Справа № 759/18475/13-а(2а/759/604/13)
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Петренко Н.О.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

03 липня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Межевича М.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Святошинського районного
суду м.Києва від 18 грудня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Києві про визнання неправомірною та
скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_2, звернувся суду з
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві, в якому просить поновити строк
для звернення до суду, визнати
неправомірною та скасувати постанову
№ 624 від 26.09.2013 року про
адміністративне правопорушення,
винесену Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві відносно ОСОБА_2

Ухвалою Святошинського районного суду
м.Києва від 18 грудня 2013 року позов
залишено без розгляду на підставі ст.100
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Не погоджуючись з ухвалою ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу суду першої
інстанції, оскільки зазначені в ухвалі
висновки зроблені без з'ясування
обставин справи, та направити справу до
суду першої інстанції для продовження
розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.1 ст.197 КАС України
апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала судді -
скасуванню з направленням справи для
продовження розгляду справи до суду
першої інстанції з наступних підстав.

Суд першої інстанції, постановляючи
оскаржувану ухвалу про залишення
позовної заяви без розгляду, виходив з
того, що позивачем пропущений
десятиденний строк на звернення до
суду, встановлений ст. 289 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, так як позивач мав
можливість звернутись до суду у термін
передбачений законом, але цього не
зробив з моменту отримання копії
оскаржуваної постанови.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
зважаючи на таке.

Згідно приписів статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

При цьому, за нормами ст. 289 КУпАП скаргу
на постанову у справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
прийняття постанови.

Таким чином, діючим законодавством
встановлено строки на оскарження
постанови у справі про адміністративне
правопорушення з моменту винесення
рішення.

Відповідно до вимог статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Разом з тим, для встановлення чи
пропущено позивачем строк звернення до
суду необхідно встановити дату з якої
особа дізналась або могла дізнатись
про порушення своїх прав.

Як вбачається з матеріалів справи,
адміністративний позов поданий ОСОБА_2
(направлений поштою) 14 листопада 2013 р.
Позовні вимоги, заявлені ОСОБА_2,
полягають у скасуванні постанови
Інспекції ДАБК у м. Києві від 26 вересня
2013 p. у справі про адміністративне
правопорушення, якою його, ОСОБА_2,
притягнуто до адміністративної
відповідальності - на нього накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

Разом з позовною заявою позивач заявив
клопотання про поновлення строку на
звернення до суду.

В даній категорії справ - щодо
оскарження фізичною особою рішення
суб'єкту владних повноважень у справі
про адміністративне правопорушення
строк для звернення до
адміністративного суду обчислюється
не з моменту, коли позивач дізнався або
повинен був дізнатися про порушення
своїх прав, а з моменту, визначеного ст.
289 КУпАП - з моменту прийняття
відповідачем оспорюваної постанови.

Оспорювана постанова, як вбачається з
її копії, доданої до адміністративного
позову ОСОБА_2, прийнята відповідачем 26
вересня 2013 р. Таким чином, строк для
звернення до адміністративного суду з
позовом про скасування такої
постанови, розпочався з 27 вересня 2013 р.,
тривав 10 (десять) днів, як передбачено
ст. 289 КУпАП, і закінчився 06 жовтня 2013 р.
Оскільки закінчення строку - 06 жовтня
2013 р. припадає на вихідний день (неділя),
то за загальним правилом останнім днем
строку для звернення ОСОБА_2 до
адміністративного суду є перший після
нього робочий день - 07 жовтня 2013 р.

В той же час, ОСОБА_2 в своєму
адміністративному позові чітко
зазначив і підтвердив цю обставину
неспростовними доказами про те, що про
наявність оспорюваної постанови
Інспекції ДАБК у м. Києві він дізнався
вже після закінчення строків на
звернення до адміністративного суду.

Ці причини, які об'єктивно є поважними
(позивач не знав про наявність
постанови відносно нього, дізнався про
її наявність лише після закінчення
строку на звернення до суду), ОСОБА_2 не
міг вчасно подати адміністративний
позов.

ОСОБА_2 пропустив строк на звернення до
адміністративного суду з поважних
причин, оскільки за будь-яких обставин
не міг реалізувати свого права на
судовий захист і звернутися до суду в
межах встановленого строку (протягом 10
днів з дня прийняття постанови),
оскільки дізнався про наявність цієї
постанови лише через двадцять днів
після закінчення строку на звернення
до суду.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що суду першої інстанції
прийшов до передчасного висновку про
залишення позову без розгляду, так як
позивач не знав про наявність
постанови відносно нього, дізнався про
її наявність лише після закінчення
строку на звернення до суду, що
фактично є об'єктивною та поважною
причиною пропуску строку на звернення
до суду.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
відповідно до норми ст.17 Закону України
«Про виконання рішень та застосування
практики Європейського Суду з прав
людини». Європейська Конвенція «Про
захист прав людини і основоположних
свобод»і практика Європейського Суду з
прав людини є джерелом права.

За ч.1 ст.6 Європейської Конвенції «Про
захист прав людини і основоположних
свобод», кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

Отже, колегія судців приходить
висновку, що нерозгляд по суті позовних
вимог адміністративного позову є
фактичним обмеженням його у доступі до
суду та вирішенні його справи.

Тому, суд першої інстанції прийшов до
передчасного висновку про залишення
позовної заяви без розгляду на
підставі ст.100 КАС України

Зважаючи на те, що зазначені порушення
норм процесуального права призвели до
неправильного вирішення справи,
оскаржувану ухвалу належить скасувати,
а матеріали адміністративного позову -
направити в суд першої інстанції для
вирішення питання щодо відкриття
провадження в адміністративній справі,
але з дотриманням вимог ст.ст.106-109 КАС
України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 204
КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її і направляє
справу до суду першої інстанції для
продовження розгляду, якщо визнає, що
судом порушено норми матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції невірно
застосував норми процесуального
законодавства, у зв'язку з чим невірно
вирішив питання щодо наявності підстав
для залишення даного позову без
розгляду.

Оскільки, ухвала суду винесена з
порушенням норм процесуального права
та висновки суду не відповідають
обставинам справи, то підлягає
скасуванню з постановлениям нової
ухвали про направлення справи до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4, 8-11, 195, 197, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду
м.Києва від 18 грудня 2013 року скасувати і
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду
справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, є остаточною і
оскарженню не підлягає як така, що не
перешкоджає подальшому провадженню у
справі.

Головуючий:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Головуючий суддя
Земляна Г.В.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.