Справа № 804/310/14
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2014 рокусправа № 804/310/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Іванова С.М.

суддів: Чабаненко
С.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів України у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
березня 2014 року по справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ФІРМА ЕЙС ЛТД" до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів
України у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фірма ЕЙС ЛТД"
звернулось до суду з адміністративним
позовом про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 04 вересня 2013 року №
.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
висновки камеральної перевірки
податкової звітності з податку на
додану вартість за липень 2013 року ТОВ
"Фірма ЕЙС ЛТД", є хибними, не
ґрунтуються на дійсних фактичних
обставинах та зроблені у зв'язку з
невірним застосуванням норм
податкового законодавства, а прийняте
на їх підставі оскаржуване податкове
повідомлення - рішення є протиправним
та підлягає скасуванню.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
25 березня 2014 року
адміністративний позов задоволено
повністю.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення форми
"Р" Державної податкової інспекція у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 04
вересня 2013 року № , яким
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Фірма ЕЙС ЛТД"
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
79587,00 грн., з яких: за основним платежем
53058,00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) 26529,00 грн.

Вирішено питання про судові витрати по
справі.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що підприємство
позивача скористалось правом на
віднесення сум ПДВ до податкового
кредиту у передбачений Податковим
кодексом України 365-денний строк, та
виправило самостійно виявлені помилки,
що містяться у раніше поданій ним
податковій декларації, шляхом
надіслання уточнюючого розрахунку
протягом встановленого п.50.1 ст.50
Податкового кодексу України (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
1095-денного строку, що підтверджується
належними та достатніми доказами.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, у поданій
апеляційній скарзі відповідач, вказує
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
дані камеральної перевірки свідчать,
що ТОВ "Фірма ЕЙС ЛТД" на порушення
пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України
неправомірно віднесено до складу
податкового кредиту суму податку на
додану вартість (далі - ПДВ) у розмірі
53058,00 грн. внаслідок формування
податкового кредиту за рахунок
податкових накладних з датою виписки
понад 365 днів. За таких обставин,
відповідач зазначив, що діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, встановлений законом, а
винесене ДПІ у Жовтневому районі
м. Дніпропетровська податкове
повідомлення - рішення є законним та
обґрунтованим.

Представник позивача в судовому
засіданні вважав, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, а рішення суду
першої інстанції є законним та
обґрунтованим, а тому підлягає
залишенню без змін.

Представник відповідача зазначив, що
постанова Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
березня 2014 року винесена з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що є підставою для скасування
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши представників сторін,
перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
останньої, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
ДПІ у Жовтневому районі
м. Дніпропетровська проведено
камеральну перевірку даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість ТОВ "Фірма
ЕЙС ЛТД" () за липень 2013
року, результати якої оформлено актом
від 09.08.2013 року № 7/22-04/19341932.

Відповідно до змісту акту перевірки
від 09.08.213 року ТОВ "Фірма ЕЙС ЛТД" на
порушення пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України
неправомірно віднесено до складу
податкового кредиту суму ПДВ у розмірі
53058,00 грн. внаслідок формування
податкового кредиту за рахунок
податкових накладних з датою виписки
понад 365 днів.

Таким чином, ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська робить в акті
перевірки висновок, що дані
камеральної перевірки свідчать про
заниження суб'єктом господарювання
суми податкових зобов'язань, заявлених
в уточнюючих розрахунках податкових
зобов'язань з ПДВ у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за липень 2013 року від 18.07.2013
року № та від 31.07.2013 року № .

На підставі висновків вказаного акту
перевірки ДПІ у Жовтневому районі
м. Дніпропетровська прийнято
податкове повідомлення-рішення форми
"р" від 04 вересня 2013 року
№ , яким ТОВ "Фірма ЕЙС ЛТД"
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів у розмірі
79587 грн., з яких: за основним платежем 53058
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) 26529 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
спірна сума податкового кредиту в
розмірі 53058 грн. сформована
позивачем у зв'язку із придбанням
товарів у ТОВ "ОТК Спутник"
(індивідуальний податковий номер
10) згідно договору № 2484 від
07.02.2011 року та ТОВ "Астон Плюс"
(індивідуальний податковий номер
56) згідно договору
купівлі-продажу № 35/08-11 від 01.09.2011 року.

Так, підприємство позивача на
виконання умов договору № 2484 від 07.02.2011
року, укладеного з ТОВ "ОТК Спутник",
отримало від останнього товар на суму
16501,18 грн., у тому числі ПДВ 2750,20 грн.

На підтвердження правомірності
формування позивачем податкового
кредиту за операціями з придбання
вказаного товару останнім, в
матеріалах справи містяться наступні
докази:

- договір № 2484 від 07.02.2011 року з
додатками та додатковими умовами
постачання товару;

- накладна від 19.07.2011 року № Т4674.

