Справа № 221/2381/14-а
Суддя: Ромахов В. І.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року
Волноваський районний суд Донецької
області

в складі: головуючого - судді
Ромахова В.І.

при секретарі
Гой О.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Волноваха адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління соціального захисту
населення Волноваської районної
державної адміністрації про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок та виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною
заявою до Управління соціального
захисту населення Волноваської
районної державної адміністрації про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести перерахунок та
виплату допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку з
03.06.2013 до дати постановлення судового
рішення у справі.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що з 22.04.2013 року вона
перебуває на обліку в УСЗН
Волноваської райдержадміністрації та
з 03.06.2013 отримує щомісячну державну
соціальну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі 130 грн., а з 01.01.2014 в
розмірі 552,56грн.

17.04.2014 вона звернулась до УСЗН із
заявою про перерахунок державної
соціальної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі не менше прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років,
встановленого законом.

Листом УСЗН від 24.04.2014 року їй було
відмовлено на підставі Постанови КМУ
№1751 від 27.12.2001 «Про затвердження
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми».

Просить визнати дії відповідача
неправомірними та зобов'язати
здійснити перерахунок і виплату
щомісячної державної соціальної
допомоги по догляду за дитиною у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років, встановленого
законом, з урахуванням фактично
виплачених сум.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, про час, дату та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, надали заяви про розгляд справи
у їх відсутності.

Представник відповідача надав
письмові заперечення, в яких зазначив,
щодопомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
нарахована та виплачена позивачці у
належному розмірі.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується копією свідоцтва
про народження серії НОМЕР_1(а.с. 9)

Позивач перебуває на обліку Управління
соціального захисту населення
Волноваської районної державної
адміністрації. Як вбачається злиста
відповідача від 24.04.2014 року №Т-052-5.1-6.2 їй
призначено державну допомогу та з 03
червня 2013року позивач отримувала
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі 130,00 грн., а з 01.01.2014в розмірі
552,56грн.(а.с. 10).

17.04.2014 року позивач звернулась до
відповідача із заявою про перерахунок
та і виплату щомісячної допомоги по
догляду за дитиною віком до трьох років
в розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років (а.с. 11).

Листом від 24.04.2014 року №Т-052-5.1-6.2
відповідачем було надано відповідь про
відсутність підстав для перерахунку
допомоги (а.с. 10)

Відмовляючи у задоволені заяви
відповідач виходив з того, що допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку нарахована та
виплачена позивачці у належному
розмірі.

Такідії відповідача суд вважає
неправомірними з наступних підстав.

Статтею 5 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" від 21
листопада" 1992 року № 2811-XII (зі змінами та
доповненнями) передбачено, що всі види
державної допомоги сім'ям з дітьми,
крім допомоги у зв'язку з вагітністю та
пологами жінкам, зазначеним у частині
другій статті 4 цього Закону,
призначають і виплачують органи
соціального захисту населення за
місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).

Пунктом 1 частини 1 статті 92 Конституції
України передбачено, що виключно
законами України визначаються права і
свободи людини і громадянина, гарантії
цих прав і свобод. За положеннями
частини третьої статті 46 Конституції
України, пенсії, інші види соціальних
виплат та допомоги, що є основним
джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Відповідно до ст. 15 Закону № 2811- XII в
редакції з 01.01.2002 року допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Законом України «Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
було внесено зміни до Закону 2811-XII та
викладено ст. 15 у наступній редакції:
«Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї з розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень»

Проте відповідно до прикінцевих
положень Закону України «Про державний
бюджет України на 2008 р. та про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України», цей розділ Закону набирає
чинності з 01.01.2008 року і діє по 31.12.2008
року. Отже, з 01.01.2009 року ст. 15 Закону №
2811- XII відновила попередню редакцію,
відповідно до якої допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Також обмеження щодо розміру допомоги
по догляду за дитиною, передбаченого
ст.. 15 Закону № 2811- XII, встановлені ст. 46
Закону України «Про державний бюджет
України на 2009 рік»таст. 45 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2010 рік», відповідно до яких
зазначена допомога виплачується в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, ані Законом України «Про
державний бюджет України» на 2011-2014
роки, ані іншими законами, не
встановлювався на 2011-2014 роки інший ніж
у Законі 2811-XII розмір допомоги, та не
надавалось Кабінету Міністрів України
право визначати розміри такої
допомоги, а дії Законів про бюджет
діяли, відповідно, лише у 2009 та 2010 роках,
отже відповідач повинен був керуватися
Законом № 2811- XII, а положення Постанови
КМУ № 1751 від 27.12.2001 р. застосовуватися
не може, оскільки воно в частині
розміру допомоги суперечить
вищевказаному закону.

Виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, що відповідач
неправомірно при визначенні розміру
допомоги виходив з положень Постанови
Кабінету Міністрів України, яка
істотно звужує обсяг встановлених
законом прав позивача, тоді як
застосуванню підлягає положення ст. 15
Закону № 2811- XII.

На час виплати позивачу допомоги по
догляду за дитиною діяв Закон № 2811- XII в
наступній редакції: «Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років»,
отже й допомога повинна виплачуватись
у зазначеному розмірі.

Таким чином, суд вважає відмову
Управління соціального захисту
населення Волноваської районної
державної адміністрації у перерахунку
та виплаті допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до ст. 15 Закону № 2811- XII
неправомірною.

Кодексом адміністративного
судочинства України передбачені
загальні та спеціальні способи
судового контролю. Загальний судовий
контроль за виконанням судових рішень
в адміністративних справах
здійснюється в порядку, встановленому
ст. 181 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Статтею 267 даного Кодексу встановлені
спеціальні способи судового контролю
за виконанням судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 267 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, який ухвалив судове рішення в
адміністративній справі, має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.Звіт про
виконання судового рішення повинен
бути викладений у письмовій форму і
містити : реквізити судового рішення,
яке повинно бути виконане, стан його
виконання (виконане повністю, частково,
не виконане), повний перелік дій
суб'єкта щодо виконання цього рішення,
причини невиконання, якщо рішення
виконане не повністю або не виконане.
До такого звіту належить додати копії
документів, які б підтверджували
інформацію, викладену у звіті.

Відповідно до п.10.12. Постанови №7 від
20.05.2013р. Пленуму Вищого
адміністративного суду України "Про
судове рішення в адміністративній
справі" "...з метою забезпечення
судового контролю за своєчасним і
належним виконанням судового рішення
суд у резолютивній частині рішення
повинен повніше використовувати право
покладати обов'язок на суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
визначений строк звіт про виконання
судового рішення...".

Таким чином суд вважає необхідним
задовольнити вимоги позивачки в
частині здійснення судового контролю
за виконанням рішення суб'єктом
владних повноважень - відповідачем
шляхом зобов'язання відповідача подати
звіт про виконання судового рішення у
строк один місяць з дня набрання
судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п.1 ч. ст. 256 КАС України
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплати пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць.

Частиною першою 1 ст. 94 КАС України
передбачено, якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем сплачено судовий збір за
подання позовної заяви у розмірі 73,08
грн., які підлягають стягненню на
користь ОСОБА_1.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.19,46,95 Конституції
України, ст.ст.1, 13-15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» №
2811-XII від 21.11.1992 року, ст.ст. 6-14,
17-19, 71, 86, 128, 159-163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління соціального захисту
населення Волноваської районної
державної адміністрації про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок та виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку -
задовольнити.

Визнати неправомірною відмову
Управління соціального захисту
населення Волноваської районної
державної адміністрації у перерахунку
та виплаті допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до ст. 15 Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Зобов'язати Управління соціального
захисту населення Волноваської
районної державної адміністрації
здійснити перерахунок та виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
призначеної ОСОБА_1, відповідно до ст. 15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років за
період з 03 червня 2013 року по 01 липня 2014
року з урахуванням виплачених сум
допомоги.

Допустити постанову до негайного
виконання в межах суми стягнення
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за один
місяць.

Зобов'язати Управління соціального
захисту населення Волноваської
районної державної адміністрації
надати до Волноваського районного суду
Донецької області звіт про виконання
постанови у строк один місяць з дня
набрання судовим рішенням законної
сили.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судові витрати по
сплаті судового збору у розмірі 73,08 грн.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Волноваський районний суд протягом 10
днів з дня проголошення постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя:

В.І.Ромахов