Справа № 824/2277/14-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2014-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2014 р. м.
Чернівці Справа №
824/2277/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі
головуючого судді Левицького В.К.,
розглянув у письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Хотинському районі Чернівецької
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Хотинському
районі про зобов"язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Хотинському районі Чернівецької
області (далі -позивач) звернулося до
суду із вказаним адміністративним
позовом, в якому просило зобов'язати
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Хотинському
районі (далі - відповідач) включити в
акт щомісячної звірки витрат за
особовими справами потерпілих, якими
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у звязку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за квітень 2014 р. (за
померлого ОСОБА_1) в сумі 185,05 грн.

Позов мотивовано тим, що позивачем було
підготовлено списки осіб, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за квітень 2014 р. в сумі 185,05
грн. Проте, відповідач дану суму до
заліку не прийняв і в акт звірки за
квітень 2014 р. не включив.

Позивачем до початку судового розгляду
справи подано до суду клопотання, в
якому він вказував, що позовні вимоги
підтримує повністю, а справу просив
розглянути у порядку письмового
провадження.

Відповідачем подано письмові
заперечення проти позову, відповідно
до яких вважає позовні вимоги
безпідставними та просить суд у
задоволенні позову відмовити. При
цьому зазначає, що сторони у справі
позбавлені права на проведення
розрахунків на своєму рівні, оскільки
Порядком передбачені повноваження
Пенсійного фонду в районах і містах
області та відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування у цих районах та містах
щодо складання акту щомісячної звірки
витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії, а не
здійснення відшкодування витрат. Крім
того вказував, що допомога на поховання
відшкодовується Фондом тільки у тому
випадку, якщо смерть настала за
наслідками отриманого нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, що
підтверджується висновками
спеціальних медичних закладів.

Відповідач також подав до суду
клопотання про розгляд справи у
порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється у порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 122 КАС
України, а також подання до суду
сторонами клопотання про розгляд
справи у порядку письмового
провадження, суд вважає, що відсутні
перешкоди для розгляду і вирішення
справи у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини в
справі, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення проти позову,
дослідивши та оцінивши надані докази в
сукупності, проаналізувавши
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позов не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до акту щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за квітень 2014 р. позивач
зазначає, що у кількості 34 осіб сума
виплачених пенсій (основний розмір)
становить 2579,22 грн., сума
виплаченої щомісячної цільової
грошової допомоги на прожиття
становить 706,10 грн., сума витрат з
виплати і доставки пенсій становить 24,03
грн., сума допомоги на поховання,
виплаченої сімї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримала пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, відповідно до п. 4 Порядку
становить 183,60 грн., сума допомоги на
поховання становить 1,45 грн. Загальна
сума витрат, що підлягає відшкодуванню
становить 3494,40 грн.

За даними відповідача у кількості 34
особи сума виплачених пенсій (основний
розмір) становить 2579,22 грн., сума витрат
з виплати і доставки пенсій становить
24,03 грн., сума виплаченої щомісячної
цільової грошової допомоги на прожиття
становить 706,10 грн. Загальна сума
витрат, що підлягає відшкодуванню
становить 3309,35 грн. (а.с. 10).

Різниця (не прийнято до відшкодування)
становить 185,05 грн.

Отже відповідачем не прийнято до
відшкодування за квітень 2014 р. суму
допомоги на поховання, виплаченої сім'ї
померлого або особі, яка здійснила
поховання особи, яка отримала пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, відповідно
до п. 4 Порядку у розмірі 183,60 грн., суму
допомоги на поховання у розмірі 1,45 грн.

Таким чином, відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Хотинському
районі Чернівецької області при
підписанні акту щомісячної звірки з
позивачем за вказаний період не
прийнято до заліку та не відшкодовано
за квітень 2013 р. коштів у сумі 185,05 грн.
(183,60 грн. + 1,45 грн.).

Пенсійне забезпечення громадян
України відповідно до ст. 10 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон №
1788-XII) здійснюється органами Пенсійного
Фонду України.

Стаття 81 вказаного Закону № 1788-XII
передбачає, що призначення та виплата
пенсій, в тому числі пенсій по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання здійснюється органами
Пенсійного Фонду.

З набранням чинності Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999 р. № 1105-XIV
(далі - Закон № 1105-XIV) обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності в зв'язку із втратою
годувальника покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Абзацом 2 п. 5 ч. 1 ст. 24 вказаного Закону
передбачено, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований має право звернутись до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до абзацу 1 п. 5 ч. 1 ст. 24
Закону № 1105-XIV Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний співпрацювати з фондами з
інших видів соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.

У разі настання страхового випадку
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку:
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні;
організувати поховання померлого,
відшкодувати вартість пов'язаних з цим
ритуальних послуг відповідно до
місцевих умов (п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 21 Закону №
1105-XIV).

Зі змісту ч. 4 ст. 26 Закону України "Про
основи законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування " від 16.01.1998 р. №
16/98-ВР, ч. 2 ст. 34 Закону № 1105-XIV слідує:
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика та відшкодувати понесені
ним витрати.

Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
затверджений постановою правління
Пенсійного фонду України та правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003 р. № 5-4/4, зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 16.05.2003 р.
за № 376/7697 (далі Порядок № 5-4/4).

Згаданий Порядок визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10
числа місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення звірку
витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (пункт 5 Порядку).

Відповідно до п. 6 Порядку головні
управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на підставі довідки
про відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, на централізованому
рівні до 25 числа місяця, наступного за
звітним, перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду (пункт 7 Порядку).

Отже, згаданий Порядок не врегульовує
спірних відносин між сторонами, що
виникли в даному випадку, оскільки
встановлене ним правило підписання
актів щомісячної звірки розрахунків
має застосовуватися за відсутності
спору на централізованому рівні. На
думку суду, у випадку відсутності згоди
на підписання актів з боку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України та прийняття до
заліку витрат на виплату пенсій, вимоги
про відшкодування таких сум
вирішується в судовому порядку в судах
адміністративної юстиції, шляхом
пред'явлення позову про стягнення цих
сум, а не шляхом пред'явлення вимог про
зобов'язання вчинити дії по включенню в
акт помісячної звірки понесених
витрат.

Аналогічні правові позиції з цього
приводу викладено в постановах
Верховного суду України від 06.06.2011 р. в
справі № 21-57а11, від 20.06.2011 р. в справі №
21-76а11 та в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
17.03.2011 р. в справі № К-35226/10.

При виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу (ч. 2. ст. 161 КАС України).

Так, у постанові Верховного суду
України від 06.06.2011 р. в справі № 21-57а11
зазначено, що зважаючи на особливості
фінансування страхування від
нещасного випадку, виключно цільове
використання цих коштів та враховуючи
те, що адресна допомога як окремий вид
соціальної допомоги не входить до
складу розміру пенсії по інвалідності
та пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України не може нести
витрати на виплату державної адресної
допомоги.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
обраний позивачем у цій справі спосіб
захисту (відновлення) порушеного права
(зобов'язання вчинити дії по включенню
витрат в акти звірки) є таким, що не
відповідає змісту прав управління
Пенсійного фонду щодо відшкодування
понесених ним витрат, а тому в
задоволенні адміністративного позову
слід відмовити повністю.

Оскільки, спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат
відповідача - суб'єкта владних
повноважень, пов'язаних із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз, судові витрати (судовий
збір) стягненню з позивача не
підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 160 - 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Порядок та строки набрання постановою
законної сили та оскарження.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 254 КАС України
постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова, згідно ст. 186 КАС України,
може бути оскаржена в апеляційному
порядку до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня отримання
копії постанови.

Суддя
В.К.
Левицький