Справа № К/9991/95925/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/95925/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Бутенка В.І., Заїки М.М., -

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд справи
за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Городоцькому районі Львівської
області про визнання неправомірними
дій, зобов'язання нарахувати та
виплатити пенсію, за касаційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Городоцькому районі
Львівської області на постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 17 листопада
2011 року, -

встановив:

ОСОБА_4 28 березня 2011 року звернувся в
суд з позовом, у якому просив визнати
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в Городоцькому районі
Львівської області протиправною,
зобов'язати відповідача виплатити йому
заборгованість по виплаті державної та
додаткової пенсій за період з 2 березня
2004 року по 1 лютого 2011 року в розмірі
172557,60 гривень, а з 1 лютого 2011 року
нараховувати йому державну та
додаткову пенсії у розмірах,
встановлених статтями 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон
№ 796-XII), виходячи з мінімальної пенсії
за віком, яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Ухвалою Городоцького районного суду
Львівської області від 29 березня 2011
року позов ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Городоцькому районі Львівської
області про визнання неправомірними
дій, зобов'язання нарахувати та
виплатити пенсію за період з 2 березня
2004 року по 27 вересня 2010 року включно
залишено без розгляду.

Постановою Городоцького районного
суду Львівської області від 2 червня 2011
року позов задоволено частково.
Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Городоцькому районі Львівської
області в частині відмови у
перерахунку і виплаті позивачеві
основної та додаткової пенсій
відповідно до статей 50, 54, частини 3
статті 67 Закону № 796-XII, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої частиною 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон №
1058-ІV), за період з 28 вересня 2010 року по 2
червня 2011 року включно. Зобов'язано
відповідача провести перерахунок і
виплату позивачеві державної та
додаткової пенсій відповідно до статей
50, 54 Закону № 796-XII в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком і
додаткової пенсії в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої частиною 1 статті 28 Закону
№ 1058-ІV, в порядку передбаченому
частиною 3 статті 67 Закону № 796-XII, за
період з 28 вересня 2010 року по 2 червня 2011
року включно, із врахуванням уже
виплачених сум. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 17 листопада
2011 року постанову Городоцького
районного суду Львівської області від 2
червня 2011 року скасовано, прийнято нову
постанову, якою позов задоволено
частково. Визнано неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Городоцькому районі Львівської
області щодо невиплати ОСОБА_4 як особі,
віднесеної до 1 категорії, інваліду III
групи постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи, державної
пенсії по інвалідності у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком згідно статей 50, 54
Закону № 796-XII за період з 28 вересня 2010
року з урахуванням статті 28 Закону №
1058-ІV. Зобов'язано відповідача провести
перерахунок та виплату позивачеві як
особі, віднесеної до 1 категорії,
інваліду III групи постраждалої
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
державної пенсії по інвалідності у
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком згідно
статей 50, 54 Закону № 796-XII за період з 28
вересня 2010 року, виходячи з положень
статті 28 Закону № 1058-ІV, з урахуванням
виплачених сум. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
апеляційної інстанції, Управління
Пенсійного фонду України в
Городоцькому районі Львівської
області звернулося з касаційною
скаргою, посилаючись на порушення норм
права, просить скасувати постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 17 листопада
2011 року і прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позову повністю.

Позивач подав письмове заперечення на
вказану касаційну скаргу, просить таку
залишити без задоволення, а рішення
суду апеляційної інстанції - без змін.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
(далі - КАС) України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За змістом частини 2 статті 220 КАС
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, і це відповідає
матеріалам справи, що позивач ОСОБА_4
має статус особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, є інвалідом IIІ групи
внаслідок захворювання, яке пов'язане з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС. Позивач
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Городоцькому районі Львівської
області.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього

життя і здоров'я, створення єдиного
порядку визначення категорій зон
радіоактивно забруднених територій,
умов проживання і трудової діяльності

на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та
закріплені в Законі № 796-ХІІ.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено,
що пенсії особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону № 796-ХІІ
особам, віднесеним до категорії

1, які є інвалідами ІІІ групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі статтею 54 вказаного Закону в
усіх випадках розмір пенсій для
інвалідів ІІІ групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 6
мінімальних пенсій за віком.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 зміни,
внесені підпунктами 12, 15 пункту 28
розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» від 28 грудня 2007 року №
107-VI до Закону № 796-ХІІ, зокрема, до
статей 50, 54, визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 щодо неконституційності
підпунктів 12, 15 пункту 28 розділу II
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України»
вказані правові норми втратили
чинність і застосуванню не підлягали.

У 2010 році положення статей 50, 54 Закону №
796-ХІІ зупинено чи змінено не було.

За конституційними нормами, виходячи з
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд дійшов
вірного висновку про те, що при
визначенні розміру пенсій позивачеві,
застосуванню підлягають положення
саме статей 50, 54 Закону № 796-XII, а не
положення постанов Кабінету Міністрів
України, якими керувався відповідач,
оскільки такі істотно звужують обсяг
встановлених законом прав позивача.

З положень статей 50, 54 Закону № 796-ХІІ
випливає, що за основу нарахування
розміру державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
береться мінімальна пенсія за віком.

Згідно чинного законодавства розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається за правилами,
передбаченими частиною 1 статті 28
Закону № 1058-ІV, іншого
нормативно-правового акту, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону
№ 1058-ІV мінімальний розмір пенсії за
віком встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового мінімуму.

З огляду на викладене, правильними є
висновки суду щодо неприйняття в
даному випадку положень частини 3
статті 28 Закону № 1058-ІV, відповідно до
якої мінімальний розмір пенсії за
віком, встановлений абзацом першим
частини першої цієї статті,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом,
оскільки наявність такої норми та
відсутність іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
отримання державної пенсії і
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено статтями 50, 54 Закону №
796-ХІІ.

Згідно частини 3 статті 67 Закону №
796-ХІІ у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, підвищується розмір пенсії,
визначений відповідно до статті 54
цього Закону, а також розмір додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4,
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів, як на
причину невиконання своїх зобов'язань,
які встановлені статтею 46 Конституції
України та статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ,
щодо визначення розміру та виплати
пенсій.

Таким чином, суд касаційної інстанції
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції про задоволення
позовних вимог ОСОБА_4 у межах
шестимісячного строку до моменту його
звернення в суд, тобто з 28 вересня 2010
року.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків
апеляційного суду та встановлених
обставин справи, підстави для
призначення справи до розгляду в
судовому засіданні відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Згідно статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Городоцькому районі Львівської
області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 17 листопада
2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Городоцькому районі Львівської
області про визнання неправомірними
дій, зобов'язання нарахувати та
виплатити пенсію - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Бутенко В.І.

Заїка М.М.