Суму ПДВ ТОВ "Фірма ЕЙС ЛТД" включило до
складу податкового кредиту за серпень
2011 року, що підтверджується податковою
декларацією з ПДВ за
серпень 2011 року.

Разом з тим, позивач як платник
податків, самостійно виявивши помилку,
що виражена у невірно зазначеному
періоді податкової накладної, надіслав
на адресу ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
ПДВ за липень 2013 року від 18.07.2013 року №
та (Д5) від 18.07.2013 року №
, відповідно до яких суб'єкт
господарювання зменшує суму
податкового кредиту за серпень 2011 року
в розмірі 2750,20 грн. та збільшує суму
податкового кредиту за липень 2011 року в
розмірі 2750,20 грн.

Також підприємство позивача на
виконання умов договору
купівлі-продажу № 35/08-11 від
01.09.2011 року, укладеного з ТОВ "Астон
Плюс", отримало від останнього товар на
суму 301847,70 грн., у тому числі ПДВ 50307,80
грн.

На підтвердження правомірності
формування позивачем податкового
кредиту за операціями з придбання
вказаного товару останнім, під час
розгляду справи судом першої інстанції
було надано:

- договір № 35/08-11 від 01.09.2011 року зі
специфікаціями;

- видаткові накладні від 01.09.2011 року №
1882, від 08.09.2011 року № 2193, від 16.09.2011 року
№ 2432, від 23.09.2011 року № 2713, від 26.09.2011
року № 2761;

- податкові накладні від 01.09.2011 року №
1882, від 08.09.2011 року № 2193, від 16.09.2011 року
№ 2432, від 23.09.2011 року № 2713, від 26.09.2011
року № 2761;

- платіжні доручення від 09.02.2012 року
№1538, від 13.02.2012 року № 104, від 17.02.2012 року
№ 122, від 12.03.2013 року № 160, від 05.04.2012 року
№ 1563, від 05.04.2012 року № 2008.

Сторонами також визнано та матеріалами
справи підтверджено, що суму ПДВ
ТОВ "Фірма ЕЙС ЛТД" включило до складу
податкового кредиту за вересень 2011
року, що підтверджується податковою
декларацією з ПДВ за вересень 2011 року.

Разом з тим, позивач як платник
податків, самостійно виявивши помилку,
що виражена у невірно зазначеному
періоді податкових накладних, надіслав
на адресу ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
ПДВ за липень 2013 року від 31.07.2013 року №
та (Д5) від 31.07.2013 року №
, відповідно до яких суб'єкт
господарювання зменшує суму
податкового кредиту за вересень 2011
року в розмірі 50307,80 грн. та збільшує
суму податкового кредиту за серпень 2011
року в розмірі 50307,80 грн.

Статтею 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства з 01.01.2011 року
врегульовано положеннями Податкового
кодексу України.

Згідно ст. 61 Податкового кодексу
України податковий контроль - система
заходів, що вживаються контролюючими
органами з метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
проведення розрахункових та касових
операцій, патентування, ліцензування
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи. Податковий
контроль здійснюється органами,
зазначеними у стаття 41 цього Кодексу, в
межах їх повноважень, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41
Податкового кодексу України,
контролюючими органами є органи
державної податкової служби - щодо
податків, які справляються до бюджетів
та державних цільових фондів, крім
зазначених у підпункті 41.1.2 цього
пункту, а також стосовно законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладається на органи державної
податкової служби.

Статтею 62 Податкового кодексу України
встановлено, що податковий контроль
здійснюється шляхом: ведення обліку
платників податків;
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби; перевірок
та звірок відповідно до вимог цього
Кодексу, а також перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки
проводяться органами державної
податкової служби в межах їх
повноважень виключно у випадках та у
порядку, встановлених цим Кодексом, а
фактичні перевірки - цим Кодексом та
іншими законами України, контроль за
дотриманням яких покладено на органи
державної податкової служби.

Камеральною вважається перевірка, яка
проводиться у приміщенні
контролюючого органу виключно на
підставі даних, зазначених у
податкових деклараціях (розрахунках)
платника податків. При цьому
відповідно до п. 76.1 ст. 76 Податкового
кодексу України камеральній перевірці
підлягає вся податкова звітність
суцільним порядком.

Податкова декларація, розрахунок (далі
- податкова декларація) згідно
п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу
України - це документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п.п. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України податок на
додану вартість - непрямий податок,
який нараховується та сплачується
відповідно до норм розділу V цього
Кодексу;

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу
України у разі здійснення операцій з
придбання товарів виникає право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту.

У п.п. 14.1.179 та 14.1.181 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу наведені
визначення понять податкового кредиту
та податкового зобов'язання.

