Справа № 805/7464/14
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 р.
Справа №805/7464/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 10:20 год.

Донецький окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді
Крилової М.М.

при секретарі
Фоміній О.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Єнакієвської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
скасування вимоги про сплату боргу, -

за участю:

позивача - ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В
И В:

Позивач, фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, звернулась до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом до Єнакієвської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування
вимоги про примусове стягнення
заборгованості зі сплати єдиного
соціального внеску № 85 від 26.05.2014 року
на суму 3680,65 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що він є пенсіонером за віком.
06.08.2011 набрав чинності Закон України
«Про внесення змін до Податкового
кодексу України та деякі інші
законодавчі акти України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України» № 3609-VI ,
яким внесені доповнення до ст. 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Вважає, що внесення зазначених змін
звільняє його як пенсіонера за віком,
від сплати єдиного внеску, оскільки
такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. На думку
позивача, вимога Єнакієвської
об'єднаної державної податкової
інспекції у Донецькій області
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області № 85 від 26.05.2014 року
про сплату боргу (недоїмки) винесена у
спосіб, що суперечить чинному
законодавству України та підлягає
скасуванню.

У судовому засіданні представник
позивача заявлені вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача надав до суду
письмові заперечення, в яких зазначив,
що відповідно до Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності,
які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови добровільної
участі у системі загально
обов'язкового державного соціального
страхування. Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачені умови
призначення пенсії за віком, а саме:
чоловіки - після досягнення віку 60
років, жінки - 55 років. Поняття
«пенсіонер» або «пенсіонер за віком»
законодавством не визначено. Отже,
здійснюючи діяльність за спрощеною
системою оподаткування до досягнення 55
років або набуття статусу інваліда,
позивач, на думку відповідача, від
сплати за себе єдиного внеску не
звільнений, тому спірна вимога є
правомірною. Таким чином, просить
відмовити у задоволені позову та
розглянути справу без присутності
представника відповідача за наявними
матеріалами у справі.

Відповідно до статті 25 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування " платник
єдиного внеску зобов'язаний протягом
десяти календарних днів з дня
надходження вимоги про сплату недоїмки
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею. У разі
незгоди з розрахунком суми недоїмки
платник єдиного внеску узгоджує її з
органом доходів і зборів шляхом
оскарження вимоги про сплату єдиного
внеску в адміністративному або
судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи
спірна вимога була отримана 30 травня 2014
року, а позовна заява була направлена
до суду лише 16 червня 2014р.

Разом з тим, позивач - ОСОБА_1 в позовній
заяві просила суд поновити строк
звернення до суду. В обґрунтування
заявленої заяви позивач зазначає, що
строк звернення до суду був пропущений
через те, що з 03.06.2014р. по 11.06.2014р. вона не
могла виїхати з міста Слов'янська
Донецької області, куди поїхала 03
червня 2014 року допомогти виїхати з
міста своїм знайомим. Повернутись до
міста Єнакієво вона змогла лише 11
червня 2014 року. А тому просила суд
поновити пропущений строк.

З огляду на викладене, суд вважає
причини пропуску строку звернення до
суду поважними, а отже є законні
підстави для поновлення пропущеного
строку на звернення до суду.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
пенсіонером та отримує пенсію за віком.
Їй призначено пенсію за віком після
досягнення 50 років, як матері, яка
виховала дитину-інваліда 1 групи з
дитинства. Вказане підтверджується
пенсійним посвідченням № НОМЕР_1,
виданим 19.12.2009р.

Також позивач з 06 листопада 1996 року має
статус фізичної особи-підприємця та
перебуває на спрощеній системі
оподаткування, що підтверджується
свідоцтвом платника єдиного податку
НОМЕР_2

Відповідач - Єнакієвська об'єднана
державна податкова інспекція у
Донецькій області є суб'єктом владних
повноважень. Відповідно до Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 №
2464-VI, (далі - Закон № 2464), органи доходів
та зборів мають право стягувати з
платників несплачені суми єдиного
внеску та зобов'язані здійснювати
контроль за дотриманням платниками
єдиного внеску вимог цього закону.
Згідно ч.4 ст. 25 Закону № 2464 орган
доходів і зборів у порядку, за формою та
у строки, встановлені центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.

30 травня 2014 року позивачем було
отримано в Єнакіївській об'єднаній
державній податковій інспекції у
Донецькій області вимогу про сплату
боргу №Ф-85 від 26.05.2014р. в сумі 3680,65 грн.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання, чи мали місце
обставини, якими обґрунтовуються
вимоги, та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження,
суд приходить до висновку що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Наявність публічно-правового спору
обумовлена різним тлумаченням
сторонами поняття "пенсіонер за віком",
вжитого в ч.4 ст.4 Закону № 2464, в той час,
коли позивач виходить з буквального
тлумачення вказаного поняття,
відповідач застосовує звужене
тлумачення вказаного поняття,
приходячи до висновку, що від сплати
єдиного внеску звільняються лише ті
фізичні особи-підприємці, які
перебувають на спрощеній системі
оподаткування і яким пенсія за віком
призначена на загальних, а не на
пільгових умовах.

Статтею 3 Конституції України
визначено, що людина, її життя і
здоров'я, честь і гідність,
недоторканність і безпека визнаються в
Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави. Держава відповідає
перед людиною за свою діяльність.
Утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком
держави.

У справах щодо оскарження рішень
суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи
прийняті вони: 1) на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення; 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення;
9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку, що передбачено ч.3 ст.2 КАС
України.

