Справа № 819/863/13-а
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року
Справа №
9032/13/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Затолочного В.С.
та Довгої О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від
19.04.2013р. в адміністративній справі за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Управління Державної
інспекції України з безпеки на
наземному транспорті
(Укртрансінспекція) у Тернопільській
обл. про визнання протиправною та
скасування постанови про застосування
фінансових санкцій за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт, -

В С Т А Н О В И Л А:

27.03.2013р. позивач Фізична
особа-підприємець /ФОП/ ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом, в якому
просив визнати протиправною та
скасувати постанову Управління
Державної інспекції України з безпеки
на наземному транспорті
(Укртрансінспекція) у Тернопільській
обл. № 030080 від 27.02.2013р. про застосування
фінансових санкцій за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт (а.с.2-4).

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 19.04.2013р. у
задоволенні заявленого позову
відмовлено (а.с.33-35).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, його оскаржив позивач ФОП
ОСОБА_2, який покликаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить постанову суду скасувати та
прийняти нове рішення, яким заявлений
позов задоволити (а.с.36-38).

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує
тим, що спірна постанова про
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт винесена з
порушенням затвердженої форми, не
містить відомостей стосовно документа,
який посвідчує особу, щодо якої
застосовані санкції, свідоцтва про
державну реєстрацію, реквізитів
ліцензії, що свідчить про формальний
характер її постановлення. Також
апелянт не був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
відповідачем справи про порушення
законодавства про автомобільний
транспорт.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Приймаючи рішення по справі, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач є власником транспортного
засобу та ліцензіатом по наданню
послуг з перевезення пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом
(внутрішні перевезення пасажирів
автобусами).

Під час проведення відповідачем
перевірки щодо додержання
законодавства про автомобільний
транспорт виявлені порушення позивач
не заперечував, щодо розгляду справи
про порушення законодавства про
автомобільний транспорт ФОП ОСОБА_2 був
належним чином повідомлений, однак на
такий не з'явився.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права і фактичним
обставинам справи, при цьому судом
повно досліджені обставини, які мають
значення для справи.

Як слідує з матеріалів справи, о 15
год. 55 хв. 29.12.2012р. інспекторами
Територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті у Рівненській обл.
проведено на 268 км + 350 м автодороги
Київ-Чоп перевірку належного позивачу
транспортного засобу марки Dajmler Chrysler
9036, номерний знак НОМЕР_1, під час якої
виявлено відсутність при здійсненні
нерегулярних пасажирських перевезень
по маршруту Київ-Рівне договору із
замовником перевезень та документа, що
засвідчує сплату транспортних послуг,
чим не дотримані вимоги ст.39 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
(а.с.6).

За результатами проведеної
перевірки складено Акт перевірок № 076978
від 29.12.2012р., на підставі якого
керівником відповідача винесено
постанову № 030080 від 27.02.2013р., якою до
позивача за порушення вимог ст.39 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
(надання послуг з перевезення
пасажирів без оформлення відповідних
документів) застосовані у
відповідності до абз.3 ч.1 ст.60
наведеного Закону фінансові санкції в
розмірі 1700 грн. (а.с.5).

На виконання вимог п.26 Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті загального
користування, затв. постановою КМ
України № 1567 від 08.11.2006р., позивачу було
скеровано повідомлення про розгляд
справи (а.с.7), на який останній не
прибув.

Спірні правовідносини
регламентуються приписами Закону
України «Про автомобільний транспорт»
та Порядком здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті
загального користування, затв.
постановою № 1567 від 08.11.2006р. (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин).

В частині виявлених порушень і
накладених за них санкцій колегія
суддів враховує, що відповідно до ст.39
Закону України «Про автомобільний
транспорт» автомобільні перевізники,
водії, пасажири повинні мати і
пред'являти особам, які уповноважені
здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконуються пасажирські
перевезення.

Документи для нерегулярних
пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника -
ліцензія, документ, що засвідчує
використання автобуса на законних
підставах, інші документи, передбачені
законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
ліцензійна картка, дорожній лист,
договір із замовником транспортних
послуг, документ, що засвідчує оплату
транспортних послуг, інші документи,
передбачені законодавством України.

Також відповідно до п.2.5 Основних вимог
щодо забезпечення безпечного
перевезення пасажирів під час
здійснення нерегулярних пасажирських
перевезень, затв. наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України та МВС
України № 450/167 від 25.05.2007р., водії, які
допускаються до здійснення
нерегулярних пасажирських перевезень,
повинні відповідати вимогам пунктів
2.3.1 та 2.3.2 Ліцензійних умов,
дотримуватись Правил дорожнього руху,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р.,
Правил надання послуг та зобов'язані
мати:

національне посвідчення водія на право
керування автомобільними
транспортними засобами категорії «D» і
талон до нього;

копію договору обов'язкового
особистого страхування від нещасних
випадків на транспорті;

копію договору або поліс (сертифікат)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів;

свідоцтво про реєстрацію автобуса або
тимчасовий реєстраційний талон;

ліцензійну картку на автобус;

дорожній лист з проставленими
відмітками про проходження
передрейсового медичного огляду
водія(їв), передрейсової перевірки
технічного стану автобуса та
інструктажу з безпеки дорожнього руху,
а також відміткою Державтоінспекції
МВС;

копію договору на здійснення
нерегулярних пасажирських перевезень;

копію документа, що засвідчує оплату
транспортних послуг.

Відповідальність за розглядуване
правопорушення визначена приписами
абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про
автомобільний транспорт», яка
передбачає застосування за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт до автомобільних
перевізників відповідних санкції,
зокрема, за надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
ст.ст.39 та 48 цього Закону, штрафу в
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Аналіз складених матеріалів перевірки
свідчить про те, що наведені вимоги
позивачем не були дотримані, що було
виявлено під час проведення
відповідачем розглядуваної перевірки.

Таким чином, наявними матеріалами
справи стверджується факт порушення
позивачем вимог ст.39 Закону України
«Про автомобільний транспорт»; за
виявлене порушення відповідачем у
відповідності до вимог абз.3 ч.1 ст.60
Закону України «Про автомобільний
транспорт» правомірно застосовані по
позивача фінансові санкції.

При цьому колегія суддів
враховує, що як у позовній заяві, так і в
поданій апеляційній скарзі позивачем
не заперечуються факти допущених
порушень законодавства про
автомобільний транспорт, будь-яких
доводів на їх спростування не наводить.

Порядком здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті,
затв. постановою КМ України № 1567 від
08.11.2006р. (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
передбачена форма постанови про
застосування фінансових санкцій
(додаток № 5), при цьому спірна
постанова повністю відповідає
затвердженій формі.

Відсутність у вказаній постанові
відомостей стосовно документа, що
посвідчує особу, відносно якої
застосовуються санкції, свідоцтва про
державну реєстрацію, реквізитів
ліцензії не впливає на суть виявленого
правопорушення та правомірність
застосування відповідачем фінансових
санкцій.

Натомість, із змісту спірної постанови
є можливим достовірно визначити вид
застосованих санкції, адресата цих
санкцій, підставу їх застосування тощо;
за таких обставин допущені формальні
недоліки під час заповнення постанови
не вплинули на правильність та
обґрунтованість застосованих
фінансових санкцій за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт.

Таким чином, недоліки винесеної
постанови про застосування фінансових
санкцій, на яких наголошує апелянт, не
порушують прав позивача і не можуть
бути підставами для визнання, у зв'язку
з цим, дій відповідача та прийнятого
рішення про застосування фінансових
санкцій неправомірними.

Окрім цього, покликання позивача
про неналежне його повідомлення про
час та місце розгляду справи про
порушення законодавства про
автомобільний транспорт
спростовуються матеріалами справи,
оскільки він був повідомлений про
розгляд справи на 05.02.2013р., через що
спірну постанову винесено у його
відсутності 27.02.2013р.

Відповідно до п.п.26, 27 Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті, затв.
постановою КМ України № 1567 від 08.11.2006р.,
справа про порушення розглядається у
присутності уповноваженої особи
суб'єкта господарювання, про час і
місце розгляду справи про порушення
уповноважена особа суб'єкта
господарювання повідомляється під
розписку чи рекомендованим листом із
повідомленням. У разі неявки
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання справа про порушення
розглядається без її участі. За
наявності підстав керівник органу
державного контролю або його заступник
виносить постанову про застосування
фінансових санкцій.

Отже, спірна постанова про
застосування фінансових санкцій
винесена компетентним державним
органом, а її форма відповідає вимогам
закону, через що правові підстави для
її скасування є відсутніми.

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Таким чином, відповідачем правомірно
застосовані штрафні санкції до
позивача, через що заявлений позов про
визнання протиправним і скасування
постанови про застосування штрафних
санкцій є безпідставним і таким, що не
підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 19.04.2013р. в
адміністративній справі № 819/863/13-а
залишити без задоволення, а вказану
постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
В.С.Затолочний

О.І.Довга