Справа № 2а-3432/09/0970
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 червня 2014 року Справа № 24242/10/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга
О.І.,

судді
Ліщинський А.М.

судді Матковська
З.М.

секретар судового засідання
Гелецький П.В.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1

відповідача Муратова Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну ДПІ у
м. Івано-Франківську на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 12.03.2010 року
у справі № 2а-3432/09/0970 за позовом суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_3 до ДПІ у м.
Івано-Франківськ про визнання
нечинним рішення, -

В С Т А Н
О В И В :

ОСОБА_3 звернувся в суд з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції в місті
Івано-Франківську про визнання
протиправним і скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій за № від 08.12.2009 року.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на наступне.
Відповідачем протиправно, рішенням за
№ від 08.12.2009 року, застосовано
штрафні санкції в розмірі 2558,00 гривень,
оскільки перевірка щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у
сфері готівкового та безготівкового
обігу суб'єктами підприємницької
діяльності проведена відповідачем з
порушенням вимог Законів України «Про
державну податкову службу в Україні»,
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», а зроблені за наслідками
перевірки висновки не відповідають
фактичним обставинам справи. За
наслідками проведеної відповідачем
23.11.2009 року перевірки, окрім винесення
оскаржуваного рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій до позивача, складено протокол
про адміністративне правопорушення,
передбаченого частиною 1 статті 155-1
Кодексу України про адміністративні
правопорушення. Протокол про
адміністративне правопорушення щодо
позивача складено за вчинення ним тих
же порушень, за допущення яких до
позивача застосовано штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 2558,00
гривень. Посилається на постанову
Івано-Франківського міського суду від
22.01.2009 року, яким провадження по справі
про адміністративне правопорушення,
передбачене частиною 1 статті 155-1
Кодексу України про адміністративні
правопорушення відносно позивача
закрито за відсутності в його діях
складу адміністративного
правопорушення. Посилається на те, що
друк фіскального звітного чеку за
06.04.2009 року виконано 07.04.2009 року у
зв'язку із пошкодженням реєстратора
розрахункових операцій 06.04.2009 року,
настання якої було належним
відображено в книзі обліку
розрахункових операцій, наданою
довідкою організації, яка обслуговує
реєстратор розрахункових операцій.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
12.03.2010 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції ДПІ в м.
Івано-Франківськ подано апеляційну
скаргу. З посиланням на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права апелянт просить таку скасувати,
та прийняти нову, якою в задоволені
позову відмовити повністю.
Посилається на те, що рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій до позивача ґрунтується на
висновках, проведеної 23.11.2009 року
перевірки за допущені порушення
пунктів 9, 12 статті 3, статті 6, статті 9
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», які були
виявлені під час перевірки та
зафіксовані в акті за № 090458.

Позивач проти апеляційної скарги
заперечує, просить постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 12.03.2010 року
залишити без змін.

Представник апелянта підтримує
вимоги апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржувана постанова
скасуванню з наступних підстав.

Даючи правову оцінку покликанням
апелянта на невідповідність висновків
суду першої інстанції обставинам
справи та помилкове застосування норм
матеріального права, колегія суддів
виходить з таких міркувань.

23.11.2009 року відповідачем проведена
перевірка позивача як суб'єкта
підприємницької діяльності щодо
контролю за здійсненням розрахункових
операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу в крамниці, що
знаходиться в м. Івано-Франківську по
вулиці Вовчинецькій, 196 «Б», де позивач
здійснює свою підприємницьку
діяльність.

Під час проведення перевірки виявлені
порушення пунктів 9, 12 статті 3, статтей
6, 9 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», а саме не
забезпечення щоденного друку на
реєстраторі розрахункових операцій
фіскального звітного чеку (звіт №1894 за
06.04.2009 року роздрукований 07.04.2009 року),
порушення порядку ведення обліку
товарних запасів за місцем їх
реалізації, здійснення продажу
товарів, які не обліковані у
встановленому порядку (не відображення
обліку товарних запасів за місцем їх
реалізації у книзі обліку доходів і
витрат, не заповнення відповідних граф
книги облік доходів і витрат сума
вартості товарів, отриманих для
продажу в загальному розмірі 1109
гривень).

За наслідками проведеної перевірки
відповідачем складено акт за №090458 від
23.11.2009 року, а також складено протокол
про адміністративне правопорушення
щодо позивача. За наслідками розгляду
акту перевірки до позивача рішенням
№ від 08.12.2009 року, на підставі
пункту 4 статті 17, статті 21 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» застосовано
штрафні (фінансові) санкції в розмірі 2
558 гривень.

Протокол про адміністративне
правопорушення щодо притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності за порушення
встановленого порядку обліку товарних
запасів за місцем їх реалізації,
незабезпечення щоденного друку та
зберігання фіскального звітного чеку в
крамниці, яка знаходиться в місті
Івано-Франківську по вулиці
Вовчинецькій, 196 Б направлено до
Івано-Франківського міського суду.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги виходив з того, що
предметом розгляду в даній
адміністративній справі є оскарження
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій, винесеного
внаслідок допущення позивачем
порушень Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», тобто правові наслідки його
дій. 22.01.2010 року Івано-Франківським
міським судом за наслідками розгляду
протоколу про адміністративне
правопорушення, складеного стосовно
позивача провадження в справі закрито
за відсутності в його діях складу
адміністративного правопорушення.

У відповідності до частини четвертої
статті 72 Кодексу адміністративного
судочинства України постанова суду у
справі про адміністративний проступок,
яка набрала законної сили, є
обов'язковою для адміністративного
суду, що розглядає справу про правові
наслідки дій чи бездіяльності особи,
щодо якої ухвалена постанова суду, лише
в питаннях, чи мало місце діяння та чи
вчинене воно цією особою.

Враховуючи, що постановою
Івано-Франківського міського суду від
22.01.2010 року вирішено питання про
відсутність в діях позивача порушень
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», а також
враховуючи обов'язковість для
адміністративного суду вказаних
висновків, суд вважає вимоги позивача
про визнання протиправним рішення
Державної податкової інспекції в місті
Івано-Франківську про застосування
штрафних (фінансових) санкцій за
№ від 08.12.2009 року обґрунтованими,
а позовні вимоги такими, що підлягають
до задоволення.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступного.

Відповідно до п. 9 ст. 3 Закону України
від 063.07.1995 року № 265/95-ВР «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі громадського харчування та
послуг» із змінами та доповненнями,
суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції
в готівковій або безготівковій формі (
із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів ( наданні послуг) у
сфері торгівлі громадського
харчування та послуг зобов'язані
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій ( за
виключенням автоматів з продажу
товарів (послуг) фіскальні звітні чеки
і забезпечувати їх зберігання в
книгах обліку розрахункових операцій.

Відповідно до п. 4 ст. 17 вказаного
Закону, у разі невиконання щоденного
роздрукування фіскального звітного
чека або його не зберігання в книзі
обліку розрахункових операцій до
суб'єктів підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у
розмірі 20 неоподаткованих мінімумів
доходів громадян.

Відповідно до п.7.10 розділу 7 «Порядку
реєстрації та ведення книг обліку
розрахункових операцій і
розрахункових книжок», затвердженого
наказом ДПА України від 01.12.2000 №614
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05.02.01 за №105/5296 із
змінами та доповненнями, у розділі 4
книги обліку розрахункових операцій,
зареєстрованої на реєстратор
розрахункових операцій, обліковуються
ремонти, роботи з технічного
обслуговування, а також перевірки
конструкції та програмного
забезпечення реєстратора
розрахункових операцій. Графи 1-5
заповнює особа, що здійснює ремонт,
графи 6 та 7 - працівник суб'єкта
підприємницької діяльності після
відновлення працездатності
реєстратора розрахункових операцій, у
разі виходу реєстратора розрахункових
операцій з ладу, графи 1 та 2 заповнює
працівник суб'єкта підприємницької
діяльності безпосередньо після виходу
реєстратора з ладу. При потребі до
розділу 4 книги обліку розрахункових
операцій може вноситися додаткова
інформація.

Пунктом 12 статті 3 Закону України від
06.07.95 № 265/95-ВР «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» із змінами та
доповненнями (Закон № 265), передбачено,
що суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Статтею 6 Закону № 265 передбачено, що
облік товарних запасів фізичною особою
- суб'єктом підприємницької діяльності
ведеться у порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про державну підтримку малого
підприємництва» суб'єктами малого
підприємництва є фізичні особи,
зареєстровані у встановленому законом
порядку як суб'єкти підприємницької
діяльності.

Статтею 11 цього ж Закону зазначено, що
для суб'єктів малого підприємництва в
порядку, встановленому законодавством
України, може застосовуватися спрощена
форма бухгалтерського обліку та
звітності. Порядок ведення спрощеної
системи бухгалтерського обліку та
звітності визначається Кабінетом
Міністрів України.

Згідно п.1 Порядку ведення книги обліку
доходів і витрат затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.09.2001р. №1269, книга обліку доходів і
витрат ведеться суб'єктами
підприємницької діяльності - фізичними
особами, оподаткування доходів яких
здійснюється згідно із законодавством
з питань оподаткування суб'єктів
малого підприємництва (у тому числі
шляхом отримання свідоцтва про сплату
єдиного податку), а також особами, які
мають пільговий торговий патент для
продажу товарів (крім підакцизних)
(надання послуг) відповідно до
законодавства з питань патентування
деяких видів підприємницької
діяльності, якщо такі особи не є
платниками податку на додану вартість
згідно із законодавством.

Форма Книги обліку доходів і витрат,
яку ведуть фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, визначена
Інструкцією про прибутковий податок з
громадян, затвердженою наказом
Державної податкової адміністрації
України від 21.04.93 № 12, який
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 09.06.93 за № 64 (із змінами та
доповненнями).

Порядок ведення Книги обліку доходів
та витрат громадян - суб'єктів
підприємницької діяльності (з
особливостями її ведення для сфери
торгівлі) (форма № 10) визначено у листі
Державної податкової адміністрації
України від 05.11.97 р. № 17-0117/10-8886, листі
Державної податкової адміністрації
України від 26.10.2004р. за № 20714/7/17-3117.

Приписами статті 21 Закону № 265
встановлено, що до суб'єктів
підприємницької діяльності, що не
ведуть, або ведуть з порушенням
встановленого порядку облік товарів за
місцем реалізації та зберігання,
застосовується фінансова санкція у
розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів за цінами
реалізації, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Під час проведення перевірки було
встановлено, що позивачем не
здійснювався облік товарних запасів за
місцем їх реалізації у книзі обліку
доходів і витрат, у зв'язку з її
відсутністю. Факт відсутності книги
обліку доходів і витрат
підтверджується актом перевірки
(п.п.2.1.11), поясненнями продавця Боднар
Н.Д. (копія якого знаходиться в
матеріалах справи). В процесі
здійснення перевірки повноти
оприбуткування, реалізації та
фактичних залишків перевіряючими
станом на 23.11.2009р. в присутності
продавця Боднар Н.Д. виявлено залишки
запасів на загальну суму 1109,00 грн.
Перелік виявлених залишків запасів
відображено у відомості та скріплено
підписом продавця Боднар Н.Д. Таким
чином, згідно ст. 21 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» до суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 було
застосовано штрафну санкцію в розмірі 2
218,00грн.

За матеріалами перевірки ДПІ в м.
Івано-Франківськ було прийнято рішення
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій № від 08.12.2009р. на суму 2558,00
грн.

Постановою Івано-Франківського
міського суду від 22.01.2010 року закрито
провадження у справі про притягнення
ОСОБА_3 до адміністративної
відповідальності, передбаченого ч.1
ст.155-1 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, у
зв'язку з відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення. Однак постанова не
містить аналізу та висновків щодо
обґрунтованості нарахування
податковим органом штрафних санкцій до
суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 за
встановлені актом перевірки порушення
вимог Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» не спростовує
наявність встановлених перевіркою
порушень Закону, та не підтверджує
безпідставність висновків акту
перевірки.

Аналізуючи положення ст.72 КАС України
слід зазначити, що постанова суду про
адміністративний проступок, що набрала
законної сили, є обов'язковою для суду,
який розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої винесено постанову, лише
з питань, чи мали місце ці дії, чи
вчинені вони цією особою. Висновки щодо
інших питань, викладені у постанові про
адміністративний проступок, не є
обов'язковими для суду, який розглядає
адміністративну справу.

Предметом розгляду даної справи є
законність та обґрунтованість,
прийнятого податковим органом рішення
про застосування штрафних санкцій щодо
суб'єкта підприємницької діяльності.
Питання щодо наявності або відсутності
в діях ОСОБА_3 складу адміністративного
проступку в контексті даного спору не
розглядається, тому обставини щодо
відсутності його вини у вчиненні
адміністративного правопорушення,
встановлені постановою
Івано-Франківського міського суду від
22.01.2010 року, не є принциповими для
вирішення спору про визнання нечинним
рішення податкового органу про
застосування до суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_3 штрафних санкцій,
передбачених Законом.

Крім того, суд задовольняючи
адміністративний позов не звернув
увагу на те, що ст. 155-1 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
передбачає відповідальність за
порушення встановленого порядку
проведення розрахунків у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг, а відповідальність за
неведення або неналежне ведення обліку
доходів та витрат передбачена ст. 164-1
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Таким чином постанова
Івано-Франківського міського суду від
22.01.2010 року не мала преюдиціального
значення для Івано-Франківського
окружного адміністративного суду при
вирішенні питання щодо порушення
суб'єктом підприємницької
діяльності-фізичною особою ОСОБА_3
встановленого законодавством порядку
ведення обліку товарних запасів
виявленого податковою інспекцією під
час проведення перевірки.

Згідно з постановою Пленуму Верховного
Суду України від 29.12.1976 №11 «Про судове
рішення», ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу відповідно до норм
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин,
а при їх відсутності - на підставі
закону, що регулює подібні відносини,
або виходячи із загальних засад і
змісту законодавства України.

Відповідно до вимог ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти
нову постанову суду.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195,196, п.п. 3,4 ст.
198, п. 4 ст. 202, ч. 1 ст. 203, ч. 2 ст. 205 ст.ст.
207,254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И
В :

Апеляційну скаргу ДПІ у м.
Івано-Франківську задовольнити.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
12.03.2010 року у справі № 2а-3432/09/0970
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у
задоволені позову відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання постановою законної сили, а у
разі складення постанови в повному
обсязі відповідно до ст.160 КАС України -
з дня складення постанови в повному
обсязі.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Ліщинський
А.М.

Матковська З.М.