Так, податковий кредит - сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу; податкове зобов'язання для
цілей розділу V цього Кодексу - загальна
сума податку на додану вартість,
одержана (нарахована) платником
податку в звітному (податковому)
періоді;

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового
кодексу України сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту відповідно до норм
п.198.2 ст.198 Податкового кодексу
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податкова накладна відповідно до п. 201.7
ст. 201 Податкового кодексу України
складається на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс).

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної, що випливає з
положень абз. 3 п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України.

Згідно п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу
України у разі, якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених статтею 102
цього Кодексу) платник податків
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації
(крім обмежень, визначених цією
статтею), він зобов'язаний надіслати
уточнюючий розрахунок до такої
податкової декларації за формою
чинного на час подання уточнюючого
розрахунку.

Стаття 102 Податкового кодексу України
встановлює строки давності для
донарахування контролюючим органом
сум грошового зобов'язання з податку чи
збору. Положення п. 50.1 ст. 50 Податкового
кодексу передбачають застосування тих
самих строків для цілей самостійного
виправлення помилок (подання
уточнюючих розрахунків).

Згідно з положеннями абз. 1 п. 102.1 ст. 102
Податкового кодексу України
контролюючий орган, крім випадків,
визначених пунктом 102.2 цієї статті, має
право самостійно визначити суму
грошових зобов'язань платника податків
у випадках, визначених цим Кодексом, не
пізніше закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання.

Ця норма Податкового кодексу України
кореспондується з п.1 розділу IV Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з ПДВ, який затверджено
Наказом Міністерства фінансів України
від 25.11.2011 року № 1492, де також зазначено,
що у разі виправлення помилок у рядках
поданої раніше декларації, до яких
повинні додаватися додатки, до
уточнюючого розрахунку чи декларації,
до якої включені уточнені показники,
повинні бути подані відповідні
додатки, що містять інформацію щодо
уточнених показників.

Порядок виправлення помилок у
податковій звітності з ПДВ роз'яснено
Листом Державної Податкової служби
України від 09.09.2011 року № 14/7/15-3417-04
"Щодо виправлення помилок у
звітності з ПДВ", який вказує, що
виправлення помилок, допущених при
заповненні Розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів (додаток 5 до
податкової декларації з ПДВ),
проводиться шляхом подання
уточнюючого розрахунку податкових
зобов'язань з ПДВ у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за формою, затвердженою
Наказом ДПА України від 25.01.2011 року № 41,
до якого додається Розшифровка
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів
(додаток 5 до податкової декларації з
ПДВ) з відміткою "уточнюючий".

При цьому у випадку виправлення
помилок, які не вплинули на
правильність визначення показників
податкової декларації з ПДВ та,
відповідно, підсумкових рядків
Розшифровки податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів, при заповненні
Уточнюючого розрахунку до графи 4 -
переносяться показники податкової
декларації з ПДВ, додаток 5 (Д5) до якої
уточнюється, до графи 5 - всі відповідні
показники декларації з урахуванням
виправлених помилок (в даному випадку
вони відповідають показникам з графи 4),
а в графі 6 відображається прочерк (при
поданні звітності на паперових носіях)
або вона не заповнюється (при поданні
звітності в електронному вигляді).

Колегія суддів звертає увагу, що
підприємство позивача віднесло суми
ПДВ до податкового кредиту протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Виявивши помилки у податковій
звітності, які виражені у невірно
зазначених періодах податкових
накладних, які отримані підприємством,
подало до ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська уточнюючі розрахунки
від 18.07.2013 року № та від 31.07.2013
року № .

Вказані розрахунки були заповнені з
урахуванням роз'яснень, наданих в Листі
Державної Податкової служби України
від 09.09.2011 року № 14/7/15-3417-04 методом
"сторно", за яким одночасно вноситься
два записи: помилковий запис із знаком
"-" та правильний запис із знаком "+".

Таким чином, аналіз зазначених
законодавчих положень та наведених
обставин справи дає підстави для
висновку, що підприємство позивача
скористалось правом на віднесення сум
ПДВ до податкового кредиту у
передбачений Податковим кодексом
України 365-денний строк, та виправило
самостійно виявлені помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації, шляхом
надіслання уточнюючого розрахунку
протягом встановленого п. 50.1 ст. 50
Податкового кодексу України (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
1095-денного строку.

Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що
наведені в позовній заяві обставини
підтверджуються належними та
достатніми доказами, які свідчать про
обґрунтованість позовних вимог
позивача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції і не дають
підстав для висновку про помилкове
застосування судом першої інстанції
норм матеріального або процесуального
права, яке призвело б до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
залишення оскаржуваного рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м.
Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів України у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
25 березня 2014 року по
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "ФІРМА ЕЙС
ЛТД" до Державної податкової інспекції
у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів України у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення-
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної
сили з моменту проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого адміністративного суду
України протягом 20 днів відповідно до
ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай