Справа № 2а-1402/12/2670
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Кармазин
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

29 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Свириди Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва Державної податкової
служби на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
01 березня 2012 року у справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва Державної податкової
служби, третя особа: Товариство з
обмеженою відповідальністю "Ядзакі
Україна" про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Фізична особа - підприємець
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі м. Києва
Державної податкової служби, третя
особа: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ядзакі Україна" про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 08 серпня 2011
року № .

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
01 березня 2012 року адміністративний
позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач - Державна податкова
інспекція у Святошинському районі м.
Києва Державної податкової служби
звернувся з апеляційною скаргою,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Фізична особа підприємець ОСОБА_3
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності
Святошинською районною державною
адміністрацією м. Києва 13 серпня 2009
року.

Державною податковою інспекцією у
Святошинському районі м. Києва
проведено перевірку дотримання
позивачем вимог податкового
законодавства за період з 13 серпня 2009
року по 31 березня 2011 року.

За результатами перевірки
відповідачем складено Акт перевірки
від 29 червня 2011 року № 1168/17-40/НОМЕР_2.

Перевіркою встановлено, що в період з 13
серпня 2009 року по 31 березня 2011 року, 1 - 4
кв. 2009 року, 1 кв. 2010 року, фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 перебував на
спрощеній системі оподаткування та
задекларував за зазначені періоди
валовий дохід (обсяг виручки)
відповідно 496303,96 грн., 468965,40 грн. та 415744,17
грн.

Відповідно до п. 1.15. Акту перевірки,
позивачем сплачено єдиний податок за
період 17 серпня 2009 року 31 грудня 2009 року
1221,00 грн.; 2010 року 2422,00 грн., 1 кв. 2011 року
353,83 грн.

В Акті перевірки встановлено, що
виручка від здійснення
підприємницької діяльності, яка
визначена в звітах позивача за 2009 рік
(наростаючим підсумком) не відповідає
відомостям з центральної бази даних
державного реєстру фізичних осіб
Держаної податкової адміністрації
України про суми виплачених доходів
(наростаючим підсумком) за відповідний
період, позивач отримав дохід від
підприємств, установ, організацій у
розмірі 597423,96 грн., зазначивши у
звітності лише 496303,96 грн.

На підставі встановлених порушень,
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 08
серпня 2011 року, яким до позивача
застосовано штрафні санкції у розмірі
505600,00 грн. за порушення п. 2.2., п. 2.6.
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні.

Не погоджуючись з вищевказаним
податковим повідомленням-рішенням та
вважаючи його протиправною, позивач
звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно п. 44.6 Податкового кодексу
України, якщо платник податків після
закінчення перевірки та до прийняття
рішення контролюючим органом за
результатами такої перевірки надає
документи, що підтверджують показники,
відображені таким платником податків у
податковій звітності, не надані під час
перевірки (у випадках, передбачених
абзацами другим і четвертим пункту 44.7
цієї статті), такі документи повинні
бути враховані контролюючим органом
під час розгляду ним питання про
прийняття рішення.

Пунктом 44.7 Податкового кодексу
передбачено, що у разі якщо посадова
особа контролюючого органу, яка
здійснює перевірку, відмовляється з
будь-яких причин від врахування
документів, наданих платником податків
під час проведення перевірки, платник
податків має право до закінчення
перевірки надіслати листом з
повідомленням про вручення та з описом
вкладеного або надати безпосередньо до
контролюючого органу, який призначив
проведення перевірки, копії таких
документів (засвідчені печаткою
платника податків (за наявності
печатки) та підписом платника податків
- фізичної особи або посадової особи
платника податків - юридичної особи).

Протягом п'яти робочих днів з дня
отримання акта перевірки платник
податків має право надати до
контролюючого органу, що призначив
перевірку, документи, які
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності.

Згідно п. 2.2. Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, затвердженого Постановою
правління Національного банку України
від 15 грудня 2004 року № 637, підприємства
(підприємці) здійснюють розрахунки
готівкою між собою і з фізичними
особами (громадянами України,
іноземцями, особами без громадянства,
які не здійснюють підприємницької
діяльності) через касу як за рахунок
готівкової виручки, так і за рахунок
коштів, одержаних із банків. Зазначені
розрахунки проводяться також шляхом
переказу готівки для сплати
відповідних платежів. Підприємства
(підприємці) здійснюють облік операцій
з готівкою у відповідних книгах обліку.

Згідно з п. 2.6. вищевказаного Положення,
уся готівка, що надходить до кас, має
своєчасно (у день одержання готівкових
коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися. Оприбуткуванням
готівки в касах підприємств, які
проводять готівкові розрахунки з
оформленням їх касовими ордерами і
веденням касової книги відповідно до
вимог глави 4 цього Положення, є
здійснення обліку готівки в повній
сумі її фактичних надходжень у касовій
книзі на підставі прибуткових касових
ордерів.

У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням РК оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" надано право проводити
розрахунки готівкою із споживачами без
використання РРО та РК і специфіка
функціонування яких унеможливлює
оформлення ними кожної операції
касовим ордером (продаж проїзних і
перевізних документів; білетів
державних лотерей; квитків на
відвідування культурно-спортивних і
видовищних закладів тощо),
дозволяється оприбутковувати готівку
наприкінці робочого дня за сукупністю
операцій у цілому за робочий день з
оформленням касовими документами і
відображенням у відповідній книзі
обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються,
мають відповідати сумам, визначеним у
відповідних касових (розрахункових)
документах.

З аналізу вищенаведених норм
вбачається, що фізичні
особи-підприємці не зобов'язані вести
касової книги.

Як вбачається з матеріалів справи,
перевіркою позивача встановлено, що
виручка від здійснення
підприємницької діяльності, яка
визначена в звітах позивача за 2009 рік
(наростаючим підсумком) не відповідає
відомостям з центральної бази даних
державного реєстру фізичних осіб
Держаної податкової адміністрації
України про суми виплачених доходів
(наростаючим підсумком) за відповідний
період, позивач отримав дохід від
підприємств, установ, організацій у
розмірі 597423,96 грн., зазначивши у
звітності лише 496303,96 грн.

Судовим розглядом встановлено, що
відповідачем зафіксовано порушення, у
зв'язку з помилковим декларуванням
контрагентом позивача - Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ядзакі
Україна» нарахованих та виплачених
позивачу сум доходів у більшому
розмірі, ніж фактично, помилка щодо
чого була усунута до складання
відповідачем Акту перевірки шляхом
подання уточнюючого розрахунку, про що
відповідач був повідомлений позивачем
також до складання Акту перевірки.

Як слідує з видаткових накладних №
ЦР-0000016 від 30 вересня 2009 року, № ЦР-0000020
від 06 жовтня 2009 року, № ЦР-0000027 від 19
жовтня 2009 року, на користь ТОВ «Ядзакі
Україна» оформлено постачання
продукції: індивідуальний зарплатний
лист у кількості 20000 шт. на загальну
50800,00 грн., робочі комбінезони та куртки
робочі на загальну вартість 27187,50 грн.
та сорочки робочі з логотипом на суму
113160,00 грн.

Так, оплата в безготівковій формі
проведена 01 жовтня 2009 року на суму 50800,00
грн., 07 жовтня 2009 року - 27187,50 грн. та 23
жовтня 2009 року 113160,00 грн., що
підтверджується банківськими
документами та Актом звірки між
позивачем та ТОВ «Ядзакі Україна»
станом на 24 червня 2011 року, де загальна
вартість оплачених поставок на
відповідні дати складає 191147,00 грн.

З огляду на вищенаведене, сума виручки
за 2009 рік відповідає задекларованій
позивачем сумі відповідно до книги
обліку.

Крім того, дані за відповідні періоди у
книзі кореспондуються з встановленими
Державною податковою інспекцією у
Святошинському районі м. Києва звітами
позивача та відомостями про отриману
виручку.

Судом встановлено, що початково ТОВ
«Ядзакі Україна» у податковому
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку
(за 4 кв. 2009 року; форма № 1 ДФ)
задекларувало суми нарахованого та
виплаченого доходу на користь позивача
у розмірі 292747,50 грн.

