Справа № 826/4585/14
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/4585/14
інстанції: Арсірій Р.О.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

при секретарі
- Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційні скарги
ОСОБА_2 та Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про визнання протиправними
дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з адміністративним позовом в
якому просила: визнати протиправними
дії Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві щодо відмови у реєстрації
ОСОБА_2 декларації про готовність
об'єкта до експлуатації; зобов'язати
Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві зареєструвати ОСОБА_2
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
05 травня 2014 року у адміністративний
позов задоволено частково, а саме
шляхом визнаня протиправними дії
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві щодо відмови у реєстрації
ОСОБА_2 декларації про готовність
об'єкта до експлуатації.

Учасники судового процесу, не
погоджуючись із зазначеною постановою,
подали апеляційні скарги, в яких,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просять суд
скасувати постанову та прийняти нову,
якою позов задовольнити в повному
обсязі та відмовити у задоволенні
адміністративного позову, відповідно.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційні скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга ІДБК у м.
Києві підлягає задоволенню, а
постанова суду першої інстанції -
скасуванню, натомість, апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на думку суду слід
залишити без задоволення, виходячи з
наступного,

Як свідчать обставини справи, у грудні
2013 ОСОБА_2 звернулась до відповідача
для реєстрації Декларації про
готовність об'єкта до експлуатації
«Будівництво приватного житлового
будинку, господарських будівель і
споруд за адресою: АДРЕСА_1». В
результаті чого листом №7/26-1/1501/10 від
15.01.2014 Інспекцією повернуто Декларацію
та вказано наступні недоліки:

- у пункті 3 не зазначена вся
інформація про відповідальну особу -
інженера з технічного нагляду,
передбачена формою декларації; у
пункті 5 не зазначено інформацію про
наявність/відсутність інформації про
страхову організацію;

- у пункті 6 не зазначений
номер телефону особи, відповідальної
за виконання робіт та чиїм наказом її
призначено;

- у пункті 8 не зазначена вся
інформація, передбачена формою
декларації; у пункті 11 не зазначений
строк введення об'єкта в експлуатацію;

- у пункті 12 невірно заповнений
підпункт «Перелік інженерного
обладнання об'єкта», оскільки
відповідно до вимог форми декларації
про готовність об'єкта до експлуатації
додатку 1 Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13
квітня 2011 р. № 461 у відповідному
переліку необхідне підкреслюється; у
пункті 13 не заповнена таблиця
«Кількість квартир у житловому будинку
та їх площа», також вказаний показник
загальної площі будівлі об'єкта
будівництва та інформація щодо
нежитлового приміщення - навісу не
відповідає даним, викладеним у доданих
до дозволу на виконання будівельних
робіт від 22.02.2007 №2459-Об/Ш документах, що
свідчить про можливе коригування
проектної документації, про що
Інспекцію не було повідомлено в
установленому законодавством порядку;

- у пункті 14 не зазначена
інформація щодо основних показників
об'єкта відповідно до проектної
документації. У пункті 15 відсутня
інформація щодо кошторисної вартості
будівництва за затвердженою проектною
документацією.

Усунувши виявлені відповідачем
недоліки, позивач повторно подала до
Інспекції Декларацію для її
реєстрації. Проте, листом від №7/26-51/1902/10
від 19.02.2014 відповідач повернув
Декларацію з переліком виявлених
зауважень для її оформлення згідно
установлених вимог. У зазначеному
листі вказано наступні зауваження:

- невірно зазначена інформація
щодо найменування органу, який провів
реєстрацію; у пункті 3 не зазначена вся
інформація про відповідальну особу -
інженера з технічного нагляду,
передбачена формою декларації;

- у пункті 8 не зазначена вся
інформація, передбачена формою
декларації; враховуючи інформацію,
зазначену у пункті 11 щодо дати
закінчення будівництва та строк дії
дозволу на виконання будівельних робіт
№2459-06/111, який діяв до 31.12.2007, на момент
закінчення будівництва строк дії
відповідного дозволу закінчився;

- у пункті 13 необхідно
привести у відповідність показники
щодо загальної площі квартир у
житловому будинку та загальної площі
вбудовано-прибудованих приміщень
житлового будинку до показника
загальної площі, зазначеної в пункті 12
і складає в сумі 867,9 кв.м;

- у пункті 14 невірно
зазначена інформація щодо основних
показників об'єкта відповідно до
проектної документації. У пункті 15
відсутня інформація щодо кошторисної
вартості будівництва за затвердженою
проектною документацією.

