Справа № 2а/0570/23363/2011
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2012-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна ДОНЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2012 р.
справа № 2а/0570/23363/2011

Приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 11:30

Донецький окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого
судді Дмитрієва В.С.

при секретарі

Донецький окружний адміністративний
суд в складі: головуючого судді -
Дмитрієва В.С., при секретарі судового
засідання Старостенко О.А.,

за участю:

представника позивача - Клименко Е.С. за
довіреністю від 10.01.2012 року № 524/08,

представника відповідача - Шеховцоіой
В.В. за довіреністю від 30.12.2011 року №
01-12/93,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Управління
Пенсійного Фонду України в
Центрально-міському районі м. Макіївки
до Державного підприємства «Донецька
обласна дирекція з ліквідації
збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємства» про
стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій у сумі 4 455
794,38 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного Фонду України
Центрально-міському районі м. Макіївки
звернулось до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Державного підприємства «Донецька
обласна дирекція з ліквідації
збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємства» про
стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних, витрат на
виплату та доставку пенсій працівникам
«Шахти «Мушкетовська», «Шахти ім.
газети «Правда», «Шахти «Заперевальна
2», «Шахти «6 Капітальна», «Шахти
«Кальміуська», «Шахти «Пролетарська
Крута», «Шахти «Орджонікідзе», «Шахти
Батова», «Шахти 21», «Шахтоуправління
Жовтневе», «Шахти Центральна» за
період з 25 липня 2011 року по 25 вересня 2011
року у сумі 4 455 794,38 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
надав пояснення аналогічні тим, що
викладені в заяві.

Представник відповідача в
судовому засіданні надав заперечення
проти задоволення позову, в
обґрунтуванні якого зазначено, що
відповідач не є правонаступником
«Шахти «Мушкетовська», «Шахти ім.
газети «Правда», «Шахти «Заперевальна
2», «Шахти «6 Капітальна», «Шахти
«Кальміуська», «Шахти «Пролетарська
Крута», «Шахти «Орджонікідзе», «Шахти
Батова», «Шахти 21», «Шахтоуправління
Жовтневе», «Шахти Центральна».
Зазначав, зокрема, що про вказані
обставини свідчить також і той факт, що
метою створення Державного
підприємства «Донецька обласна
Дирекція з ліквідації збиткових
вугледобувних та вуглепереробних
підприємств» є чітко визначений
перелік можливостей та дій. Згідно
Порядку ліквідації гірничих
підприємств рішення про ліквідацію
приймається на підставі наказу
Мінвуглепрому не пізніше ніж за рік до
початку її проведення, в якому
визначаються заходи з підготовки
гірничого підприємства до ліквідації,
особи, відповідальні за їх проведення,
дата припинення робіт з видобутку
(переробки) вугілля та дата початку
робіт з ліквідації гірничого
підприємства, термін їх виконання, а
також підприємства, на які
покладаються функції з проведення
відповідно до затвердженого проекту
ліквідації гірничого підприємства
заходів, спрямованих на подолання
соціально - економічних, гідро -
екологічних та інших негативних
наслідків цієї ліквідації, та із
здійснення постійного контролю стану
гірничого підприємства, що
ліквідується або ліквідовано.

Факт правонаступництва ДП
«Донвуглерустуризації» вказаних шахт
Управлінням Пенсійного Фонду України в
Будьонівському районі м. Донецька
доведений не був. А відповідно до вимог
ст. 71 КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються ії вимоги та заперечення.
Суб'єкт владних повноважень повинен
подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі. Ніяких
належних доказів Управління
Пенсійного Фонду України в
Будьонівському районі м. Донецька
стосовно правонаступника шахт на
розгляд суду не представило. Тому
просив суд відмовити в задоволенні
позову.

Судом встановлено, що управління
Пенсійного фонду України здійснило
витрати на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах на
підставі пункту "а"статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
тобто за списком №1 по особових справах
працівників ліквідованого Державного
Відкритого акціонерного товариства
«Шахти «Мушкетовська», «Шахти ім.
газети «Правда», «Шахти «Заперевальна
2», «Шахти «6 Капітальна», «Шахти
«Кальміуська», «Шахти «Пролетарська
Крута», «Шахти «Орджонікідзе», «Шахти
Батова», «Шахти 21», «Шахтоуправління
Жовтневе», «Шахти Центральна» у сумі 4
455 794,38 грн.

