Справа № 815/1807/14
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/1807/14

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Харченко Ю. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду, у складі:

головуючого судді - Запорожана
Д.В.,

судді - Яковлева
Ю.В,

судді - Вербицької
Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу
Одеського окружного адміністративного
суду від 24 березня 2014 року у справі за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до першого Приморського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції про
скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до першого
Приморського ВДВС Одеського міського
управління юстиції про скасування
постанови від 26 квітня 2013 року
(стягнення виконавчого збору).

Свої позовні вимоги ФОП ОСОБА_1
обґрунтувала незаконністю спірного
рішення.

Ухвалою Одеського окружного
адміністративного суду від 24 березня
2014 року у відкритті провадження за
вищенаведеним позовом було відмовлено.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1
просить скасувати вищенаведену ухвалу
як таку, що прийнята з помилковим
застосуванням норм процесуального
права і направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
доводи апеляційної скарги, вивчивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Приймаючи оскаржену ухвалу суд першої
інстанції виходив з того, що спірні
правовідносини не входять до
юрисдикції адміністративного суду.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачка оскаржує постанову
державного виконавця щодо стягнення
виконавчого збору.

Пунктом 6 постанови пленуму Вищого
адміністративного суду України «Про
практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» від 13.12.2010 року N 3 передбачено
наступне.

Судам необхідно враховувати, що
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору та
накладення штрафу належать до видів
відповідальності за невиконання
рішення самостійно та за невиконання
без поважних причин рішення, що
зобов'язує боржника вчинити певні дії,
та рішення про поновлення на роботі.
Виконавчий збір - це санкція
відповідальності майнового характеру,
що накладається на боржника за
невиконання рішення у строк,
встановлений для його самостійного
виконання. Для застосування
виконавчого збору виконавець приймає
постанову, яка, у разі її невиконання
самостійно, виконується примусово в
установленому Законом України "Про
виконавче провадження" порядку.

Прийнята державним виконавцем
постанова про накладення штрафу на
боржника, не виконана самостійно, є
підставою для її примусового
виконання.

За змістом пункту 7 частини другої
статті 17 Закону України "Про виконавче
провадження" постанови державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат на проведення виконавчих
дій та накладення штрафу є виконавчими
документами. Якщо виконавче
провадження закінчено, а виконавчий
збір, витрати на проведення виконавчих
дій або штраф не стягнуто, відповідна
постанова виділяється в окреме
провадження і підлягає виконанню в
загальному порядку.

Тому слід ураховувати, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
справи з приводу оскарження постанов
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
щодо примусового виконання усіх
виконавчих документів незалежно від
того, яким органом, у тому числі судом
якої юрисдикції, вони видані. Також до
юрисдикції адміністративних судів
належать справи про оскарження рішень,
дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби, прийнятих (вчинених,
допущених) під час примусового
виконання постанов державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
як виконавчих документів в окремому
виконавчому провадженні.

Отже, колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що спірні правовідносини не входять
до юрисдикції адміністративного суду.

Пунктом 4 ст. 204 КАС України передбачено,
що підставами для скасування ухвали
суду, яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
допустив вищенаведені порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення
вищенаведеного питання, внаслідок чого
його ухвала підлягає скасуванню з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 204, 205, 207 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Ухвалу Одеського окружного
адміністративного суду від 24 березня
2014 року - скасувати.

Справу за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до першого
Приморського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про скасування
постанови від 26 квітня 2013 року -
направити до Одеського окружного
адміністративного суду для
продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
/Д.В.
Запорожан/

Судді
/Ю.В.
Яковлев/

/Н.В. Вербицька/