Справа № 2а-5634/10/1370
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2014р.
Справа № 9104/33200/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Клюби В.В.,

судді

Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання

Саламахи О.І.,

за участю представників:

апелянта (відповідача у справі): Оленич
Л.В.,

позивача у справі: Кальмук
Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Бориславі
Львівської області, м.Борислав
Дрогобицького району Львівської
області

на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 24.09.2010р. у
справі №2а-5634/10/1370

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Кредобанк", м.Львів

до управління Пенсійного фонду України
в м.Бориславі Львівської області,
м.Борислав Дрогобицького району
Львівської області

про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

23.06.2010р. позивач: Публічне акціонерне
товариство "Кредобанк" звернувся з
позовом до суду про скасування рішення
Управління Пенсійного фонду України в
м.Бориславі Львівської області №5 від
09.06.2010р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ПАТ
"Кредобанк" своєчасно перераховано
кошти для сплати страхових внесків у
день подання клієнтом платіжних
доручень, при цьому в обов'язки банку не
входить перевіряти повноту сплати
клієнтом банку внесків до пенсійного
фонду.

За наслідками розгляду справи
Львівський окружний адміністративний
суд прийшов до висновку, позовні вимоги
підлягають до задоволення повністю.
Висновки суду полягають у тому, що
фінансові санкції, передбачені ст.106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" є
адміністративно-господарськими
санкціями, які, відповідно до вимог
Господарського кодексу України, можуть
бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом 6 місяців з дня
виявлення порушення, але не пізніше як
через 1 рік з дня порушення цим
суб'єктом встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, відповідач:
Управління Пенсійного фонду України у
м.Бориславі Львівської області
оскаржило її в апеляційному порядку. У
своїй апеляційній скарзі вказує не те,
що судом першої інстанції було
неправомірно застосовано норми
матеріального права та порушено норми
процесуального права, що призвело до
невірного вирішення справи.

У судове засідання Львівського
апеляційного адміністративного суду
23.06.2014р. з'явився представник апелянта
(відповідача у справі): Оленич Л.В., яка
доводи, викладені в апеляційній скарзі,
підтримала у повному обсязі, просила
скасувати оскаржуване рішення та
прийняти нове, яким у задоволенні
позовних вимог позивача відмовити.

Представник позивача у справі: Кальмук
Н.Б. проти доводів апеляційної скарги
заперечив, зазначив, що рішення суду
першої інстанції є законним та
обґрунтованим, просив апеляційну
скаргу залишити без задоволення,
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, пояснення учасників судового
розгляду, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги у їх сукупності, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, оскаржувану
постанову суду першої інстанції слід
залишити без змін, з огляду на наступне:

З матеріалів справи вбачається та
судом першої інстанції встановлено, що
відповідачем: Управлінням Пенсійного
фонду України в м. Бориславі Львівської
області 09.06.2010р. прийнято рішення №5 про
застосування фінансових санкцій за
несвоєчасне перерахування або
несвоєчасне зарахування на банківські
рахунки органів Пенсійного фонду сум
страхових внесків, фінансових санкцій
(далі Рішення №5).

Відповідно до вказаного Рішення №5, до
позивача на підставі пункту 2 частини 10
статті 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" за порушення вимог,
передбачених частиною 12 статті 20
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" накладено штраф у розмірі
24845,60грн.

Відповідно до листа відповідача
№4839/04-42 від 09.06.2010р., підставою для
винесення Рішення №5 є документальна
перевірка комунального підприємства
"Бориславводоканал", за результатами
якої виявлено, що при одержанні коштів
для виплати заробітної плати через
установу ПАТ "Кредобанк" м.Дрогобич у
жовтні 2008 року КП "Бориславводоканал"
подавало не на повну суму до установи
банку платіжні документи про сплату
страхових внесків, зокрема, при
одержанні заробітної плати 06.10.2008р. до
Пенсійного фонду було перераховано
1050,00грн. замість 6533,76грн. Названі
порушення призвели до недоотримання
Пенсійним фондом страхових внесків в
сумі 24845,60грн., що підтверджується також
розрахунком фінансових санкцій,
зробленим відповідачем згідно з
випискою Дрогобицької філії ПАТ
"Кредобанк".

Відповідно до вимог п.2 ч.10 ст.106 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
виконавчі органи Пенсійного фонду
застосовують до банків фінансові
санкції за порушення вимог,
передбачених частиною 12 статті 20 цього
Закону, накладається штраф у розмірі
суми страхових внесків, яка підлягає
сплаті страхувальником.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що за своєю суттю фінансові санкції,
передбаченні ст.106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" є
адміністративно-господарськими
санкціями, а тому їх застосування
регулюється нормами глав 24, 27 ГК
України.

Відповідно вимог до ч.2 ст. 218 ГК України,
учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

За змістом ст.250 ГК України,
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом 6 місяців з дня
виявлення порушення, але не пізніше як
через 1 рік з дня порушення цим
суб'єктом встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності, крім
випадків, передбачених законом.

За матеріалами справи судом
встановлено, що допущені Дрогобицькою
філією ВАТ "Кредобанк" порушення
відбулися в жовтні 2008 року, проте
оскаржуване рішення відповідачем
прийнято лише 09.06.2010р., а отже, з
пропуском терміну, передбаченого
законодавством.

Враховуючи вищевикладене та положення
ст.250 ГК України, апелянт вправі був
застосувати штрафні санкції щодо
позивача лише протягом 6 місяців з дня
виявлення порушення, але не пізніше як
через 1 рік з дня порушення норми
закону.

Завданням адміністративного
судочинства відповідно до вимог ч.1 ст.2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі КАС України), є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів, згідно із
вимогами ч.2 цієї ж статті, можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Статтею 19 Конституції встановлено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із вимогами ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову. В порушення зазначеної норми
відповідач не надав суду доказів
правомірності прийняття ним спірного
рішення та не спростував фактичних
обставин щодо пропуску строку для його
прийняття.

При цьому, у відповідності до вимог ч.3
ст.2 КАС України, у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють не лише чи прийняті
(вчинені) вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а й
обґрунтовано, добросовісно, розсудливо
та безсторонньо. Матеріали справи
свідчать, що відповідні положення
дотримані не були.

Таким чином, сукупність вищенаведених
встановлених обставин підтверджено
документально, що дає колегії суддів
підстави погодитися з висновками суду
першої інстанції та визнати прийняте
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Бориславі Львівської області 09.06.2010р.
рішення №5 про застосування фінансових
санкцій за несвоєчасне перерахування
або несвоєчасне зарахування на
банківські рахунки органів Пенсійного
фонду сум страхових внесків,
фінансових санкцій правильним по суті,
але таким, що підлягає скасуванню судом
як у зв'язку із його прийняттям з
пропуском строків встановлених ст.250
Господарського кодексу України.

Відповідно до вимог ст.200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196,
198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Бориславі
Львівської області, м.Борислав
Дрогобицького району Львівської
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
24.09.2010р. у справі №2а-5634/10/1370 за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Кредобанк", м.Львів до управління
Пенсійного фонду України в м.Бориславі
Львівської області, м.Борислав
Дрогобицького району Львівської
області про скасування рішення, -
залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 24.09.2010р. у
справі №2а-5634/10/1370 за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Кредобанк", м.Львів до управління
Пенсійного фонду України в м.Бориславі
Львівської області, м.Борислав
Дрогобицького району Львівської
області про скасування рішення, -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції, а
у разі складення ухвали в повному
обсязі відповідно до статті 160 КАС
України, з дня складення ухвали в
повному обсязі.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
В.В.
Клюба

Суддя
В.П.
Сапіга

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 27.06.2014р.