період обліку", "витрати на
виробництво продукції", "сума виручки
(доходу)", "чистий доход". Відповідно до
частини 9 "Порядку видачі Свідоцтва про
сплату єдиного податку", протягом року
для платника єдиного податку
встановлюються звітні періоди, що
дорівнюють кварталу. Протягом 5 днів
після закінчення звітного періоду
платник єдиного податку подає звіт
згідно з додатком 3 до цього Порядку,
який залишається у справі платника
єдиного податку. Форма Книги обліку
доходів і витрат, затверджена
вищевказаним наказом, не передбачає
ведення у ній обліку товарних запасів.

З аналізу положень Наказу Державної
податкової адміністрації України від
29.10.1999 р. № 599 та постанови Кабінету
Міністрів України від 26.09.2001 р. № 1269
судом встановлено, що наведеними
нормативно-правовими актами
затверджено різні вимоги до порядку
ведення Книги обліку доходів та витрат
платників єдиного податку.

На відміну від Книги № 10, в процесі
ведення якої необхідно відображати у
хронологічному порядку загальну суму
продажу по результатах за день, у Книгу
обліку доходів та витрат згідно
Порядку № 1269 (далі - Книга обліку
доходів та витрат № 1269) платники
єдиного податку повинні вносити дані
по кожній окремій розрахунковій
операції з підведенням загального
підсумку за день.

Також у Книзі обліку доходів та витрат
№ 10 та Книзі обліку доходів та витрат №
1269 різняться найменування граф, які
підлягають заповненню субєктом
підприємницької діяльності платником
єдиного податку, а саме, у Книзі № 10
обов'язковому заповненню підлягають
лише графи "період обліку", "витрати на
виробництво продукції", "сума виручки
(доходу)", "чистий доход", а у Книзі № 1269,
згідно частини 5 "Порядку ведення книги
обліку доходів та витрат" суб'єктом
підприємницької діяльності до книги
заносяться такі відомості: порядковий
номер запису; дата здійснення операції,
пов'язаної з проведеними витратами
і/або отриманим доходом; сума витрат за
фактом їх здійснення, в тому числі
заробітна плата найманого працівника;
сума вартості товарів, отриманих для їх
продажу (надання послуг); сума виручки
від продажу товарів (надання послуг) - з
підсумком за день.

Отже, як зазначено вище, єдиного
порядку ведення Книги обліку доходів
та витрат, а також суб'єктів ведення
обліку товарних запасів шляхом
використання названої Книги
законодавством не визначено.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;

Приймаючи до уваги відсутність
однозначно визначеного порядку
ведення Книги обліку доходів та витрат,
а відповідно порядку ведення обліку
товарних запасів, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що рішення
податкового органу не можна визнати
обґрунтованим, тобто таким, що винесено
з урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення, та
розсудливим.

Таким чином, постанова суду першої
інстанції, якою скасовано рішення
податкового органу № від 28
вересня 2010 року, відповідає діючому
законодавству та є обґрунтованою, що
згідно норм ст.200КАС виключає підстави
для задоволення апеляційної скарги та
скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного
судочинства,

суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
09.06.2011 р. - без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення.

Касаційна скарга на судове
рішення подається протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, крім випадків, передбачених
цим Кодексом, а в разі складення
судового рішення в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення судового рішення в
повному обсязі.

( Рішення суду
виготовлено у повному обсязі 28.05.2014р.)

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко