Справа № 817/1054/13-а
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 року
м. Київ К/800/30469/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Рокитнівському районі
Рівненської області на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "08" квітня
2013 р. та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 22 травня 2013 року у справі № 817/1054/13-а
за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Рокитнівському районі
Рівненської області про визнання дій
протиправними та скасування вимоги, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовом до Управління Пенсійного
Фонду України в Рокитнівському районі
Рівненської області, в якому, із
урахуванням уточнень позовних вимог,
просила скасувати вимогу №Ф 36 від
05.03.2013 року про сплату боргу.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 08 квітня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 22 травня 2013
року, позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями
судів, Управління Пенсійного фонду
України в Рокитнівському районі
Рівненської області подало касаційну
скаргу, в якій просить скасувати судові
рішення та ухвалити нове про відмову в
задоволенні позовних вимог. Касаційна
скарга обґрунтована порушенням судами
норм матеріального та процесуального
права

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є фізичною
особою-підприємцем (свідоцтво про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця від 21.06.2010 р. серії
НОМЕР_1, що здійснює підприємницьку
діяльність з 01.01.2012р. із застосуванням
спрощеної системи оподаткування за
видом діяльності 52.44.1 - роздрібна
торгівля меблями згідно зі свідоцтвом
платника єдиного податку серії НОМЕР_2.

Як вбачається з пенсійного посвідчення
серії НОМЕР_3 від 06.10.2011 р. ОСОБА_1
призначено пенсію за віком (а.с.7).

ОСОБА_1 з 04.05.2011 р. отримує пенсію згідно
з Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" зі зниженням пенсійного
віку.

05.03.2013 р. УПФ України в Рокитнівському
районі прийнято вимогу № Ф-36 про сплату
боргу зі сплати єдиного внеску, штрафів
та пені станом 01.03.2013 р. в розмірі 3706, 33
грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що обов'язок сплачувати
єдиний внесок у позивача відсутній, а
жодних інших обставин щодо існування у
неї боргу відповідачем не доведено,
відтак спірна вимога УПФ України в
Рокитнівському районі про сплату боргу
є протиправною та підлягає до
скасування.

З таким висновком також погоджується
колегія суддів.

Право на пенсійне забезпечення,
загальні умови призначення пенсій,
порядок їх нарахування та розміри
визначаються, зокрема, Законом України
від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про
пенсійне забезпечення» з наступними
змінами та Законом України № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-ІV з наступними
змінами.

Згідно зі ст.26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років. До
досягнення віку, встановленого абзацом
першим цієї статті, право на пенсію за
віком мають жінки 1961 року народження і
старші після досягнення ними
відповідного віку.

Статтею 2 Закону № 1788-ХІІ (у редакції, що
була чинною на час виникнення спірних
відносин) передбачено такі види пенсій:
трудові пенсії (за віком; по
інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років),
соціальні пенсії.

Відповідно до статті 15 Закону №1788-ХІІ
умови, норми та порядок пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
від Чорнобильської катастрофи,
визначаються Законом Закону України
від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» або їм
надається право на одержання пенсії на
підставах, передбачених цим Законом.

Частиною першою статті 55 Закону № 796-XII
передбачено, що особам, які працювали
або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
№1058-ІV.

Отже, особи, яким призначені пенсії зі
зменшенням пенсійного віку відповідно
до статті 55 Закону №796-XII, є
пенсіонерами за віком.

Згідно з пунктом 4 частини першої
статті 4 Закону №2464-VI платниками
єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, у тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

За приписами частини четвертої статті 4
зазначеного Закону (зі змінами та
доповненнями, внесеними Законом №3609-VI,
які набрали чинності 6 серпня 2011 року)
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Таким чином, фізичні особи-підприємці,
які отримують пенсію віком згідно з
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" зі зниженням пенсійного
віку, і які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на підставі
частини четвертої статті 4 Закону
№2464-VI, проте не позбавлені права
сплачувати цей внесок на добровільній
основі.

Вказана позиція узгоджується з
позицією Верховного Суду України, що
викладена в постанові від 20 травня 2014
року, яка у відповідності до ст. 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України є обов'язковою для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій про те, що спірна
вимога УПФ України в Рокитнівському
районі №Ф-36 про сплату боргу зі сплати
єдиного внеску, штрафів та пені,
прийнята всупереч вимогам Законів
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», «Про пенсійне
забезпечення», «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування», є
протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів дійшла думки, що
приймаючи рішення про задоволення
позову, судом першої інстанції, з яким
погодився суд апеляційної інстанції,
вірно встановлено характер спірних
взаємовідносин та обґрунтовано
застосовано норми матеріального права
до їх вирішення. Порушень норм
процесуального закону, які б могли
призвести до прийняття невірного
рішення, не встановлено.

Твердження касаційної скарги
зазначений висновок суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 222, 224, 230, 231 КАС України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Рокитнівському районі Рівненської
області відхилити.

Постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 08 квітня 2013
р. та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 22 травня 2013 року у справі № 817/1054/13-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: