Справа № 2а-9779/10/1070
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/15627/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Лосєва А.М.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Київської області

на постанову Київського окружного
адміністративного суду від 11.01.2011

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.03.2011

у справі № 2а-9779/10/1070

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Святогор»

до Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Київської
області

про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 11.01.2011,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 01.03.2011, позов задоволено повністю.
Скасовано рішення Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Київської
області від 12.11.2010 № про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій у сумі 198790, 35 грн.

ДПІ у Києво-Святошинському районі
Київської області подала касаційну
скаргу, в якій просить скасувати
вказані судові рішення та ухвалити
нове судове рішення про відмову в
задоволенні позову, обґрунтовуючи такі
вимоги обставинами, з яких податковий
орган виходив при прийнятті
оспорюваного рішення та наводив судам
попередніх інстанцій, заперечуючи
проти позову.

У запереченнях на касаційну скаргу
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Святогор» вважає
обґрунтованими висновки судів
попередніх інстанцій та просить
залишити скаргу без задоволення, а
оскаржувані рішення - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що підставою для
застосування до позивача за рішенням
від 12.11.2010 № на підставі п. 1 ст. 17
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95
ВР (далі Закон № 265/95 ВР) штрафних
(фінансових) санкцій у сумі 198790,35 грн.,
слугували висновки перевірки,
викладені в акті від 10.10.2010 № 003598 про
порушення вимог п.п. 1, 2 ст. 3 Закону №
265/95 ВР. Порушення цих норм Закону
полягало у здійсненні розрахунків
через РРО з роздрукуванням та видачею
розрахункових документів у загальній
сумі 39758, 07 грн. без наявності
обов'язкових реквізитів.

Ухвалюючи постанову про задоволення
позову суд першої інстанції, з яким
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що у розрахункових
документах позивача наявні всі
реквізити, передбачені Положенням про
форму та зміст розрахункових
документів, затвердженим наказом ДПА
України № 614 від 01.12.2000, зареєстрованим
в Міністерстві юстиції України 05.02.2001
за N 105/5296.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судами попередніх інстанцій
норм матеріального права, на які
посилається відповідач у касаційній
скарзі, та вважає, що суди повно
встановили обставини у справі, яким
надали правильну правову оцінку на
підставі законодавства, яке
врегульовує спірні відносини.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону №
265/95-ВР суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані в
установленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи РРО з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок; видавати
особі, яка отримує або повертає товар,
отримує послугу або відмовляється від
неї, розрахунковий документ
встановленої форми на повну суму
проведеної операції.

Контролюючим органом було зроблено
висновок про те, що позивачем порушено
вказані норми закону з огляду на
відсутність в розрахункових
документах назви господарської
одиниці.

Вимоги до форми і змісту розрахункових
документів, які повинні видаватися при
здійсненні розрахунків суб'єктами
господарювання для підтвердження
факту продажу (повернення) товарів,
надання послуг, отримання (повернення)
коштів у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, крім розрахунків
при здійсненні операцій з
купівлі-продажу іноземної валюти
викладені в Положенні про форму та
зміст розрахункових документів,
затвердженому наказом ДПА України № 614
від 01.12.2000, зареєстрованому в
Міністерстві юстиції України 05.02.2001 за N
105/5296 (далі Положення).

У відповідності до п. 3.2. вказаного
Положення касовий чек повинен містити,
зокрема, назву господарської одиниці.

Згідно з п. 1 Положення назва
господарської одиниці - це назва, яка
зазначена в дозволі на розміщення
господарської одиниці (договорі
оренди, іншому документі на право
власності або користування
господарською одиницею).

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно з п. 1.2 договору
оренди від 30.04.2009 № 35 між позивачем та
ТОВ «Візігот» назвою господарської
одиниці позивача зазначено «ТОВ
«Святогор».

В розрахункових документах позивача
назвою господарської одиниці
зазначено «ТОВ «Святогор».

З огляду на викладене, суд касаційної
інстанції погоджується з висновками
судів попередніх інстанцій, що позивач,
зазначивши на розрахункових
документах назву господарської
одиниці - «ТОВ «Святогор» діяв з
дотриманням п.п. 1, 3.2 Положення та не
порушив п.п. 1, 2 ст. 3 Закону № 265/95-ВР.

Таким чином, суди правомірно
задовольнили позовні вимоги,
скасувавши рішення ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області від 12.11.2010 № про
застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій у сумі 198790, 35 грн.

Зважаючи на викладене, суд касаційної
інстанції залишає касаційну скаргу
без задоволення, а оскаржувані судові
рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Київської області залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від
11.01.2011 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 01.03.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

Судді
А.М. Лосєв

Ю.І. Цвіркун