Справа № 872/14355/13
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2014 рокусправа № 200/2737/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Іванова С.М.

суддів: Чабаненко
С.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Дніпропетровської міської ради на
постанову Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 27 травня
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської
міської ради про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання вченити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому вказує, що в жовтні 2006
р. він подав до Дніпропетровської
міськради заяву на отримання земельної
ділянки в районі вулиць Оранжевої і
Фіалкової, а саме в районі вул. Веселки.
17.01.2008 р. Земельне управління міськради
видало йому матеріали обґрунтування
місця розташування об'єкту і формуляр
погодження місця розташування об'єкта
відповідними службами. 01.04.2010 р. ним до
Дніпропетровської міськради було
подано клопотання про надання дозволу
на розроблення проекту землеустрою
відведення земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку в районі вул. Веселка разом з
графічними матеріалами. До 28.02.2013 р.
відповідач не прийняв жодного рішення
щодо надання дозволу на розроблення
проекту землеустрою відведення
земельної ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
земельній ділянці в районі вул. Веселка
або щодо мотивованої відмови у його
наданні. Позивач вважає бездіяльність
відповідача протиправною та такою, що
порушує його право на одержання
безоплатно у власність земельної
ділянки, про що і просить постановити
рішення, а також зобов'язати
відповідача розглянути клопотання про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою відведення земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
земельній ділянці в районі вул.
Веселка.

Постановою Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
27 травня 2013 року адміністративний
позов задоволено повністю.

Визнано протиправною
бездіяльність Дніпропетровської
міської ради щодо не розгляду питання
про надання згоди на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
ОСОБА_1 земельної ділянки по вул.
Веселка згідно його заяви від 01.04.2010
року.

Зобов'язано Дніпропетровську
міськраду протягом одного місяця після
набрання постановою законної сили
розглянути питання про надання згоди
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення ОСОБА_1 земельної
ділянки по вул. Веселка згідно його
заяви від 01.04.2010 року.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що відповідачем було
порушено вимоги ст. 118 та ч. 7 ст.
151 Земельного кодексу України в частині
додержання встановлених строків
розгляду питань стосовно погодження
місця розташування та надання згоди на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

Не погоджуючись з прийнятим у
справі судовим рішенням, у поданій
апеляційній скарзі відповідач, вказує
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В обґрунтування вимог
апеляційної скарги її заявник
посилається на те, що в процесі
підготовки відповідних документів та у
зв'язку з наявністю листа від ВАТ «ДМЗ»
було виявлено, що

зазначену територію частково було
виділено в постійне користування
останньому, а також, зазначає про
пропущення позивачем процесуального
строку для звернення до суду.

Позивач в судовому засіданні
вважав, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, а рішення суду
першої інстанції є законним та
обґрунтованим, а тому підлягає
залишенню без змін.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, що у відповідності до ч.
4 ст. 196 КАС України не перешкоджає
розгляду справи за відсутністю
останнього.

Заслухавши позивача, перевіривши
матеріали справи, оцінивши доводи
апеляційної скарги та правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права в межах доводів останньої,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої
інстанції, 01.04.2010 року позивачем до
Дніпропетровської міськради було
надано клопотання про надання дозволу
на розроблення проекту землеустрою
відведення земельної ділянки для
будівництва (а.с. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного
кодексу України сільські, селищні,
міські ради передають земельні ділянки
у власність або у користування із
земель комунальної власності
відповідних територіальних громад для
всіх потреб.

Стаття 125 Земельного кодексу
України передбачає, що право власності
на земельну ділянку виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Передача земельних ділянок у
власність громадянам, порядок подання
клопотань та заяв, розроблення
проектів та їх погодження передбачено
ст. 118 Земельного кодексу України.

Частина 4 статті 118 Земельного
кодексу України визначає, що
відповідний орган місцевого
самоврядування або орган виконавчої
влади у місячний термін розглядає
клопотання і надає дозвіл
підприємствам, установам та
організаціям на розробку проекту
відведення чи приватизації земель.

Особа, зацікавлена в одержанні
земельної ділянки у постійне
користування із земель державної або
комунальної власності, звертається з
відповідним клопотанням до районної,
Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій або сільської,
селищної, міської ради.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 151
Земельного кодексу України особи,
зацікавлені у вилученні (викупі)
земельних ділянок, звертаються з
клопотанням про погодження місць
розташування об'єктів до відповідної
сільської, селищної, міської ради,
місцевої державної адміністрації.

Відповідний орган державної
влади або орган місцевого
самоврядування згідно зі своїми
повноваженнями розглядає заяву
(клопотання) і в тижневий строк з дня її
реєстрації направляє її копії на
розгляд територіальних органів
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів, органів містобудування і
архітектури та охорони культурної
спадщини, природоохоронних та
санітарно-епідеміологічних органів, а
також до відповідних органів
виконавчої влади з питань лісового та
водного господарства, згідно ч. 7 ст. 151
Земельного кодексу України. Зазначені
органи протягом трьох тижнів з дня
одержання заяви (клопотання) надають
відповідному органу місцевого
самоврядування висновок про
можливість відведення земельної
ділянки для цілей, зазначених у заяві
(клопотанні), граничні розміри
земельної ділянки та її площу, склад
угідь земель, вимоги щодо відведення
земельної ділянки, які з урахуванням
одержаних висновків протягом двох
тижнів приймають рішення про
затвердження зазначених матеріалів та
надає дозвіл і вимоги на розроблення
проекту відведення земельної ділянки
або мотивоване рішення про відмову.

Крім того, ст. 19 Закону України
«Про звернення громадян» передбачено,
що до обов'язків органів державної
влади та місцевого самоврядування щодо
розгляду заяв чи скарг належить
об'єктивно, всебічно і вчасно
перевіряти заяви чи скарги, письмово
повідомляти громадянина про
результати перевірки і суть прийнятого
рішення.

Як було встановлено судом першої
інстанції під час розгляду справи, всі
визначені законодавством вимоги,
необхідні для вирішення питання щодо
передачі позивачу у власність
земельної ділянки, ним було виконано,
однак відповідачем безпідставно
допущено протиправну бездіяльність
відносно не розгляду питання щодо
погодження йому місця розташування та
надання згоди на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення
вищевказаної земельної ділянки.

Будь-яких інших обставин, які б
перешкоджали винесенню на розгляд
сесії питання щодо відведення
позивачеві вищевказаної земельної
ділянки судом першої інстанції
встановлено не було, а обставина, на яку
представник відповідача посилався під
час розгляду справи судом першої
інстанції (розгляд питання про
відведення спірної земельної ділянки
іншим особам), не є підставою для не
розгляду заяви позивача, за певних умов
може бути підставою для прийняття
рішення про відмову в задоволенні його
заяви.

Однак, колегія суддів вважає за
необхідне звернути увагу, що суд першої
інстанції помилково не звернув увагу
на приписи ст. 99 КАС України, відповідно
до якої для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Отже, чинне законодавство,
встановленими строками, обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Аналізуючи наведене, колегія
суддів зазначає, що позивач лише 28.02.2013
року звернувся до суду з вимогою
визнати протиправною бездіяльність та
зобов'язати Дніпропетровську
міськраду протягом одного місяця після
набрання постановою законної сили
розглянути питання про надання згоди
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення останньому земельної
ділянки по вул. Веселка, згідно його
заяви від 01.04.2010 року, при тому, що
відповідь про відсутність правових
підстав для задоволення останньої з
боку відповідача на адресу позивача
було надано 23.11.2010 року та 24.02.2012 року
(а.с. 20, 23), а відповідно позивач
звернувся до суду з пропуском
процесуального строку для звернення
встановленого ст. 99 КАС України. При
цьому, позивачем не заперечується факт
отримання вказаних відповідей.

Приписами ст. 100 КАС України
встановлено, що адміністративний позов
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

У відповідності до ст. 155 КАС
України, суд своєю ухвалою залишає
позовну заяву без розгляду, в тому
числі, якщо позовну заяву подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до адміністративного
суду.

Таким чином, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню,
а адміністративний позов - залишенню
без розгляду.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 99, 100, 155 КАС України, суд
-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської
міської ради - задовольнити частково.

Постанову Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 27 травня
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської
міської ради про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання вчинити певні дії -
скасувати, та прийняти ухвалу, якою
адміністративний позов ОСОБА_1
залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст.
212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай