Справа № 810/2067/14
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/2067/14
інстанції: Брагіна О.Є.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

26 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі
Дешко В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, без фіксування його за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41
КАС України, апеляційну скаргу
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 16
квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправною та
скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, вимогою від 21.11.2013 року №Ф-1233
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області зобов'язано позивача сплатити
недоїмку у сумі 1520,72 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
позивач звернувся до суду із
адміністративним позовом, в якому
просив визнати протиправним та
скасувати вказану вище вимогу.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
у відповідності до чинного
законодавства, позивач звільнений від
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, внаслідок чого
сплачувати єдиний внесок не
зобов'язаний.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Так, правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування визначає Закон
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закон України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закон України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», особи,
зазначені у п. 4 ч. 1 цієї статті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач зареєстрована Виконавчим
комітетом Білоцерківської міської
ради Київської області як фізична
особа-підприємець від 28.02.1997 р., що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію ФОП серії НОМЕР_1
та знаходиться на обліку у
Білоцерківській ОДПІ Київської
області ДПС і здійснює підприємницьку
діяльність по спрощеній системі
оподаткування, що підтверджується
свідоцтвом платника єдиного податку
серії НОМЕР_2.

Відповідно до пенсійного посвідчення
НОМЕР_3, позивачка є пенсіонеркою за
віком з 14.06.2007 року та постраждалою
внаслідок чорнобильської катастрофи 4
категорії, згідно з посвідченням серії
НОМЕР_4 від 12.10.1994 року.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що виходячи з аналізу
зазначених положень Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», законодавчими
підставами для звільнення фізичної
особи - підприємця, яка обрала спрощену
систему оподаткування, від сплати за
себе єдиного внеску є та обставина, що
він є пенсіонером за віком або
інвалідом та отримання відповідно до
закону пенсії або соціальної допомоги.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги спростовуються встановленими
судом першої інстанції обставинами,
наявними в матеріалах справи доказами
та нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно
ст. 200 КАС України залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, з урахуванням того, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області -
залишити без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя
Шурко О.І.

Судді:
Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.