Розрахунки фактичних витрат на
виплату і доставку таких пенсій в
порядку, встановленому законодавством,
надсилалися на адресу вказаного
підприємства, однак витрати
відшкодовані не були.

Позивач вважав, що
правонаступником вказаних
ліквідованих шахт є державне
підприємство "Донецька обласна
дирекція з ліквідації збиткових
вугледобувних та вуглепереробних
підприємств" (далі - ДП
"Донвуглереструктуризація"), тому
звернувся до суду з позовом про
стягнення з нього понесених витрат.

Наказом Міністерства палива та
енергетики України від 05 червня 2003 року
№ 280 компанії
"Укрвуглереструктуризація"та
"Вуглеторфрустректуризація"реорганізо
вано шляхом злиття та створення на їх
базі об'єднання - об'єднана дирекція
"Укрвуглеторфреструктуризація". У
складі останньої створені об'єднання,
зокрема, ДП "Донвуглереструктуризація",
яка відповідно до п. 9.1 наказу є
правонаступником майнових прав та
обов'язків ДП
"Укрвуглереструктуризація" згідно з
розподільчим балансом.

Пунктом 1 наказу Міністерства
палива та енергетики України від 21
квітня 2004 року №32 виведено із складу
об'єднання державні підприємства,
зокрема, "Донецька обласна дирекція з
ліквідації збиткових вуглевидобувних
та вугледобувних підприємств" (ДП
"Донвуглереструктуризація").

Наказом Міністерства вугільної
промисловості України від 29 грудня 2007
року №612 створено Державне
підприємство "З ліквідації збиткових
вугледобувних, вуглепереробних та
торфодобувних підприємств
"Укрвуглеторфреструктуризація".
Пунктом 3 наказу припинено діяльність,
зокрема, Державного підприємства
"Донецька обласна дирекція з
ліквідації збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств" (ДП
"Донвуглереструктуризація") шляхом
реорганізації та приєднання до ДП
"Укрвуглеторфреструктуризація".

Наказом Міністерства вугільної
промисловості України від 15 лютого 2008
року припинена діяльність ДП
"Донецької обласної дирекції з
ліквідації збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств" та
відокремлених підрозділів ДП
"Донвуглереструктуризація" шляхом
реорганізації - приєднання до ДП
"Укрвуглеторфреструктуризація".

У складі ДП "З ліквідації
збиткових вугледобувних,
вуглепереробних та торфодобувних
підприємств
"Укрвуглеторфреструктуризація"
наказом від 29 лютого 2008 року №10
створена Донецька виконавча дирекція з
ліквідації шахт, як відокремлений
підрозділ ДП
"Укрвуглеторфреструктуризація", до
складу якої включено 23 шахти.

Наказом Міністерства вугільної
промисловості України від 02 квітня 2010
року № 99 припинено реорганізацію ДП
"Укрвуглеторфреструктуризація" шляхом
приєднання до нього, зокрема, ДП
"Донвуглереструктуризація". Припинено
діяльність ДП
"Укрвуглеторфреструктуризація"шляхом
реорганізації - поділу на державні
підприємства: ДП
"Донвуглереструктуризація", ДП "Обласна
дирекція
"Луганськвуглереструктуризація", ДП
"Центрально-Західна Компанія
"Вуглетрфреструктуризація". Пунктом 9
вказаного наказу визначено, що вказані
підприємства є правонаступниками всіх
прав та обов'язків, пов'язаних з
діяльністю ДП
"Укрвуглеторфреструктуризація", згідно
з розподільчими балансами.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Статтею 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" визначено, що на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи, зокрема: працівники зайняті
повний робочий день на роботах за
списком №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць
(пункт "а" ст. 13 Закону), за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць (пункт "б" ст. 13
Закону) та інші (пункти "в"- "з" ст. 13
Закону).

Відповідно до п. 2 "Прикінцевих
положень" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" до запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, що
діяв до набрання чинності цим Законом,
тобто до 01 січня 2004 року.

При цьому згідно з ч. 16
"Прикінцевих положень" вказаного
Закону до приведення законодавства
України у відповідність із цим Законом
закони України та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про
пенсійне забезпечення" застосовуються
в частині визначення права на пенсію за
віком на пільгових умовах і за вислугу
років.

Відповідно до Законів України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" постановою правління
Пенсійного фонду від 19 грудня 2003 року №
21-1 затверджено Інструкцію про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України. Інструкція набрала чинності 27
січня 2004 року.

Вказана Інструкція визначає
процедуру реєстрації та обліку
платників внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, обчислення і сплати
страхових внесків та інших платежів до
бюджету Пенсійного фонду України
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм
власності, виду діяльності і
господарювання та фізичними особами,
нарахування і сплати фінансових
санкцій та пені, подання
страхувальниками звітності
управлінням Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах.

Пункт 6 Інструкції регулює
питання відшкодування підприємствами
витрат Пенсійного фонду України на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах, відповідно до
частини 2 "Прикінцевих положень"Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування". Згідно
з п.п. 6.1. п. 6 Інструкції ці розміри
становлять для платників, зазначених у
підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції
(крім тих, які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), - для
платників, зазначених у підпункті 2.1.1
пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
працівникам, зайнятим повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком N 1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, крім працівників, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, у таких
розмірах: 80 відсотків від фактичних
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, призначених та/або виплачених у
2010 році; 90 відсотків від фактичних
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, призначених та/або виплачених у
2011 році; 100 відсотків від фактичних
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, призначених та/або виплачених з
2012 року.

Відповідно до п.п. 6.4 п. 6
Інструкції розмір сум до відшкодування
на поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
"Прикінцевих положень"Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Згідно з п.п. 6.8 п. 6 Інструкції
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Відповідно до п.п. 6.10. п. 6
Інструкції відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, здійснюється
підприємством на рахунки органу
Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Обов'язок відшкодування
відповідачем коштів пов'язаний
виключно з фактом понесення певних
витрат Пенсійним фондом України.

В порядку, встановленому
законодавством, розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, на
адресу відповідача органом Пенсійного
фонду України не надсилалися.

Пункт 7 ст. 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", який був чинним на час
виникнення спірних правовідносин,
встановлював, що у разі ліквідації
страхувальника або втрати ним з інших
причин юридичного статусу платника
страхових внесків недоїмка
сплачується за рахунок коштів та
іншого майна страхувальника. У цьому
разі особами, відповідальними за
погашення недоїмки, є:

ліквідаційна комісія - стосовно
підприємств, установ, організацій,
об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій - платників
страхових внесків, що ліквідуються;

підприємства, установи, організації,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії - стосовно утворених
ними філій, представництв, осередків та
інших відокремлених підрозділів -
платників страхових внесків, що
ліквідуються;

солідарно члени колективних та
орендних підприємств,
сільськогосподарських кооперативів -
платників страхових внесків, що
ліквідуються.

У разі недостатності коштів та
іншого майна у страхувальника для
сплати недоїмки особами, які несуть
зобов'язання та відповідальність за
сплату недоїмки, є:

засновники або учасники підприємства,
установи та організації - платника
страхових внесків, що ліквідується,
якщо згідно із законом вони несуть
повну чи додаткову відповідальність за
їхніми зобов'язаннями;

підприємства, установи, організації,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії - стосовно утворених
ними філій, представництв, осередків,
інших відокремлених підрозділів -
платників страхових внесків, що
ліквідуються;

правонаступники страхувальника, що
ліквідується.

У разі реорганізації
страхувальника зобов'язання із сплати
недоїмки покладаються на осіб, до яких
відповідно до закону перейшли його
права та обов'язки.

Передача платниками страхових
внесків своїх обов'язків із сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування третім особам, крім
випадків, передбачених законодавством,
забороняється.

З 01 січня 2011 року п. 7 ст. 106
вказаного Закону втратив чинність у
зв'язку з набранням чинності Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", ч. 3 ст. 25 якого
містить аналогічні положення щодо
сплати недоїмки при ліквідації
страхувальника.

