Справа № 802/1853/14-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 липня 2014 р.
Справа № 802/1853/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Богоноса Михайла
Богдановича,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом: управління Пенсійного
фонду України в м. Вінниці

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

23.05.2014 року до Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
позивач - управління Пенсійного фонду
України в м. Вінниці (далі - УПФ України
в м. Вінниці) з адміністративним
позовом до відповідача - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП
ОСОБА_1) про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ФОП
ОСОБА_1 своєчасно не сплатила суму
єдиного внеску до фонду, в зв'язку з чим
утворилась заборгованість зі сплати
єдиного внеску в загальній сумі 2316,57
грн.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, проте подав до
суду заяву (вх.№12993) про розгляд справи
в порядку письмового провадження та
зазначив, що позов підтримує в повному
обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, хоча про дату,час
та місце розгляду справи повідомлявся
завчасно та належним чином. Проте до
суду повернувся конверт з відміткою
поштового відділення зв'язку із
зазначенням причин повернення - "за
закінченням терміну зберігання".

Положеннями частини 11 статті 35 КАС
України передбачено, що у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
вирішення справи, а особиста участь
сторін в судовому засіданні -
обов'язковою не визнавалась, суд, у
відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України,
визнав можливим проводити розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, оцінивши інші докази, які є
у справі, суд приходить до переконання,
що заявлений адміністративний позов
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Відповідач відповідно до статтей 4, 7, 8
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від
08.07.2010 р. № 2464-VІ (далі -Закон № 2464-VI), який
набрав чинності з 01 січня 2011 року, є
платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та несе
обов'язки з нарахування, обчислення і
сплати єдиного внеску в установлені
строки в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач має заборгованість по
єдиному внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за 2012
рік.

Згідно довідки заборгованості
відповідача, яка наявна в матеріалах
справи, розмір несплаченого єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за вказаний
період становить 2316,57 грн.

Згідно з частиною восьмою статті 9
Закону № 2464-VІ платники єдиного внеску
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за відповідний базовий
звітний період, не пізніше 20 числа
місяця, що настає за базовим звітним
періодом.

Частиною 12 статті 9 вказаного Закону
передбачено, що єдиний внесок підлягає
сплаті незалежно від фінансового стану
платника.

В силу ч.4 ст.25 Закону № 2464
територіальні органи Пенсійного фонду
за формою і у строки, встановлені
Пенсійним фондом за погодженням з
центральним органом виконавчої влади у
сфері праці та соціальної політики,
надсилають платникам єдиного внеску,
які мають недоїмку, вимогу про її
сплату. Протягом десяти днів із дня
надходження вимоги про сплату
недоїмки, платник єдиного внеску
зобов'язаний сплатити суму недоїмки та
фінансових санкцій.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідачу була надіслана вимога № Ф
181 Ф від 17.04.2013 року на суму 2316,57 грн
(а.с.5). Зазначена вимога була отримана
відповідачем 26.04.2013 року (а.с.5), однак
боржник протягом десяти робочих днів
після отримання вимоги не сплатив
зазначеної у ній суми та не оскаржив її.

Враховуючи вищевикладене та з
урахуванням того, що в зазначений строк
відповідач суму заборгованості, які
підтверджуються матеріалами справи не
сплатив, суд приходить до висновку, що
позов є обґрунтованим та підлягає
задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) відповідно до
частини 4 статті 94 КАС України
стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ДРФО НОМЕР_1) на
користь управління Пенсійного фонду
України в м. Вінниці (вул. Хмельницьке
шосе, 7, м. Вінниця, р/р0238 ГУ ДКСУ у
Вінницькій області, МФО 802015, ) заборгованість по єдиному внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 2316,57 грн
(дві тисячі триста шістнадцять гривень
п'ятдесят сім коп).

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Богоніс Михайло
Богданович