Зважаючи на викладене, розглядаючи і
вирішуючи по суті публічно-правовий
спір, який виник між ОСОБА_1 та ДПІ, суд
перевіряє оскаржувані рішення
відповідача, на відповідність
критеріям, наведеним у ч.3 ст.2 КАС
України.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначені
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування".

Згідно з п.4 ч.1 ст.4 Закону № 2464 фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
є платниками єдиного внеску.

Законом України "Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України" від 7
липня 2011 року № 3609-VI, який набув
чинності з дня, наступного за днем його
опублікування, (опублікований в газеті
"Голос України" від 5 серпня 2011 року №
188), а саме з 6 серпня 2011 року, ст.4 Закону
№ 2464 доповнена ч.4 наступного змісту:
"Особи, зазначені у п.4 ч.1 цієї статті,
які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування".

Таким чином, на час виникнення спірних
правовідносин ч.4 ст.4 Закону № 2464 було
передбачено звільнення фізичних
осіб-підприємців, які обрали спрощену
систему оподаткування, від сплати
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком та отримують
відповідно до закону пенсію.

Згідно із абзацами першим та другим
пункту 16 Прикінцевих положень Закону
України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - № 1058-IV) до
приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом закони
України та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. Положення
Закону України від 5 листопада 1991 року
№ 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»
(далі - Закон № 1788-ХІІ) застосовуються,
зокрема в частині визначення права на
пенсію за віком на пільгових умовах.

Правовою нормою, яка міститься в ч.4 ст.4
Закону № 2464, рівно як і іншими нормами
права не встановлено, що звільненню від
сплати єдиного внеску підлягають лише
ті фізичні особи-підприємці, які є
пенсіонерами за віком відповідно до
Закону № 1058.

Згідно статті 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування" пенсіонер - це особа, яка
відповідно до цього закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

Види державних пенсій, які
призначаються за Законом України "Про
пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від
05.11.1991 року (далі - Закон 1788), визначені
ст.2 цього Закону.

Положення п. "а" ч.1 ст.2 Закону № 1788
свідчать про те, що трудові пенсії
поділяються на такі види як пенсії за
віком, по інвалідності, в разі втрати
годувальника та за вислугу років.

Системний аналіз положень ст.ст.12-18
Закону № 1788 свідчить, що законодавець
розрізнив пенсії за віком в залежності
від умов їх призначення, визначивши
загальні умови призначення пенсії за
віком, (ст.12), пільгові умови
призначення пенсії за віком, (ст.13), а
також особливі умови призначення цього
виду пенсії окремим категоріям
громадян (працівникам, зайнятим на
підземних і відкритих гірничих роботах
та в металургії, громадянам, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи, інвалідам, учасникам війни,
сім'ям загиблих (померлих)
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, багатодітним
матерям і матерям інвалідів з
дитинства тощо (ст.ст.14-18).

Проаналізувавши наведені норми
матеріального права, ураховуючи
закріплені Конституцією України
гарантії громадян на соціальний
захист, суд дійшов висновку, що особи,
яким пенсія за віком призначена
відповідно до статті 17 Закону № 1788-ХІІ,
не є платниками єдиного внеску за себе
згідно з частиною четвертою статті 4
Закону № 2464-VI, так як і особи, які є
пенсіонерами за віком на загальних
умовах, оскільки згадана норма не
містить будь-яких винятків щодо
пенсіонерів за віком.

Відповідно безпідставними є посилання
відповідача на те, що до позивача не
може бути застосовано положення цієї
норми, оскільки вона не досягла
55-річного віку, тому що вказана норма не
пов'язує звільнення від сплати єдиного
внеску із досягненням особою певного
віку, а передбачає звільнення від
сплати внеску всіх пенсіонерів за
віком. Також, в зазначеній нормі
законодавцем не виключені особи, які є
пенсіонерами та отримують пенсію за
віком на пільгових умовах.

З огляду на викладене суд приходить до
висновку, що ОСОБА_1 призначений такий
вид пенсії як "пенсія за віком",
незважаючи на пільговий характер умов
її призначення, отже вона є
"пенсіонером за віком" і відповідно до
ч.4 ст.4 Закону № 2464, яка не містить
застережень щодо її незастосування до
осіб, яким пенсію за віком призначено
на пільгових умовах, підлягає
звільненню від слати за себе єдиного
внеску.

Виходячи з наведеного, оскаржувана
позивачем вимога від 26.05.2014 року № 85 про
сплату боргу (недоїмки) у розмірі 3680,65
грн. є протиправною, оскільки покладає
на позивача зобов'язання, від виконання
яких він звільнений на підставі ч.4 ст.4
Закону № 2464, та підлягає скасуванню, а
позовні вимоги - задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст.2-15, 17-20, 69-72, 94, 98, 159-163,
185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В
И В :

Позов ОСОБА_1 до Єнакієвської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
скасування вимоги про сплату боргу -
задовольнити повністю.

Скасувати вимогу №Ф-85 від 26.05.2014 року
Єнакієвської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про примусове стягнення
заборгованості зі сплати єдиного
соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на суму 3680,65
грн.(недоїмки на суму 3680,65 грн).

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір,
сплачений при подачі позову в сумі 182
(сто вісімдесят дві) грн. 70 (сімдесят)
коп.

Постанова постановлена у нарадчій
кімнаті та проголошена її вступна та
резолютивна частина у судовому
засіданні 01 липня 2014 року. Постанова
виготовлена в повному обсязі 04 липня 2014
року

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд з одночасним надісланням
апеляційної скарги особою, яка її
подає, до Донецького апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
складання постанови в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Крилова М.М.