Відповідно до спеціальних норм
права - ст. 1 - 3 Закону України "Про
порядок списання заборгованості
вугледобувних та вуглепереробних
підприємств Міністерства вугільної
промисловості України, що ліквідуються
за рішенням Кабінету Міністрів
України, перед Державним бюджетом
України і місцевими бюджетами"
заборгованість збиткових
вугледобувних та вуглепереробних
підприємств Міністерства вугільної
промисловості України, які
ліквідуються, по податках, зборах та
інших обов'язкових платежах до
Державного бюджету України та по
внесках до державних цільових фондів,
передбачених Законом України "Про
систему оподаткування" (крім внесків до
Пенсійного фонду України), а також по
нарахованих відповідно до
законодавства України та несплачених
пені, фінансових санкціях на цю
заборгованість списується за станом на
дату прийняття Кабінетом Міністрів
України рішення про ліквідацію таких
підприємств з урахуванням пасивів і
активів цих підприємств.

Заборгованість підприємств по
внесках до Пенсійного фонду України
погашається у першочерговому порядку
перед задоволенням вимог інших
кредиторів, у тому числі за рахунок
реалізації майна таких підприємств.

Задоволення вимог інших
кредиторів здійснюється у порядку,
передбаченому законодавством України.

Порядок ліквідації підприємств,
на які поширюється дія цього Закону,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Порядок ліквідації збиткових
вугледобувних та вуглепереробних
підприємств затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 27
серпня 1997 року №939, і згідно з 9
вказаного Порядку ліквідаційна
комісія відповідно до законодавства
здійснює заходи щодо ліквідації
гірничого підприємства, погашення
кредиторської заборгованості,
стягнення дебіторської
заборгованості, скорочення
чисельності працівників, а також готує
і подає для затвердження
Мінвуглепромом розподільний баланс з
переліком основних виробничих фондів,
які підлягають ліквідації та можуть
бути використані для виконання робіт з
фізичної ліквідації підприємства, та
пропозиції щодо встановлення
правонаступників майна, яке не
підлягає фізичній ліквідації. Акт
приймання-передачі погоджується з
головою ліквідаційної комісії та
керівником замовника і затверджується
Мінвуглепромом. Після затвердження
акта ліквідаційна комісія гірничого
підприємства вживає заходів для
завершення ліквідаційної процедури
відповідно до законодавства з
виключенням його з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій.

Частиною 7 ст. 59 Господарського
кодексу України встановлено, що суб'єкт
господарювання вважається
ліквідованим з дня внесення до
державного реєстру запису про
припинення його діяльності.

З Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
вугледобувні та вуглепереробні
підприємства (шахти), щодо яких
приймалися рішення про ліквідацію, та
щодо працівників яких позивач заявив
вимогу про стягнення, виключені.

Статтею 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Позовну вимогу про стягнення з
відповідача коштів на покриття
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах працівникам ліквідованих
вугледобувних та вуглепереробних
підприємств (шахт), позивач
обґрунтовував тим, що відповідач є їх
правонаступником.

Між тим, вказану позовну вимогу
позивач не довів - доказів в її
підтвердження суду не надав.

Так, ні в наказах про ліквідацію
підприємств (шахт), ні в статуті ДП
"Донвуглереструктуризація", не
зазначено про правонаступництво.

Крім того, в новій редакції
Статуту Державного підприємства
«Донецька обласна Дирекція з
ліквідації збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств», яка
затверджена 10 травня 2011 року,
зазначено, що відповідач не є
правонаступником прав і обов'язків
збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств, що
ліквідуються, які пов'язані з їх
господарською діяльністю.

Аналогічна правова позиція
міститься в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від 13
жовтня 2011 року у справі № К-16351/09.

Враховуючи наведене правові
підстави для задоволення позову -
відсутні.

Керуючись статтями 23, 94, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
до Державного підприємства «Донецька
обласна Дирекція з ліквідації
збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств» в особі
відокремленого підрозділу Донецька
виконавча дирекція з ліквідації шахт
про стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за Списком №1 за період з 25 червня 2011
року по 25 вересня 2011 року на суму 4 455 794,38
грн. - відмовити.

Постанови прийнята у нарадчій кімнаті,
вступна та резолютивна частини
проголошені у судовому засіданні 20
січня 2012 року у присутності
представників сторін. Постанова у
повному обсязі складена 25 січня 2012
року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня її проголошення. У
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Дмитрієв В.С.