В той же час, 24 червня 2011 року ТОВ
«Ядзакі Україна» подало до
Ужгородської міжрайонної державної
податкової інспекції засобами
телекомунікаційного зв'язку
уточнюючий розрахунок за 4 квартал 2009
року, яким уточнено відомості відносно
сум доходу позивача, зокрема:
помилковий рядок вилучено шляхом його
позначення « 1» (рядок, що вилучається)
та доповнено правильним рядком з
позначкою « 0» (вірний рядок), де
зазначено суму нарахованого та
виплаченого позивачу доходу у розмірі
191147,50 грн.

Так, прийняття даного уточнюючого
розрахунку підтверджується квитанцією
№ 2 про доставку розрахунку до
Державної податкової інспекцієї у
Святошинському районі м. Києва 24 червня
2011 року.

Відповідно до п. 4.5 Наказу Державної
податкової адміністрації України від 29
вересня 2003 року № 451 «Про затвердження
форми податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку (ф. N 1ДФ) та
Порядку заповнення та подання
податковими агентами податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них
податку», зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22 жовтня
2003 року за № 960/8281, для вилучення одного
помилкового рядка з попередньо
введеної інформації потрібно
повторити всі графи такого рядка і у
графі 9 указати "1" - на вилучення рядка.

Для введення нового або пропущеного
рядка потрібно повністю заповнити всі
його графи і у графі 9 указати "0" - на
введення рядка.

Для заміни одного помилкового рядка
іншим потрібно вилучити помилкову
інформацію як зазначено вище та ввести
правильну інформацію як зазначено
вище, тобто повністю заповнити два
рядки, один з яких вилучає попередньо
внесену інформацію, а другий вносить
правильну інформацію. У такому разі в
першому рядку в графі 9 указується "1" -
рядок на вилучення, а в другому - "0" -
рядок на введення.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що ТОВ «Ядзакі
Україна», у відповідності до норм
чинного законодавства, проведено
коригування відносно сум доходів
позивача.

Також, як вбачається з листів третьої
особи від 19 липня 2011 року на адресу
Ужгородської міжрайонної державної
податкової інспекції (вх. від 20 вересня
2011 року) та від 28 липня 2011 року на адресу
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі м. Києва (вх. від
01 липня 2011 року) податкові органи було
повідомлено про
фінансово-господарські відносини з
позивачем та повідомлено про наявність
помилки, яка усунута 24 червня 2011 року,
тобто до складання Акту перевірки
позивача, шляхом подання уточнюючого
розрахунку.

Крім того, 28 липня 2011 року Ужгородською
МДПІ складено довідку № 31/23-2 про
результати проведення зустрічної
звірки ТОВ «Ядзакі Україна», яке є
виробником, щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платником податків ФОП ОСОБА_3, їх
реальності та повноти відображення в
обліку за період з 01 січня 2010 року по 31
березня 2011 року.

На підставі перевірки первинних
документів, платіжних доручень в
бухгалтерському обліку відображені
операції з позивачем у т.ч. за 4 кв. 2009
року вартістю 191147,50 грн., як і
відображено в уточнюючому розрахунку.

Перевіркою ТОВ «Ядзакі Україна» не
встановлено розбіжностей з
відомостями, отриманими від позивача
та відображеними у податковому обліку
результатів взаємовідносин з
позивачем.

Таким чином, аналізуючи відомості з
первинних та платіжних документів,
банківських виписок, з податкової
звітності, відомості книги обліку,
матеріали зустрічної звірки, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про недоведеність з боку
відповідача отримання позивачем не
оприбуткованої готівки.

Крім того, у відповідності до положень
п.п. 44. 6 та 44.7 Податкового кодексу
України, відповідач зобов'язаний був
врахувати зазначені вище документи та
відомості при складанні Акту перевірки
та формуванні в ньому висновків
перевірки.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва Державної податкової
служби від 08 серпня 2011 року №
прийнято безпідставно та підлягає
скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі м. Києва Державної податкової
служби - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 01 березня 2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 30.05.2014
року.

.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.