Справа № 2-а-214/11
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
УХВАЛА

іменем України

"24" червня 2014 р.
Справа № 2-а-214/11

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Малахової Н.М.

суддів:
Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області на ухвалу
Лугинського районного суду
Житомирської області від "04" грудня 2013
р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Лугинського районного суду
Житомирської області від 17 березня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 25 жовтня 2011
року, позов ОСОБА_3 задоволено
частково.

Визнано дії відповідача щодо відмови у
перерахунку та виплаті недоотриманої
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю особі, особі, віднесеній до
категорії 1, передбачених ст.50 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
протиправними.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Лугинському районі
Житомирської області провести
нарахування та виплату ОСОБА_3
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю особі, віднесеній до категорії
1, передбачену ст.50 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" і з
застосуванням мінімальної пенсії за
віком згідно ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з урахуванням фактично
виплачених коштів по доплаті до пенсії
за період з 02 вересня 2010 року по 28
лютого 2011 року.

У жовтні 2013 року стягувач ОСОБА_3
звернулася до суду з заявою, в якій
просила змінити спосіб та порядок
виконання рішення Лугинського
районного суду Житомирської області
справа №2-а-214/11, постановивши ухвалу
про стягнення з управління Пенсійного
фонду України в Лугинському районі
доплати відповідно до ч.1 ст.50 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
сумі 1527,88 грн. за період з 02.09.2010 року по
28.02.2011 року.

Ухвалою Лугинського районного суду від
04 грудня 2013 року заяву ОСОБА_3, боржник -
управління Пенсійного Фонду України в
Лугинському районі про зміну способу і
порядку виконання рішення суду
задоволено.

Змінено спосіб і порядок виконання
рішення суду у виконавчому провадженні
з виконання виконавчого листа №2-а-214/11,
виданого Лугинським районним судом
02.12.2011 року, зазначивши, що необхідно
стягнути з управління Пенсійного Фонду
України в Лугинському районі на
користь ОСОБА_3 нараховані та
невиплачені кошти, передбачені ст.50
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
сумі 1527,88 грн.

В апеляційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати ухвалу суду та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні заяви стягувача.

Сторони не скористалися своїм правом
на участь в судовому засіданні:
повноважних представників в засідання
суду не направили, про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

За таких підстав, з врахуванням
приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197
КАС України розгляд апеляційної скарги
здійснюється судовою колегією за
відсутності стягувача та представника
боржника, в порядку письмового
провадження.

Розглянувши справу в порядку,
визначеному п.2 ч.2 ст.197 КАС України,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
задоволення, виходячи з такого.

Задовольняючи заяву суд першої
інстанції виходив з того, що заявником
доведено наявність підстав,
передбачених ст. 263 КАС України, для
зміни порядку й способу виконання
судового рішення.

Колегія суддів з таким висновком суд
першої інстанції не погоджується та
звертає увагу на наступне.

Заявник просить змінити порядок і
спосіб виконання вказаного судового
рішення шляхом постановлення ухвали
про стягнення доплати відповідно ст.50
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
сумі 1527,88 грн., замість зобов'язання
відповідача провести нарахування та
виплату ОСОБА_3 додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю особі,
віднесеній до категорії 1, передбачену
ст.50 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" і з застосуванням
мінімальної пенсії за віком згідно ст.28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з урахуванням фактично
виплачених коштів по доплаті до пенсії
за період з 02 вересня 2010 року по 28
лютого 2011 року.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
суду першої інстанції та наведених
процесуальних норм дають підстави
зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, щодо
заявлених позовних вимог.

За таких обставин, заявник просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак, суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою, як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

За таких підстав, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції при постановленні
оскаржуваної ухвали було порушено
норми процесуального права.

Ухвала Лугинського районного суду від
04 грудня 2013 року про зміну способу та
порядку виконання рішення підлягає
скасуванню з постановленням нової
ухвали про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 202, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області
задовольнити, ухвалу Лугинського
районного суду Житомирської області
від "04" грудня 2013 р. скасувати та
постановити нову ухвалу .

Відмовити ОСОБА_3 у задоволені заяви
про зміну способу виконання постанови
Лугинського районного суду
Житомирської області від 17 березня 2011
року.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Н.М. Малахова

судді:
А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області вул.К.Маркса,
2-а,смт.Лугини,Лугинський район,
Житомирська область,11301

4-відділу державної виконавчої служби
Лугинського районного управління
юстиції, смт Лугини, вул.Кірова, 6,
Житомирська обл. - ,