Справа № 818/4452/13-а
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2014 р. м. Київ
К/800/52059/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Малиніна В.В. (доповідач), Ситникова О.Ф.,
Швець В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в місті Глухів
Сумської області на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 9 вересня 2013
року у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в місті
Глухові та Глухівському районі
Сумської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Глухів
Сумської області про зобов'язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду
України в м. Глухові та Глухівському
районі Сумської області (далі - позивач)
звернулося до суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Глухів
Сумської області (далі - відповідач), в
якому просив суд:

- зобов'язати Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Глухів
Сумської області прийняти суми до
відшкодування та стягнути з
відповідача заборгованість за період з
січня по березень 2013 року в сумі 181 грн.
11 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що відповідно до п. 7 "Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання" затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України, Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України від
4 березня 2003 року № 5-4/4 зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 16
травня 2003 року за № 376/7697, Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі довідки про
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, на централізованому
рівні до 25 числа місяця, наступного за
звітним, перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Частиною 2 ст. 2 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону. Крім цього, статтею 3 "Угоди про
гарантії прав громадян держав -
учасниць Співдружності Незалежних
Держав у галузі пенсійного
забезпечення" від 13 березня 1992 року
встановлено, що усі витрати, пов'язані
із здійсненням пенсійного
забезпечення за цією Угодою, несе
держава, що надає забезпечення.

Зважаючи на викладене позивач
зазначає, що якщо факт отримання
каліцтва громадянам встановлено за
законодавством СРСР, то обов'язок
відшкодування витрат на виплату пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання
покладається на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 20 червня 2013
року у задоволенні зазначеного позову
відмовлено.

Постановою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 9 вересня 2013 року апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Глухові та Глухівському районі
Сумської області - задоволено.
Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 20 червня 2013
року скасовано. Прийнято нову
постанову, якою позов Управління
Пенсійного фонду України в м. Глухові
та Глухівському районі Сумської
області задоволено.

Зобов'язано Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Глухів
Сумської області прийняти суми до
відшкодування та стягнути з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Глухів
Сумської області на користь Управління
Пенсійного фонду України в м.Глухові та
Глухівському районі Сумської області
заборгованість в сумі 181 грн. 11 коп.

У поданій касаційній скарзі Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Глухів
Сумської області, посилаючись на
порушення судом апеляційної
інстанції норм матеріального права,
ставить питання про скасування
ухваленого судового рішення суду
апеляційної інстанції та ухвалення
нового рішення у справі про залишення в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.223 КАС
України, суд касаційної інстанції за
наслідками розгляду касаційної скарги
має право залишити касаційну скаргу
без задоволення, а судові рішення - без
змін.

Як досліджено судами попередніх
інстанції, позивачем включена до актів
звірок виплата пенсії громадянину
ОСОБА_4, що отримав каліцтво 17 жовтня 1984
року в установі ОЕ-256/20 Вологородської
області РФ, внаслідок чого ОСОБА_4
визнано інвалідом третьої групи, тобто
за законодавством СРСР.

Загальна сума витрат Управління
Пенсійного фонду України в м.Глухові та
Глухівському районі у зв'язку з
виплатою ОСОБА_4 пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва за
січень, лютий та березень 2013 року
складає 161,07 грн., що підтверджується
списками осіб, яким виплачені пенсії,
актами щомісячних звірок, службовою
запискою.

Окрім того, в Управлінні
Пенсійного фонду України в м. Глухові
та Глухівському районі на обліку
знаходиться пенсіонер ОСОБА_5 з 1
листопада 1996 року та з 26 квітня 2010 року
отримує пенсію в разі втрати
годувальника, померлого внаслідок
трудового каліцтва.

Загальна сума витрат Управління
Пенсійного фонду України в м. Глухові
та Глухівському районі у зв'язку з
виплатою ОСОБА_5 пенсії у зв'язку з
втратою годувальника складає 20,04 грн.,
що підтверджується списками осіб, яким
виплачені пенсії, актами щомісячних
звірок, службовою запискою.

Вказані акти щомісячних звірок не
були підписані відповідачем та
вищевказані витрати не були
відшкодовані відповідачем, що
вбачається з таблиць розбіжностей.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з відсутності обов'язку
відповідача перерахувати позивачу
заборгованість по витратам у зв'язку з
виплатою пенсій.

Суд апеляційної інстанції не
погодився з такими висновками суду
першої інстанції та зазначив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
громадянину ОСОБА_4 призначено пенсію
по інвалідності внаслідок трудового
каліцтва, що трапилося 17 жовтня 1984 року
в установі ОЕ-256/20 Вологодської
області РФ.

За змістом ч.2 ст. 2 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Отже, ОСОБА_4, з якими відбувся
нещасний випадок на виробництві, має
право на отримання пенсії по
інвалідності відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» .

При цьому, право на забезпечення
по страхуванню від нещасного випадку
на виробництві, яке встановлено в
Україні, не залежить від того, в якій із
колишніх республік СРСР стався
нещасний випадок з застрахованою
особою або виникло професійне
захворювання, пов'язане з виконанням
нею трудових обов'язків.

Відповідно до Угоди про гарантії
прав громадян держав - учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
галузі пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року держави-учасниці
Співдружності мають зобов'язання щодо
непрацездатних осіб, які отримали
право на пенсійне забезпечення на
їхній території або на території інших
республік за період їх входження до
складу СРСР і реалізують це право на
території держав-учасниць Угоди.

Таким чином, якщо страховий
випадок стався на території держав
колишнього СРСР, пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
трудового каліцтва призначаються за
законодавством України та
виплачуються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.

Враховуючи викладене, страховиком,
який має виплачувати пенсію по
інвалідності особі, яка стала
інвалідом від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР, а в разі виплати такої
органами Пенсійного фонду України -
відшкодувати останньому витрати щодо
виплати, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

Висновки суду першої інстанції
щодо відсутності підстав для
відшкодування відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Глухів
Сумської області заборгованості з
витрат на виплату пенсій на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м.Глухові та Глухівському районі
Сумської області є помилковими.

Колегія суддів погоджується з
такими висновками суду апеляційної
інстанції та зазначає наступне.

Статтею 1 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від 14
січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є
такі види загальнообов'язкового
державного соціального страхування:
пенсійне страхування; страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними у частині
першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ. (стаття 4 Основ
у редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин).

Відповідно до пункту 4 статті 25
Основ за страхуванням від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг і матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ є Фонд, що також
передбачено статтею 21 Закону України
«Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 1105-XIV (далі - Закон №
1105-XIV), яка визначає перелік соціальних
послуг та виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом.

Згідно з частиною 4 статті 26 Основ
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Аналогічне правило закріплене
частиною другою статті 24 Закону № 1105-XIV,
відповідно до пункту 5 якої якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом і
страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутися до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Згідно з абзацом другим пункту 4
Порядку відшкодування витрат,
розробленого та затвердженого ПФУ і
Фондом відповідно до Закону № 1105-XIV та
законів України «Про страхові тарифи
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та «Про пенсійне
забезпечення», відшкодуванню Фондом
підлягають, зокрема, виплачені суми
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Таким чином, на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України покладено
обов'язок по відшкодуванню витрат на
виплату пенсій по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва.

Вимоги позивача про відшкодування
відділенням Фонду витрат пов'язаних з
виплатою пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва та пенсії
по втраті годувальника відповідають
змісту прав позивача як робочого
органу Пенсійного фонду України щодо
відшкодування понесених ним витрат та
узгоджуються із компетенцією Фонду.

Отже, враховуючи, що сума
заборгованості не узгоджена при
підписанні визначених Порядком актів
звірок та не прийнята Фондом до
відшкодування на централізованому
рівні, вимоги Управління Пенсійного
фонду України в м. Глухові та
Глухівському районі Сумської області
про відшкодування відділенням Фонду
витрат на виплату пенсій є
обґрунтованими.

Доводи, викладені в касаційній
скарзі, не спростовують висновків суду
апеляційної інстанції та встановлених
обставин справи.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
апеляційної інстанції є законним і не
підлягає скасуванню, оскільки суд,
всебічно перевіривши обставини справи,
вирішив спір у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин; в
ньому повно відображені обставини, що
мають значення для справи, висновки
суду щодо встановлених обставин і
правові наслідки є правильними, а
доводи касаційної скарги їх не
спростовують.

Відповідно до частини першої
статті 224 КАС України суд касаційної
інстанції залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Глухів
Сумської області - залишити без
задоволення.

Постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 9 вересня 2013 року у справі за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в місті Глухові та
Глухівському районі Сумської області
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
місті Глухів Сумської області про
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає.

Судді:

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников

В.В.Швець