Справа № 2а-13251/12/2670
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2014 р. м. Київ
К/800/87/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

суддівОстровича С.Е. Степашка О.І.
Приходько І. В.секретаря судового
засідання Волошина В.М.,

представники позивача Собко
С. М., Малярчук Ю. Б.

представники відповідача
Бондаренко Ю. В., Войтенков Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Окружної
державної податкової служби
-Центральний офіс з обслуговування
великих платників податків Державної
податкової служби на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 грудня 2012
року у справі №2а-13251/12/2670 за позовом
Дочірньої компанії
"Укргазвидобування" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" до Окружної державної
податкової служби - Центральний офіс з
обслуговування великих платників
податків Державної податкової служби
про скасування рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Дочірня компанія "Укргазвидобування"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" (далі - ДК
"Укргазвидобування") звернулась до суду
з позовом до Окружної державної
податкової служби - Центральний офіс з
обслуговування великих платників
податків Державної податкової служби
(далі - ОДПС - Центральний офіс з
обслуговування ВПП) в якому просить
скасувати рішення.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 25
жовтня 2012 року у задоволенні позову ДК
"Укргазвидобування" відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 грудня 2012
року апеляційну скаргу ДК
"Укргазвидобування" задоволено.
Скасовано постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 25
жовтня 2012 року та прийнято нову
постанову, якою задоволено позовні
вимоги ДК "Укргазвидобування".

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду апеляційної інстанції ОДПС -
Центральний офіс з обслуговування ВПП
подав касаційну скаргу в якій просить
скасувати постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 05 грудня 2012 року та залишити в силі
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 25 жовтня 2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у касаційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлені такі фактичні обставини
справи.

Відповідачем проведено невиїзну
документальну перевірку позивача з
питання своєчасності сплати
узгоджених податкових зобов'язань до
бюджету податку на додану вартість у
серпні, вересні, жовтні 2011 року. За
результатами перевірки 30.07.2012 року
складено акт № 739/41-20/30019775.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем п. 1 ст. 57 ПК України
(несвоєчасна сплата самостійно
задекларованих сум по ПДВ в розмірі
162804703, 00 грн. по декларації № від
19.09.2011 року, термін сплати якої 30.09.2011
року.

Листом №19/1 від 21.09.2011 року позивач
звернувся до відповідача щодо
розстрочення у сплаті податкових
зобов'язань з ПДВ за серпень 2011 року
терміном на 3 календарних місяці
(рівними частинами), проте ДПА України
відмовили в надані розстрочення
зобов'язань з ПДВ.

Крім того, перевіркою встановлено
порушення вимог п. 57.1 статті 57 ПК
України в частині несвоєчасності
сплати податкових зобов'язань по ряду
декларацій та уточнюючих розрахунків.
Несвоєчасна сплата ПДВ в сумі 157840498 грн.
була допущена позивачем по деклараціях
№ від 19.04.2011 року та № від
19.05.2011 року.

Рішеннями ДПА України №24 від 29.04.2011
року та №45 від 30.05.2011 року надано
розстрочення зобов'язань з ПДВ у
розмірі відповідно 157840498, 00 грн. та
169622283, 00 грн., проте 12.10.2011 року дане
рішення скасовано з 06.10.2011 року.

Станом на 06.10.2011 року у позивача виникла
недоїмка в сумі відповідно 78920248, 00 грн.
та 96927016, 00 грн. за користування
розстроченням платежу.

На підставі встановленого порушення
відповідачем 20.08.2012 року прийнято
податкове повідомлення - рішення
№, яким за порушення п. 57.1 ст. 57 ПК
України на позивача накладено штраф
за затримку до 30 календарних днів
сплати суми грошового зобов'язання
(33114952,10 грн.) у сумі 3311495,21 грн. та №,
яким за порушення п. 57.1 ст. 57 ПК України
на позивача накладено штраф за
затримку до 30 календарних днів сплати
суми грошового зобов'язання (385861774, 40
грн.) у сумі 77172354, 88 грн.

Пунктом 4.4 Порядку розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
(податкового боргу) платників податків,
затвердженого наказом № 1036 від 24.12.2010
року передбачено, що з ініціативи
органу державної податкової служби, що
уклав договір про розстрочення
(відстрочення), орган державної
податкової служби вищого рівня, який
прийняв рішення про розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
(податкового боргу), розриває цей
договір, про що повідомляє платника
податків та відповідний орган
державної податкової служби.

Пунктом 4.5. Порядку передбачено, що
рішення про скасування раніше
прийнятого рішення про розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
(податкового боргу) є підставою для
дострокового розірвання договору. У
пункті 6.4 «Особливі умови»договору
робиться запис: «Договір достроково
розірвано, документ від __________ № ____».

Відповідно до п. 4.6. розділу IV Порядку, з
дня, наступного за днем розірвання
договору, на розстрочені (відстрочені)
суми, що залишились не сплаченими,
нараховуються пеня та штраф у розмірах,
передбачених Кодексом.

Судом апеляційної інстанції визначено,
що рішення про скасування раніше
прийнятого рішення про розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
(податкового боргу) є підставою для
дострокового розірвання договору; про
розірвання договору вноситься
відповідний запис у такий договір, і
лише з дня розірвання договору
зобов'язання сторін договору
припиняються із настанням правових
наслідків, передбачених
законодавством, проте такі наслідки
наступають з дня, наступного за днем
розірвання договору.

Судом апеляційної інстанції зазначено,
що матеріали справи не містять
належних доказів розірвання вказаних
вище договорів розстрочення, які, в
свою чергу, не містить відповідного
запису про дострокове розірвання
договору.

Крім того, судом апеляційної інстанції
встановлено, що відповідно до п.4.2
договорів №5 від 10.05.2011 року та №8 від
31.05.2011 року про розстрочення грошових
зобов'язань з податку на додану
вартість відповідач зобов'язався у
разі порушення платником податків умов
погашення розстроченого грошового
зобов'язання достроково розірвати
договір на підставі рішення про
скасування розстрочення та пред'явити
до сплати невнесену суму грошового
зобов'язання, а також процентів,
нарахованих за фактичний строк
користування розстроченням. Разом з
цим, податковий орган 12.10.2011 року не
повідомив позивача про розірвання
договорів №5 від 10.05.2011 року та №8 від
31.05.2011 року про розстрочення грошових
зобов'язань з податку на додану
вартість та не пред'являв йому до
сплати невнесену суму грошового
зобов'язання, а також процентів,
нарахованих за фактичний строк
користування розстроченням.

Суд апеляційної інстанції дійшов до
висновку, що позивач шляхом подання
платіжних доручень своєчасно вніс,
визначені ним в податкових
розрахунках, грошові зобов'язання з
податку на додану вартість за серпень -
жовтень 2011 року, а отже спірні
податкові повідомлення-рішення є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції про задоволення
позовних вимог ДК "Укргазвидобування".

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки рішення суду
апеляційної інстанції постановлене з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновок суду
не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Окружної державної
податкової служби - Центральний офіс з
обслуговування великих платників
податків Державної податкової служби
залишити без задоволення, постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 грудня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді С.Е. Острович О.І. Степашко І. В.
Приходько