Справа № 2-а-1201/11/2205
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-1201/11/2205
Головуючий у 1-й інстанції: Коваль Ф.І.
Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Полотнянко Ю.П.

судді: Загороднюк А.Г. Залімський І. Г.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Деражнянської
райдержадміністрації на постанову
Деражнянського районного суду
Хмельницької області від 28 березня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Деражнянської райдержадміністрації
про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Деражнянського
районного суду Хмельницької області з
адміністративним позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Деражнянської
районної державної адміністрації про
перерахунок пенсії.

Постановою Деражнянського районного
суду Хмельницької області від 28
березня 2011 року позов задоволено
частково.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
апеляційну інстанцію скасувати
незаконне, на його думку, судове
рішення та постановити нове про
відмову в позові. В своїй апеляційній
скарзі апелянт посилається на
незаконність, необ'єктивність та
необґрунтованість оскаржуваного
рішення, порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного:

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є потерпілим внаслідок аварії
на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом другої
групи.

Відповідач у 2010 році нарахував
позивачу допомогу на лікування за 2010
рік в розмірі 120 грн.

Позивач вважає, що ця допомога є значно
нижчою, ніж це передбачено ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
статус громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
у зв'язку з чим звернувся до суду за
захистом своїх прав, порушених
неправомірними діями відповідача.

Апеляційна інстанція погоджується з
правовою позицією суду першої
інстанції, а тому вважає за необхідне
зазначити наступне:

Виходячи з положень ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
згідно якої щорічна допомога на
оздоровлення інвалідам ІІ групи
виплачується в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат. Розмір
мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Доводи відповідача про необхідність
застосування постанови КМ України для
визначення розмірів виплат позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення,
необґрунтовані і суперечать ч.2 ст.19
Конституції України, згідно якої
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі і в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Зазначеною постановою КМУ № 562 від
12.07.2005 року встановлено конкретні
розміри щорічної допомоги на
оздоровлення в твердій грошовій сумі,
що суперечить Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», який
встановив розмір щорічної допомоги як
величину кратну мінімальній
заробітній платі.

В даному випадку мають враховуватися
засади пріоритетності Законів України
над урядовими нормативними актами та
вимоги ст.92 Конституції України, згідно
якої виключно законами України
визначаються права і свободи людини і
громадянина (п.1) та основи соціального
захисту (п.6).

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду -без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Проаналізувавши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

За таких підстав, апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції -без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Деражнянської райдержадміністрації,
-залишити без задоволення, а постанову
Деражнянського районного суду
Хмельницької області від 28 березня 2011
року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Полотнянко Ю.П.

Судді
Загороднюк А.Г.

Залімський І. Г.