Справа № 805/7140/14
Суддя: Мальцева Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/7140/14

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2014 р. Справа № 805/7140/14

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді

головуючого судді Мальцевої Н.Г.

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Макіївської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області

до Державного підприємства «Макіїввугілля», м.Макіївка

про стягнення коштів за податковим боргом

Макіївська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області (далі – Макіївська ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області, позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Державного підприємства «Макіїввугілля» (далі – ДП «Макіїввугілля», відповідач) про стягнення суми податкового боргу по податку на додану вартість в розмірі 10 365 162,00 грн.

03.07.2014 року позивачем на електронну адресу суду було подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Державним підприємством «Макіїввугілля» 27.06.2014 року до відділу діловодства та документообігу суду було подано заяву, згідно з якою, відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти стягнення з нього податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 10365162,00 грн., просить справу розглянути в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Оскільки клопотання про розгляд справи за відсутності особи, яка бере участь у справі, заявили всі особи, які беруть участь у справі, суд розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідач здійснює свою діяльність на підставі статуту, затвердженого наказом Міністра вугільної промисловості України №7 від 13.01.2006 року (арк. справи 5 – 8).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися в цій справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватись Конституції України та законів України.

Пунктом 15.1. ст.15 Податкового кодексу України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 19-1.1.1. п.19-1.1. ст.19-1 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Відповідно до п.3 ст.45 Бюджетного кодексу України органи, що контролюють справляння надходжень бюджету, забезпечують своєчасне та в повному обсязі надходження до державного бюджету податків і зборів (обов’язкових платежів) та інших доходів відповідно до законодавства.

Одним з обов’язків платника податків та зборів за пп. 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України є обов’язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, вставлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва №06516407 від 01.06.2005 року про реєстрацію платника податку на додану вартість (серія НБ №099978) ДП «Макіїввугілля» є платником податку на додану вартість, який відповідно до ст.9 Податкового кодексу України, належить до загальнодержавного податку (а.с.28).

Особі, що реєструється як платник податку, присвоюється індивідуальний податковий номер, який використовується для сплати податку відповідно до п.183.18. ст.183 Податкового кодексу України.

Відповідач 15.05.2003 року був зареєстрований як платник податків (а.с.10).

За приписом п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з п.203.1. ст.203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Пунктом 203.2. ст.203 цього ж Кодексу визначено, що платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до п.152.1. ст.152 Податкового кодексу України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу, від податкової бази, визначеної згідно зі статтею 149 цього Кодексу.

Відповідно до п.46.1. ст.46 Податкового кодексу України 46.1 податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Приписом пункту 49.3. статті 49 Податкового кодексу України визначено що, податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Порядок подання податкових документів визначений в електронному вигляді платником податку до податкових органів засобами телекомунікаційного зв’язку здійснюється відповідно до Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг” №851-IV від 22.05.2003 року та №852-IV “Про електронний цифровий підпис”.

Відповідно до договору про визнання електронних документів №455/170 від 26.09.2008 року між Макіївською об’єднаною державною податковою інспекцією та Державним підприємством «Макіїввугілля» досягнуто угоду про подання платником податків податкової звітності засобами електронного зв’язку в електронній формі (а.с.16 – 18).

В розумінні пп.14.1.39. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом.

Як зазначалося вище, ДП «Макіїввугілля» самостійно визначено суму грошового зобов’язання в розмірі 10 365 162,00 грн., яка є податковим боргом, оскільки платником податків самостійно сплачена не була.

Відповідно до п.54.1. ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11. ст.56 цього ж Кодексу визначено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з пунктом 57.1. ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.38.1. ст.38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

За приписом п.59.1. ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5. статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

12.09.2002 року Макіївською ОДПІ було виставлено ВАТ ДХК «Макіїввугілля» (відповідач – правонаступник ДП «Макіїввугілля») першу податкову вимогу № 1/16, яка отримана посадовою особою – головним бухгалтером ВАТ ДХК «Макіїввугілля» (а.с.11).

15.10.2002 року Макіївською ОДПІ було виставлено ВАТ ДХК «Макіїввугілля» (відповідач – правонаступник ДП «Макіїввугілля») другу податкову вимогу № 12/19, яка отримана посадовою особою – директором по економ. ВАТ ДХК «Макіїввугілля» (а.с.12).

У зв’язку з непогашенням податкового боргу протягом дії другої податкової вимоги, керівником податкового органу прийнято рішення № 6340/10/24-013-4 від 23.06.2003 року про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу (отримано відповідачем 24.06.2003 року) (а.с. 13).

Оскільки протягом всього періоду податковий борг ДП «Макіїввугілля» у повному обсязі не погашався, тому у Макіївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області не було законних підстав для відкликання зазначеної податкової вимоги, вказана вимога юридичної сили не втратила.

Заходи, вжиті контролюючим органом доходів і зборів, не призвели до погашення податкового боргу.

Пунктом 19-1.1.45. ст.19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи наділені функцією серед інших - звертатися до суду у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до п.14.1.137 Податкового кодексу України орган стягнення – державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими Законами України.

Пунктом 20.1.34 ст.20 Податкового кодексу України, визначено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Макіївська ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за визначенням та сплатою платником податків, повноваження якого на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу прямо визначені законодавством України.

За приписом п.п. 95.1 - 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги ті обставини, що податковий борг ДП «Макіїввугілля» існує та не сплачений у встановлені законом строки, зважаючи на визнання відповідачем позову в повному обсязі, позов Макіївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 8 - 11, 158 – 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Макіївської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області до Державного підприємства «Макіїввугілля» про стягнення суми податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 10 365 162,00 грн. – задовольнити повністю.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Мальцева Н.Г.