З урахуванням роз'яснень відповідача,
виправивши недоліки, позивач втретє
подав до Інспекції Декларацію. Однак,
листом відповідача № 7/26-34/2003/10 від
20.03.2014 позивачу повідомлено про
повернення поданої ним Декларації про
готовність об'єкта до експлуатації для
усунення виявлених зауважень та її
оформлення згідно з встановленими
вимогами. В даному листі значаться
наступні зауваження до поданої
позивачем Декларації, а саме:

- у пункті 3 невірно зазначена
інформація про назву, номер та дату
документа, що підтверджує повноваження
особи на здійснення технічного
нагляду;

- у пункті 9, невірно
зазначена інформація щодо
затвердження замовником проектної
документації;

- у пункті 14 невірно
зазначена інформація щодо основних
показників об'єкта відповідно до
проектної документації;

- У пункті 15 відсутня інформація
щодо кошторисної вартості будівництва
за затвердженою проектною
документацією.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку
відповідача та з метою їх відновлення
ОСОБА_2 звернулась за захистом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач як суб'єкт владних
повноважень не довів правомірності
своєї відмови в реєстрації декларації
про готовність об'єкта до експлуатації.
Разом з тим, судом першої інстанції
визнано безпідставність позовної
вимоги щодо зобов'язання Інспекцію
зареєструвати декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації за
зверненням позивача, оскільки вказані
функції є виключною компетенцією
відповідача.

На думку колегії суддів позиція суду
першої інстанції є не вірною з огляду
на наступне.

Спірні правовідносини регулюються
нормами Конституції України, Законом
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» № 3038-VI (далі
Закон №3038-VI) та іншими
нормативно-правовими актами.

Так, відповідно до частини восьмої ст. 39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності»
експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих (якщо таке
прийняття передбачено законодавством)
в експлуатацію, забороняється. Також,
за не введення об'єктів містобудування
в експлуатацію встановлена відповідна
відповідальність.

Прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, що належать до I -
III категорій складності, та об'єктів,
будівництво яких здійснювалося на
підставі будівельного паспорта,
здійснюється шляхом реєстрації
органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Форма декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, порядок її
подання і реєстрації визначаються
Кабінетом Міністрів України (ч. 1 ст. 39
Закону № 3038-VI).

На виконання вказаної статті даного
Закону, Кабінетом Міністрів України
затверджено Порядок № 461 від 13.04.2011
року, який визначає процедуру
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів.

Відповідно до п. 9 Порядку № 461 на
об'єкті повинні бути виконані всі
передбачені проектною документацією
згідно із державними будівельними
нормами, стандартами і правилами
роботи, а також змонтоване і
випробуване обладнання.

Приписами п. п. 11-13 Порядку № 461
визначено, що датою прийняття в
експлуатацію об'єкта є дата реєстрації
декларації або видачі сертифіката.

Експлуатація об'єктів, не прийнятих в
експлуатацію, забороняється.

Згідно з п. п. 17-21 Порядку № 461
реєстрація декларації здійснюється з
дотриманням вимог Закону України «Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності».

Декларація приймається в дозвільному
центрі за місцезнаходженням об'єкта.

Реєстрацію декларації здійснює
Інспекція за місцезнаходженням об'єкта
на безоплатній основі.

Замовник (його уповноважена особа)
подає особисто або надсилає
рекомендованим листом з описом
вкладення до Інспекції два примірники
декларації за формою згідно з додатком
1.

Замовник відповідно до закону
відповідає за повноту та достовірність
даних, зазначених у поданій ним
декларації.

Інспекція перевіряє протягом десяти
робочих днів з дати подання
(надходження) до неї декларації повноту
даних, зазначених у ній, та реєструє
декларацію.

У разі коли декларація подана чи
оформлена з порушенням установлених
вимог, Інспекція повертає її на
доопрацювання з обґрунтуванням
підстав повернення у строк,
передбачений для її реєстрації.

Після усунення недоліків, що стали
підставою для повернення декларації на
доопрацювання, замовник може повторно
звернутися до Інспекції для реєстрації
декларації.

Разом з тим, частиною шостою ст. 39
Закону № 3038-VI інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
повертають декларацію про готовність
об'єкта до експлуатації замовникові,
якщо декларація подана чи оформлена з
порушенням установлених вимог, з
обґрунтуванням причини у строк,
передбачений для її реєстрації.

Отже, декларація про готовність об'єкта
до експлуатації може бути повернена
замовникові в разі подання чи
оформлення її з порушенням
установлених вимог з обов'язковим
обґрунтуванням таких причин.

В результаті дослідження матеріалів
справи, з метою встановлення наявності
допущених позивачем порушень при
оформленні декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, судова колегія
вважає за необхідне зауважити
наступне.

З метою виконання будівельних робіт
позивачем отримано дозвіл Управління
державного архітектурного
будівельного контролю м. Києва
№2459-Об-ІІІ від 22.02.2007.

Водночас, при перевірці декларації про
готовність об'єкта до експлуатації
відповідачем встановлено, що така
декларація оформлена з порушенням
установлених вимог, а саме у пункту 3 не
вірно зазначена інформація про назву,
номер та дату документа, що підтверджує
повноваження особи на здійснення
технічного нагляду.

Згідно п. 3 Порядку здійснення
технічного нагляду, затвердженого
постановою КМ України №903 від 11.07.2007,
технічний нагляд здійснюють особи, що
мають виданий відповідно до
законодавства
архітектурно-будівельною атестаційною
комісією кваліфікаційний сертифікат.
Однак, в порушення наведеної норми, у
декларації зазначено про наявність
диплому.

Також, у пункті 9 невірно зазначена
інформація щодо затвердження
замовником проектної документації.
Даний факт підтверджується тим, що
відповідно до ст. 7 Закону України «Про
архітектурну діяльність», проекти
об'єктів архітектури затверджуються
замовником, при цьому як вбачається з
поданої декларації проектна
документація затверджена Головним
управління містобудування,
архітектури та дизайну міського
середовища. При цьому як вбачається з
додатків які були надані Позивачем для
отримання вище вказаного дозволу
проектна документація дійсно
затверджувалась рішенням замовника
від 12.02.2007, однак чомусь дане рішення
Позивачем у поданій декларації не
зазначено.При цьому, представник
відповідача пояснив суду апеляційної
інстанції, що вказане рішення було
надано позивачем при отриманні дозволу
на будівельні роботи у 2007 році.

Більше того, пунктах 14 та 15 невірно
зазначена інформація щодо основних
показників об'єкта відповідно до
проектної документації. Так зокрема у
рішенні замовника, щодо затвердження
проектної документації загальна площа
будівлі складає 783,59 кв.м., однак в
поданій декларації, зокрема в п. 14
загальна площа складає 867,9 та відсутня
інформація щодо кошторисної вартості
будівництва за затвердженою проектною
документацією.

З урахуванням викладеного, після
детального з'ясування обставин справи
та аналізу законодавчих норм, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що відповідачі діяли у межа
та у спосіб наданих їм повноважень, а
також на підставі діючих законодавчих
актів України, що регулюють спірні
правовідносини.

Разом з тим, судовою колегією
підтримана позиція суду першої
інстанції щодо безпідставності
позовної вимоги про зобов'язання
Інспекцію зареєструвати декларацію
про готовність об'єкта до експлуатації
за зверненням позивача, з огляду на
наступне.

Завдання правосуддя полягає не у
забезпеченні ефективності державного
управління, а в гарантуванні
дотримання вимог права, інакше
порушується принцип розподілу влади.
Принцип розподілу влади не допускає
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень - єдиним критерієм
здійснення правосуддя є право. Тому
завданням адміністративного суду є
контроль за легітимністю прийняття
рішень.

Так, постановою Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 21
жовтня 2010 року № П-278/10 встановлено, що з
огляду на положення КАС України щодо
компетенції адміністративного суду,
останній не може підміняти інший орган
державної влади та перебирати на себе
повноваження щодо вирішення питань,
які законодавством віднесені до
компетенції цього органу державної
влади.

Відповідно до процесуального закону
суд уповноважено давати правову оцінку
обставинам під час розгляду та
вирішення конкретної справи. Тому, у
випадку неприйняття суб'єктом владних
повноважень відповідного рішення по
суті поставленого питання, суд
позбавлений можливості зобов'язати
такого суб'єкта прийняття необхідне
рішення.

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є: 1) неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи; 2)
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими; 3)
невідповідність висновків суду
обставинам справи; 4) порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Оскільки, судом першої інстанції
порушено норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи. В
зв'язку з цим виникає необхідність у
задоволені апеляційної скарги та
відповідно у скасуванні постанови
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 05 травня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05 травня 2014 року -
скасувати.

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про визнання протиправними
дій та зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
передбачені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:
Н.М. Троян

Судді:
Н.П. Бужак,

Л.О. Костюк

Головуючий суддя

Троян Н.М.

Судді:

Бужак Н.П.

Костюк Л.О.