Справа № 813/2979/14
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 липня 2014 року м.
Львів № 813/2979/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Сподарик Н.І., за участі секретаря
судового засідання Жовковської Ю.В.,
представника позивача Буй Б.В.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом приватного підприємства
«Північний юридичний центр» до відділу
державної виконавчої служби
Червоноградського міського управління
юстиції про скасування постанов,-
На розгляд Львівського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява приватного підприємства
«Північний юридичний центр» до відділу
державної виконавчої служби
Червоноградського міського управління
юстиції про скасування постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження ВП № 41936222
від 17.02.2014 року та постанови про арешт
коштів боржника ВП № 41936222 від 17.02.2014
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем безпідставно винесено
оскаржувані постанови, оскільки
позивачу не було відомо про відкриття
виконавчого провадження з виконання
рішення управління Пенсійного фонду
України у м. Червонограді Львівської
області № 445 від 17.12.2010 року про
стягнення з позивача пені на суму 32492,85
грн., тому вказане рішення не могло бути
добровільно виконане позивачем у
наданий державним виконавцем строк.
Також звертає увагу, що питання
законності рішення управління
Пенсійного фонду України у м.
Червонограді Львівської області № 445
від 17.12.2010 року вирішувалось Вищим
адміністративним судом України, який
ухвалою від 15.04.2014 року у справі К/800/5767/14
скасував рішення суду першої та
апеляційної інстанції та направив
справу для повторного розгляду до суду
першої інстанції. Позивач вважає, що
дії відповідача щодо ненадіслання
позивачу постанови про відкриття
виконавчого провадження є
протиправними, а оскаржувані постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження та про
арешт коштів боржника підлягають
скасуванню.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
надав пояснення, аналогічні викладеним
у позовній заяві, просив
адміністративний позов задовольнити
повністю.

Позиція відповідача викладена у
запереченні (вх. № 510ел від 22.05.2014 року),
де вказано, що постанова про відкриття
виконавчого провадження із
зазначенням у ній строку для
добровільного виконання виконавчого
документа була надіслана позивачу
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням про вручення поштового
відправлення (вихідний номер 2451).
Конверт із постановою повернувся
державному виконавцю з відміткою
установи зв'язку «за закінченням
терміну зберігання». Зазначає, що
відповідно до ст. 31 Закону України «Про
виконавче провадження» боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.
Вважає твердження позивача про
протиправність дій відповідача щодо
ненадіслання постанови про відкриття
виконавчого провадження
безпідставними, вважає, що усі заходи з
примусового виконання виконавчого
документа здійснювались виключно на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Просив у задоволенні
адміністративного позову відмовити
повністю.

Від відповідача надійшло клопотання
(вх. № 533ел від 28.05.2014 року) про розгляд
справи без участі представника
відповідача.

Дослідивши надані суду докази в межах
заявлених вимог, суд встановив
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

07.02.2014 року головним державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Червоноградського
міського управління юстиції
Квашинською З.Л. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 41936222 про примусове виконання рішення
управління Пенсійного фонду України у
м. Червонограді Львівської області № 445
від 17.12.2010 року про стягнення з
приватного підприємства «Північний
центр» (перейменовано на приватне
підприємство «Північний юридичний
центр») пені на суму 32492,85 грн. та надано
строк для добровільного виконання до
14.02.2014 року. Вказану постанову
надіслано позивачу рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
поштового відправлення 10.02.2014 року, що
підтверджено відбитком штампа
установи зв'язку на поштовому конверті
(копія у матеріалах справи, а. с. 62).

17.02.2014 року головним державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Червоноградського
міського управління юстиції
Квашинською З.Л. винесено постанову про
арешт коштів боржника, якою у зв'язку з
відсутністю добровільного виконання
боржником виконавчого документа
накладено арешт на кошти, що містяться,
поступають, будуть поступати на
рахунки приватного підприємства
«Північний центр» в межах суми 32492,85
грн.

17.02.2014 року головним державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Червоноградського
міського управління юстиції
Квашинською З.Л. винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, якою у
зв'язку з відсутністю добровільного
виконання боржником виконавчого
документа накладено арешт на все майно
приватного підприємства «Північний
центр» в межах суми 32492,85 грн.

Приймаючи рішення суд виходив з
наступного.

Згідно зі ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
добросовісно.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутись до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 цього ж Закону у
випадках, передбачених законом,
рішення судів та інших органів щодо
стягнення коштів виконуються органами
доходів і зборів, банками та іншими
фінансовими установами. Рішення
зазначених органів можуть
виконуватися відповідно до закону
також іншими органами, установами,
організаціями, посадовими особами та
громадянами.

Згідно зі ст. 17 цього ж Закону примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою рішення інших органів
державної влади, якщо їх виконання за
законом покладено на державну
виконавчу службу.

Відповідно до ст. 25 цього ж Закону
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Згідно з ч. 1 ст. 27 цього ж Закону у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 31 цього ж Закону копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження
(далі - документи виконавчого
провадження), що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

У позовній заяві позивач стверджує, що
не мав можливості добровільно виконати
рішення управління Пенсійного фонду
України у м. Червонограді Львівської
області № 445 від 17.12.2010 року у наданий
державним виконавцем строк, оскільки
йому не було відомо про відкриття
виконавчого провадження, копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження позивач не отримував.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що копію постанови
про відкриття виконавчого провадження
ВП № 41936222 від 07.02.2014 року надіслано
державним виконавцем позивачу
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення поштового відправлення
10.02.2014 року, що підтверджено відбитком
штампа установи зв'язку на поштовому
конверті (копія у матеріалах справи, а.
с. 62). Вказаний конверт повернувся
відправнику 14.02.2014 року з відміткою
установи зв'язку «за закінченням
терміну зберігання».

З огляду на наведені обставини Суд
дійшов висновку, що державним
виконавцем дотримано вимог ст. ст. 25, 31
Закону України «Про виконавче
провадження», надіслано боржнику копію
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП № 41936222 від 07.02.2014 року
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення за адресою, зазначеною у
виконавчому документі, відтак, боржник
(позивач) вважається повідомленим про
відкриття виконавчого провадження.
Оскільки боржником не було добровільно
виконано виконавчого документа у
наданий державним виконавцем строк,
державний виконавець розпочав
примусове виконання рішення
відповідно до вимог статті 27 Закону
України «Про виконавче провадження».

Стосовно твердження відповідача про
те, що питання законності рішення
управління Пенсійного фонду України у
м. Червонограді Львівської області № 445
від 17.12.2010 року вирішувалось Вищим
адміністративним судом України, який
ухвалою від 15.04.2014 року у справі К/800/5767/14
скасував рішення суду першої та
апеляційної інстанції та направив
справу для повторного розгляду до суду
першої інстанції, Суд зазначає, що
законність рішення управління
Пенсійного фонду України у м.
Червонограді Львівської області № 445
від 17.12.2010 року не є предметом розгляду
у даній адміністративній справі.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
державний виконавець виніс
оскаржувані постанови у відповідності
до вимог Закону України «Про виконавче
провадження», під час винесення
спірних постанов діяв на підставі, в
межах повноважень та у спосіб,
визначений Законом України «Про
виконавче провадження». Позивач не
довів, що оскаржуваними постановами
порушено його законні права та
інтереси, відтак, у задоволенні
адміністративного позову приватного
підприємства «Північний юридичний
центр» до відділу державної виконавчої
служби Червоноградського міського
управління юстиції про скасування
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
ВП № 41936222 від 17.02.2014 року та постанови
про арешт коштів боржника ВП № 41936222 від
17.02.2014 року слід відмовити.

У відповідності до вимог ст. 94 КАС
України відшкодування судових витрат
позивачеві, якому відмовлено у позові,
не передбачено.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволені адміністративного позову
відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на постанову суду
першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
повного тексту постанови. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 04
липня 2014 року.

Суддя
Сподарик Н.І.