Справа № 872/5673/13
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

872/5673/13

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна А.О. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Чепурко А.В.

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вказане податкове повідомлення-рішення повинно бути скасоване, оскільки висновки відповідача, викладені у акті №1875/151/33985999 від 09.11.2012 року (далі - акт перевірки) на підставі якого його було прийнято є безпідставними та необґрунтованими.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2013 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що відповідачем доведена правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов.

В апеляційній скарзі посилається на те, що відображення від’ємного значення в сумі 2443212 грн. в рядку 21.3 декларації з ПДВ за вересень 2012 року є правильним, оскільки в цьому випадку внаслідок зменшення суми бюджетного відшкодування відбулося збільшення суми від’ємного значення податку.

Крім того зазначає, що судом першої інстанції помилково визначено, що предметом спору є правильність заповнення декларації з ПДВ, а не формування податкового кредиту.

Згідно заперечень на апеляційну скаргу, відповідач посилаючись на її необґрунтованість, просив у задоволені скарги відмовити, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення представника відповідача який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги позивача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідачем було проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за вересень 2012 року ТОВ «БОСАЛ-ЗАЗ».

За результатами вказаної перевірки відповідачем складено акт №1875/151/33985999 від 09.11.2012 року в якому зроблено висновок про порушення позивачем п.200.1, п.200.2,п.200.4 ст.200 ПК України, а саме неправомірно віднесено до залишку від'ємного значення попереднього податкового періоду суму ПДВ в розмірі 2 443 212 грн., що вплинуло на розрахунки з бюджетом (а.с.7-8).

Актом перевірки від 26.05.11р. №840/2305/33985999 перевіряючими було встановлено: порушення позивачем п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.97р. №168/97 - ВР, із змінами та доповненнями, а саме безпідставне віднесення до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за липень 2010 року суму ПДВ по взаємовідносинам з підприємством ЗАТ «ЗАЗ» при збільшенні статутного фонду ТОВ «БОСАЛ-ЗАЗ», в результаті чого завищено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту по декларації з ПДВ за липень 2010 року та суму бюджетного відшкодування згідно податкової декларації за серпень 2010 року.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції відображенню позивачем в декларації з ПДВ за вересень 2012 року сум у рядках 21, 21.3, 22 та 24 передували наступні обставини.

20.09.2010р. позивач в електронному вигляді надав відповідачу податкову декларацію з ПДВ за серпень 2010 року, у якій включив суму ПДВ в розмірі 2 730 013 грн. до бюджетного відшкодування (рядок 25.1).

Посадовими особами ДПІ у Комунарському районі проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ "БОСАЛ-ЗАЗ" з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування з ПДВ, зокрема за серпень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в липні 2010 року, за вересень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в травні, серпні 2010 року, за результатами якої складаний акт від 17.12.2010р. №4491/2302/33985999 (далі - акт). Перевіркою встановлено та у акті зафіксовано порушення позивачем, зокрема, пп. 7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 №168/97-ВР (у редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, далі Закон №168/97) та пп. 5.12.2 п.5.12 ст.5 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 №166 (далі Порядок №166), а саме, завищення суми бюджетного відшкодування з ПДВ: за лютий 2010 року на 122,00 грн; серпень 2010 року на 2 506 140,00 грн.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірне рішення відповідача прийнято на підставі та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до п. 200.1 ст.200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п.200.2 ст. 200 ПК України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Пунктом 200.3 ст. 200 ПК України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

- бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послугабо до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов’язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

- залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду (п. 200.4 ст. 200 ПК України).

Враховуючи положення вказаних правових норм, позицію позивача яких обґрунтовував свої дії щодо відображення від’ємного значення в сумі 2 443212 грн. в декларації за вересень 2012 року по рядку 21.3 тим, що хоча бюджетне відшкодування і було знято, залишилось від’ємне значення, яке при такій мотивувальній частині ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2012 року по справі 2а-0870/480/11 підлягало поновленню. Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно визначив, що предметом цього спору є правильність заповнення декларації з ПДВ, а не правомірність формування податкового кредиту, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку відносно того, що оскільки у рядку 21.3 декларації з ПДВ відображається збільшення чи зменшення від'ємного значення, який включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) за результатами камеральної чи документальної перевірки, проведеної органом державної податкової служби, а в цьому випадку, за результатами проведеної перевірки та складеного акта від 17.12.2010 року № 4491/2302/33985999, будь-якого збільшення або зменшення від'ємного значення не відбувалось, тому, внесення суми 2 443 212,00 грн. до декларації з ПДВ за вересень 2012 року є безпідставним.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у даній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений 26 червня 2014 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко