Справа № 815/2782/14
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2782/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрухіва В.В.

при секретарі Белан М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Одесі
адміністративну справу за позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до
Балтської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про скасування податкового
повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2014 року до Одеського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Балтської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області, в якому позивач просить суд
скасувати податкове повідомлення -
рішення № від 24.04.2014 року, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем: податок з
доходів фізичних осіб на загальну суму
3 698,36 грн., з них за основним платежем -
2958,69 грн., та штрафними (фінансовими
санкціями) 739,67 грн.

Позивач вказав, що податковий орган
порушив вимоги п.п.75.1.2 ст.75 Податкового
кодексу України, провівши виїзну
перевірку ФОП ОСОБА_1 не за
місцезнаходженням платника податків
чи місцем розташування об'єкта
власності, а у приміщенні Балтської
ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області,
а тому, на думку позивача, всі без
виключення дані, отримані за
результатами такої перевірки, є
незаконними та не можуть бути
використані для накладення штрафу.
Виходячи з вищенаведеного, позивач
вважає рішення Балтської ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області №
від 24.04.2014 року незаконним та таким, що
підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити позов з наведених
вище підстав.

Представник відповідача у
судовому засіданні заперечував проти
позову, зазначивши, що на підставі п.75.1
ст.75, ст.77 Податкового кодексу України,
п.2 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", наказу
Балтської ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області від 06.03.2014 р. № 113 та
плану графіку проведення
документальних планових перевірок
суб'єктів господарювання на 1 квартал
2014 р., головним державним
ревізором-інспектором сектору
контрольно-перевірочної роботи
доходів і зборів з фізичних осіб
Балтської ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області Степаненко А.В.
проведена документальна планова
виїзна перевірка діяльності ФОП ОСОБА_1
з питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2011 р. по
31.12.2013 р., правильності нарахування,
обчислення та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., валютного та
іншого законодавства за період з 01.01.2011
р. по 31.12.2013 р., за результатами якої
складено акт від 11.04.2014 р.
№75/17-01/НОМЕР_1/36.

Відповідач також пояснив, що
перевіркою встановлено порушення ФОП
ОСОБА_1, зокрема, п.177.1, 177.2, 177.4 ст.177
Податкового кодексу України, і
позивачу донараховано 2958,69 грн. податку
з доходів фізичних осіб за 2013 рік.

Представник відповідача також
зазначив, що згідно службової записки
№257/17-031, перевірка проводилась в
приміщенні Балтської ОДПІ у зв'язку з
тим, що позивач не забезпечила
перевіряючого приміщенням для
проведення перевірки, при цьому ФОП
ОСОБА_1 були надані документи
відповідно до опису, який підписаний
позивачем та перевіряючим, проти
проведення перевірки у приміщенні
Балтської ОДПІ позивач не
заперечувала, повідомлення та копію
наказу про проведення перевірки ОСОБА_1
отримала 06.03.2014 року, про що свідчить
відповідний підпис позивача на
повідомленні та направленні.

На підставі вищенаведеного, відповідач
вважає позовні вимоги ФОП ОСОБА_1
безпідставними, у задоволенні яких
належить відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши надані сторонами
докази, суд встановив наступні
обставини.

Судом встановлено, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1
зареєстрована в Балтській районній
державній адміністрації Одеської
області 14.12.2004 за № 0000164.

16.12.2004 року позивача взято на облік в
контролюючому органі, на дату
проведення перевірки перебувала на
податковому обліку Балтської ОДПІ
Головного управління Міндоходів в
Одеській області.

Судом встановлено, що у період з 17.03.2014
року по 04.04.2014 року на підставі п. 75.1 ст.
75, ст.77 Податкового кодексу України, п. 2
ч. 1 ст. 13 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", наказу
Балтської ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області від 06.03.2014 р. № 113 та
плану графіку проведення
документальних планових перевірок
суб'єктів господарювання на 1 квартал
2014 р., головним державним
ревізором-інспектором сектору
контрольно-перевірочної роботи
доходів і зборів з фізичних осіб
Балтської ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області Степаненко А.В.
проведена документальна планова
виїзна перевірка діяльності ФОП ОСОБА_1
з питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2011 р. по
31.12.2013 р., правильності нарахування,
обчислення та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., валютного та
іншого законодавства за період з 01.01.2011
р. по 31.12.2013 р., за результатами якої
складено акт від 11.04.2014 р. №
75/17-01/НОМЕР_1/36.

Копія наказу Балтської ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області від
06.03.2014р. № 113 про проведення
документальної планової виїзної
перевірки та письмового повідомлення
від 06.03.2014р. №53-Г вручено фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 особисто 06.03.2014
р.

Вищевказаним актом перевірки
встановлено порушення ФОП ОСОБА_1,
зокрема, п.177.1, 177.2, 177.4 ст.177 Податкового
кодексу України.

24.04.2014 року на підставі акту від 11.04.2014 р.
№ 75/17-01/НОМЕР_1/36 Балтською ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області прийнято
податкове повідомлення - рішення
№, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем:
податок з доходів фізичних осіб на
загальну суму 3 698,36 грн., з них за
основним платежем - 2958,69 грн., та
штрафними (фінансовими санкціями) 739,67
грн.

Види перевірок, які можуть проводитися
податковими органами, зазначені у ст.75
Податкового кодексу України, п.75.1.2 якої
визначено, що документальною виїзною
перевіркою вважається перевірка, яка
проводиться за місцезнаходженням
платника податків чи за місцем
розташування об'єкта права власності,
стосовно якого проводиться така
перевірка.

Відповідно до п.81.1 ст.81 Податкового
кодексу України, посадові особи
контролюючого органу мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, направлення на
проведення такої перевірки, копії
наказу про проведення перевірки,
службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки.

Позивач у своєму позові вказує про те,
що податковий орган на порушення п.75.1.2
ст. 75 Податкового кодексу України
проводив документальну виїзну
перевірку ФОП ОСОБА_1 не за
місцезнаходженням платника податків, а
у приміщенні Балтської ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області.

Проте, порушення податковим органом
порядку проведення документальної
виїзної планової перевірки є підставою
для недопущення працівників такого
органу для проведення відповідної
перевірки. У разі якщо особа, перевірка
діяльності якої здійснювалась з
відповідними порушенням, не чинила
жодних дій щодо запобігання проведенню
такої перевірки, ці обставини не можуть
вважатися достатніми доказами
безпідставності висновків, зроблених в
ході відповідної перевірки, та
скасування рішень податкового органу,
прийнятих за результатом проведення
відповідної перевірки.

Разом з цим, як вбачається з акту
перевірки позивача, ФОП ОСОБА_1 було
порушено п.177.1, 177.2, 177.4 ст. 177
Податкового кодексу України.

Відповідно до п.177.1. ст.177 Податкового
кодексу України, доходи фізичних осіб -
підприємців, отримані протягом
календарного року від провадження
господарської діяльності,
оподатковуються за ставками,
визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього
Кодексу.

Згідно 177.2. ст.177 Податкового кодексу
України, об'єктом оподаткування є
чистий оподатковуваний дохід, тобто
різниця між загальним оподатковуваним
доходом (виручка у грошовій та
негрошовій формі) і документально
підтвердженими витратами, пов'язаними
з господарською діяльністю такої
фізичної особи - підприємця.

Пунктом 177.4. ст.177 Податкового кодексу
України встановлено, що до переліку
витрат, безпосередньо пов'язаних з
отриманням доходів, належать
документально підтверджені витрати, що
включаються до витрат операційної
діяльності згідно з розділом III цього
Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до
розрахунку податку на доходи фізичних
осіб, що підлягає сплаті до бюджету, ФОП
ОСОБА_1 занижено податок на доходи
фізичних осіб за 2013 рік в сумі 2958,69
грн.(податкова декларація від 19.01.2014
року №).

У відповідності до п.123.1. ст.123
Податкового кодексу України, у разі
якщо контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, - тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування. При
повторному протягом 1095 днів визначенні
контролюючим органом суми податкового
зобов'язання з цього податку, зменшення
суми бюджетного відшкодування - тягне
за собою накладення на платника
податків штрафу у розмірі 50 відсотків
суми нарахованого податкового
зобов'язання, завищеної суми
бюджетного відшкодування.

Отже, позивачем у періоді, що
перевірявся, занижено податок на
доходи фізичних осіб за 2013 рік в сумі
2958,69 грн.

В свою чергу позивачем не надано до
суду доказів, які б спростовували
висновки акту перевірки від 11.04.2014 року
№ 75/17-01/НОМЕР_1/36. Більш того,
представник позивача у судовому
засіданні заявив, що сам факт порушення
та розмір донарахованого податку
позивач не оспорює. Порушення порядку
проведення документальної виїзної
планової перевірки не є беззаперечним
доказом протиправності рішень,
прийнятих за результатами такої
перевірки.

Суд зауважує, що згідно з правовою
позицією Верховного Суду України, саме
на етапі допуску до перевірки платник
податків може поставити питання про
необгрунтованість її призначення та
проведення, реалізувавши своє право на
захист від безпідставного та
необгрунтованого здійснення
податкового контролю щодо себе.
Водночас, допуск до перевірки нівелює
правові наслідки процедурних порушень,
допущених контролюючим органом при
призначенні податкової перевірки.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 є
необгрунтованими та задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.2, 7-9, 11, 71, 86, 159-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Балтської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про скасування
податкового повідомлення - рішення №
від 24.04.2014 року - відмовити
повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції з
одночасним надісланням її копії до
суду апеляційної інстанції - протягом 10
днів з дня проголошення постанови, а у
разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС
України, - протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної
сили у разі неподання у 10-денний строк з
дня отримання її копії апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повний текст постанови
виготовлено 24 червня 2014 року.

Суддя:
В.В.Андрухів