Справа № 820/7852/14
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 липня 2014 р.
Справа № 820/7852/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді - Нуруллаєва І.С.

при секретарі судового засідання -
Малишевої І.М.,

за участю представника позивача -
Лисенко Н.В.,

представника відповідача - Марченко
І.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду в
м. Харкові адміністративну справу за
позовом Приватного підприємства
"Науково-виробнича компанія "Екодар" до
Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, приватне підприємство
«Науково-виробнича компанія «Екодар»
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області в якому просить
суд скасувати податкове
повідомлення-рішення № від
31.03.2014 р. на суму 11253,49 грн. (одинадцять
тисяч двісті п'ятдесят три гривні 49
копійок).

В обґрунтування позовних вимог,
позивач зазначив, що Основ'янською
об'єднаною державною податковою
інспекцією м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області було проведено камеральну
перевірку за результатами якої
складено акт від 31.03.2014 року №
1034-20-38-15-02/35973503, на підставі якого було
прийнято податкове
повідомлення-рішення № від
31.03.2014 р. та нараховано штраф у розмірі 11
253,49 грн.

В своєму позові позивач посилався на
порушення податковим органом термінів
проведення камеральної перевірки, а
також наявністю переплати по єдиному
податку з юридичних осіб.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримувала,
просила позов задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечувала, посилаючись на доводи
заперечень.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши доводи
позову та заперечень проти нього,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, проаналізувавши зміст
норм матеріального права, які
врегульовують спірні правовідносини,
виходить з таких підстав.

Позивач, Приватне підприємство
«Науково-виробнича компанія «Екодар»
(), зареєстроване як
юридична особа та взято на податковий
облік з 18.07.2008 р. за № 683.

Позивач є платником єдиного податку на
четвертій групі та відповідно до ст. 296.3
подає до органу державної податкової
служби податкову декларацію платника
єдиного податку у строки, встановлені
для квартального податкового
(звітного) періоду, а саме - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу згідно ст. 49.18.2
Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1
Податкового кодексу України
Податковий кодекс України регулює
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Згідно пункту 6.1 статті 6 Кодексу
податком є обов'язковий, безумовний
платіж до відповідного бюджету, що
справляється з платників податку
відповідно до цього Кодексу.

Відповідно п.14.1.1-1 ст.14 Податкового
кодексу України адміністрування
податків, зборів, митних платежів,
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
єдиний внесок) та інших платежів
відповідно до законодавства, контроль
за дотриманням якого покладено на
контролюючі органи (далі - податків,
зборів, платежів) - це сукупність рішень
та процедур контролюючих органів і дій
їх посадових осіб, що визначають
інституційну структуру податкових та
митних відносин, організовують
ідентифікацію, облік платників
податків і платників єдиного внеску та
об'єктів оподаткування, забезпечують
сервісне обслуговування платників
податків, організацію та контроль за
сплатою податків, зборів, платежів
відповідно до порядку, встановленого
законом;

Підпунктами 16.1.3 та 16.1.4 пункту 16.1 статті
16 Кодексу визначено, що платник
податків зобов'язаний подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів, та сплачувати податки та збори
в строки та у розмірах, встановлених
цим Кодексом та законами з питань
митної справи.

Зокрема, згідно із підпунктом 19-1.1.1
пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового
кодексу України контролюючі органи
здійснюють контроль за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування і
сплати податків та зборів,
установлених цим Кодексом.

За змістом підпункту 20.1.4. пункту 20.1.
статті 20 Податкового кодексу України,
органи державної податкової служби,
зокрема, мають право проводити
перевірки платників податків (крім
Національного банку України), в порядку
встановленому цим Кодексом.

Пунктом 36.1 статті 36 Кодексу
встановлено, що податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи.

Обов'язок платника податків самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом
встановлений п.57.1 ст.57 Податкового
кодексу України.

Згідно п.61.1 ст.61 цього Кодексу
податковий контроль - система заходів,
що вживаються контролюючими органами з
метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів тощо.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право проводити поряд з іншими і
камеральні перевірки.

Камеральні перевірки проводяться
органами державної податкової служби в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом.

Згідно з п. 76.1 ст.76 Податкового
кодексу України камеральна перевірка
проводиться посадовими особами органу
державної податкової служби без
будь-якого спеціального рішення
керівника такого органу або
направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся
податкова звітність суцільним
порядком. Згода платника податків на
перевірку та його присутність під час
проведення камеральної перевірки не
обов'язкова.

Отже, камеральна перевірка є одним із
видів перевірок, що проводяться
органами державної податкової служби.

Особливістю такої перевірки є
спрощений процесуальний порядок її
проведення, оскільки посадові особи
контролюючого органу мають право
здійснити камеральну перевірку без
будь-якого рішення керівника такого
органу або направлення на її
проведення.

Порядок оформлення результатів
камеральної перевірки здійснюється
відповідно до вимог статті 86 цього
Кодексу.

Відповідно до п.86.2 ст.86 Податкового
кодексу України за результатами
камеральної перевірки у разі
встановлення порушень складається акт
у двох примірниках, який підписується
посадовими особами такого органу, які
проводили перевірку, і після
реєстрації в органі державної
податкової служби вручається або
надсилається для підписання протягом
трьох робочих днів платнику податків у
порядку, визначеному статтею 42 цього
Кодексу.

Із системного аналізу вищенаведених
приписів Податкового кодексу
України, враховуючи функції
податкового органу встановлено його
право здійснювати заходи з метою
контролю правильності нарахування,
повноти і своєчасності сплати податків
і зборів шляхом проведення перевірок з
питань своєчасності сплати суми
податкового зобов'язання тощо.

Відповідно до вимог п. 54.1 ст. 54
Податкового Кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно п. 57.1ст. 57 Податкового Кодексу
України платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 58.1 ст. 58 Податкового
Кодексу України у разі коли сума
грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Судом встановленно, що Основ'янською
об'єднаною державною податковою
інспекцією м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області була проведена камеральна
перевірка Приватного підприємства
«Науково-виробнича компанія «Екодар»
за результатами якої складено акт від
31.03.2014 року № 1034-20-38-15-02/35973503, на підставі
якого було прийнято податкове
повідомлення-рішення № від
31.03.2014 р. та нарахованно штраф за
несвоєчасну сплату грошового
зобов'язання у розмірі 11 253,49 грн.

Відповідно до ст. 200.10 Податкового
кодексу України, та п. 2.1 Методичних
рекомендацій по організації та
проведенню камеральних перевірок
податкової звітності платників
податків, крім перевірок податкової
декларації про майновий стан та доходи
та податкової декларації платника
єдиного податку - фізичної особи -
підприємця, затверджених Наказом
Міністерства доходів та зборів України
від 14.03.2013 року № 165, камеральна
перевірка даних, заявлених у
податковій звітності, проводиться
протягом 30 календарних днів, що
настають за граничним терміном
отримання такої звітності.

Тобто граничний термін проведення
камеральної перевірки Приватного
підприємства «Науково-виробнича
компанія «Екодар» за 2013 рік минув 12.03.2014
року.

Як зазначено в вищевказаному Акті,
перевірка проводилась 31.03.2014 року по
сплаті єдиного податку Приватного
підприємства «Науково-виробнича
компанія «Екодар» за 2013 рік, про що
складено Акт перевірки та винесено
податкове повідомлення-рішення також
від тієї ж дати 31.03.2014 року, тобто з
порушенням встановленого Податковим
кодексом України терміну.

Як встановлено судом, станом на 31.03.2014
року, відповідачем не враховані
платежі по сплаті єдиного податку
19.02.2014 року на суму 39212,00 грн. та 27.02.2014
року на суму 50716,66 грн.

В ході судового засідання відповідачем
не спростована наявність у позивача
переплати по єдиному податку.

Таким чином, камеральна перевірка
проводилась з порушенням норм діючого
законодавства і
податкове-повідомлення рішення №
від 31.03.2014 р. Основ'янської ОДПІ м.
Харкова винесене на підставі такої
перевірки є неправомірним та підлягає
скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.
Аналогічна норма закріплена і в ч. 2 ст.
19 Конституції України.

Так, відповідно до вимог статті 71 КАС
України, передбачено, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми
процесуального права при розгляді
судом спору щодо правомірності рішення
органу державної податкової служби,
яким платнику податків донараховані
податкові зобов'язання презумується
добросовісність платника податків,
якщо зазначеним органом не доведено
інше.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта
владних повноважень мають бути
законними та обґрунтованими,
прийнятими чи вчиненими в межах
наданих повноважень, мати під собою
конкретні об'єктивні факти, на підставі
яких його ухвалено або вчинено, а суд,
відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, перевіряє чи прийнято
такі рішення на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення,
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення, своєчасно,
тобто протягом розумного строку. Також
рішення суб'єкта владних повноважень
не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що
спірне податкове повідомлення-рішення
підлягає скасуванню, як таке, що
прийняте з порушенням ч.3 ст.2 КАС
України, а позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст.94 КАС України
передбачено, якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т
А Н О В И В:

Адміністративний позов
Приватного підприємства
"Науково-виробнича компанія "Екодар" до
Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкового повідомлення-рішення -
задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Основ'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області № від 31.03.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватного підприємства
"Науково-виробнича компанія "Екодар"
(61035, м. Харків, пр-т Гагаріна, 127 "А", к. 320,
, п/р 1600 в АТ
"УкрСиббанк", МФО 351005, інші відомості
суду не відомі) сплачений при поданні
позову судовий збір в розмірі 182,70 грн.
(сто вісімдесят дві грн. 70 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 07
липня 2014 року.

Суддя
І.С. Нуруллаєв