Справа № К/9991/31473/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/31473/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Бутенка В.І., Заїки М.М., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління праці
та соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації Чернігівської області
про визнання дій незаконними,
зобов'язання вчинити певні дії, за
касаційною скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації Чернігівської області
на постанову Апеляційного суду
Чернігівської області від 14 квітня 2011
року, -

встановив:

У липні 2010 року ОСОБА_4 звернувся в суд з
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації Чернігівської області
про визнання дій незаконними і
зобов'язання призначити йому щорічну
допомогу на оздоровлення з 1 липня 2010
року відповідно до розмірів,
встановлених статтею 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 року № 796-ХІІ (далі - Закон №
796-ХІІ).

Рішенням Козелецького районного суду
Чернігівської області від 7 вересня 2010
року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації Чернігівської області
щодо нарахування позивачеві щорічної
допомоги на оздоровлення як особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, з порушенням вимог Закону
№ 796-ХІІ. Зобов'язано відповідача
призначити ОСОБА_4 як постраждалому
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії (ІІ група інвалідності)
щорічну допомогу на оздоровлення
згідно вимог статті 48 Закону № 796-ХІІ за
2010 рік. У решті позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду
Чернігівської області від 14 квітня 2011
року рішення Козелецького районного
суду Чернігівської області від 7
вересня 2010 року скасовано, позов ОСОБА_4
задоволено частково. Визнано
неправомірними дії Управління праці та
соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації Чернігівської області
щодо нарахування позивачеві щорічної
допомоги на оздоровлення в розмірі
меншому, ніж встановлений статтею 48
Закону № 796-ХІІ. Зобов'язано
відповідача призначити ОСОБА_4 як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи ІІ
категорії щорічну допомогу на
оздоровлення за 2010 рік в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат згідно
вимог статті 48 Закону № 796-ХІІ з
відрахуванням виплачених сум. В
задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі Управління праці
та соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації Чернігівської області,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, просить скасувати
постанову Апеляційного суду
Чернігівської області від 14 квітня 2011
року і прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позову повністю.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції переглядає
судові рішення в межах касаційної
скарги.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, і це відповідає
матеріалам справи, що ОСОБА_4 мав статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 2 категорії.
Позивач перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Козелецької
районної державної адміністрації
Чернігівської області, допомога на
оздоровлення за 2010 рік йому була
нарахована як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
2 категорії 4 березня 2010 року відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 12 липня 2005 року № 562 у
розмірі 100 гривень. Зміну категорії з 2
на 1 та встановлення ІІ групи
інвалідності позивачеві було
оформлено після призначення йому
допомоги на оздоровлення за 2010 рік як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 2 категорії у
розмірі 100 гривень.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі № 796-ХІІ.

Абзацом 4 частини 4 статті 48 Закону №
796-ХІІ було передбачено, що учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії щорічна
допомога на оздоровлення виплачується
у розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат, а частиною 7 цієї статті
встановлено, що розмір мінімальної
заробітної плати визначається на
момент виплати.

Статтею 62 Закону № 796-ХІІ визначено, що
роз'яснення порядку застосування цього
Закону провадиться у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, рішення якого є обов'язковими
для виконання міністерствами та іншими
центральними органами державної
виконавчої влади України, місцевими
органами державної виконавчої влади,
всіма суб'єктами господарювання,
незалежно від їх відомчої
підпорядкованості та форм власності.

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12 липня
2005 року № 562 було установлено
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, розмір
щорічної допомоги на оздоровлення,
зокрема, учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
2 категорії - 100 гривень, тобто у розмірі
меншому, ніж це було передбачено
статтею 48 Закону № 796-ХІІ.

Водночас редакція абзацу 4 частини 4
статті 48 Закону № 796-ХІІ, яким розмір
грошової допомоги на оздоровлення для
учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 2 категорії
визначено у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат, на час виникнення
спірних відносин була чинною та іншими
законодавчими актами, в тому числі
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» від 27 квітня 2010 року
№ 2154-VI не призупинялась і зміни до неї
не вносились.

Частиною 4 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

За таких обставин колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції про
неправомірність нарахування у березні
2010 року позивачеві як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії
грошової допомоги на оздоровлення за
2010 рік у розмірі 100 гривень,
встановленого підзаконним нормативним
актом - постановою Кабінету Міністрів
України «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 12 липня 2005 року № 562,
який суперечить Закону № 796-ХІІ, та про
наявність законних підстав для
нарахування і виплати позивачеві як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 2 категорії
допомоги на оздоровлення за 2010 рік у
розмірі, визначеному абзацом 4 частини 4
статті 48 Закону № 796-ХІІ.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків
апеляційного суду та встановлених
обставин справи.

Згідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації Чернігівської області -
залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду
Чернігівської області від 14 квітня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління праці та соціального
захисту населення Козелецької
районної державної адміністрації
Чернігівської області про визнання дій
незаконними, зобов'язання вчинити
певні дії - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Бутенко В.І.

Заїка М.М.