Справа № 808/2050/14
Суддя: Горобцова Ярослава Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 року о 12 год. 23 хв.Справа №
808/2050/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Горобцової Я.В., за участю секретаря
судового засідання Колесникової С.Г.,

за участю представників:

від позивача - О.А. Сидорова, О.О.
Васильченко, Т.М. Олексенко,

від відповідача - Д.В. Гавриленко,

розглянувши у місті Запоріжжі у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом Державного підприємства
«Івченко - Прогрес»

до Спеціалізованої Державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Державного
підприємства «Івченко - Прогрес» (далі -
позивач або ДП «Івченко - Прогрес») до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів (далі - відповідач або СДПІ з
ОВП у м. Запоріжжі Міжрегіонального ГУ
Міндоходів), в якому позивач просить
визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
№, № від 11.03.2014, винесені
СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУ Міндоходів
на підставі акту перевірки
№79/28-04-48/14312921 від 24.02.2014.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з
акту перевірки порушень щодо наявності
підтверджуючих первинних документів
та правильності їх складання,
відсутності обов'язкових реквізитів у
них, перевіркою не встановлено, за
виключенням недоліків в оформленні або
відсутності товарно-транспортних
накладних. Також перевіркою не
встановлено порушень, щодо наявності
податкових накладних, на підставі яких
ДП «Івченко - Прогрес» оформлено
податковий кредит по взаємовідносинам
з ТОВ «ТПП «Спектр», ТОВ «Укр Авто
Дизель», ТОВ «Інструментальний центр»,
ПП «Інформаційно-технічний центр
«Комтетс», ТОВ «Компанія Інтеррос», або
порядку їх заповнення, відсутності
обов'язкових реквізитів у них. Крім
того, всі первинні та розрахункові
документи по взаємовідносинам з
вказаними контрагентами є в наявності
та оформлені відповідно до норм
діючого законодавства, зміни стану та
структури активів ДП «Івченко -
Прогрес» відбулися, що не
спростовується актом перевірки, товар
за договорами було отримано
підприємством та оприбутковано, він
використовувався у власній
господарській діяльності, що також не
спростовується актом перевірки.
Перевіркою не встановлено
несумісності предмету договорів з
напрямом господарської діяльності
підприємства, акт не містить належних
та допустимих доказів того, що у
спірних правовідносинах ДП «Івченко -
Прогрес» та його контрагенти з
пов'язаними особами, були обізнані з
обставинами організації господарської
діяльності один одного, діяли
взаємоузгоджено та зловмисно, маючи на
меті завдати шкоди інтересам Держави,
мали інший матеріальний інтерес, ніж
виконання зобов'язань по укладеним
договорам - висновки, акту перевірки
№79/28-04-48/14312921 від 24.02.2014 щодо заниження
податку на прибуток на загальну суму 29
959 грн. та заниження суми ПДВ, яка
підлягає нарахуванню та сплаті до
бюджету у розмірі 47 252 грн. в зв'язку з
неправомірним формуванням податкового
кредиту з податку на додану вартість за
період жовтень 2011 року - липень 2013 року.
а також витрат, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування
податком на прибуток за період 2011 рік, 1
квартал 2012 року - 2012 рік на загальну
суму 138 506 грн. по фінансово -
господарським відносинам з ТОВ «ТПП
«Спектр». ТОВ «Укр Авто Дизель», ТОВ
«Інструментальний центр», ПП
«Інформаційно-технічний центр
«Комтест», ТОВ «Компанія Інтеррос» є
необґрунтованими та не підтвердженими
належними засобами доказування.
Відтак, не має й підстав для
застосування штрафних (фінансових)
санкцій до ДП «Івченко - Прогрес».

Заперечуючи проти позову з підстав,
викладених в письмових запереченнях,
аналогічних за змістом до акту
перевірки, відповідач зазначив
наступне. Перевіркою не підтверджено,
що продукція, нібито отримана від ТОВ
«ТПП «Спектр», була в дійсності
реалізована підприємством на адресу ДП
«Івченко - Прогрес». Крім того,
встановлено відсутність факту
постачання товару ТОВ «Укр Авто
Дизель», ПП «Інформаційно-технічний
центр «Комтест», ТОВ «Компанія
Інтеррос» на адресу ДП «Івченко -
Прогрес». Також, ДП «Івченко - Прогрес»
до перевірки не надало
товарно-транспортних накладних на
перевезення товару від ТОВ
«Інструментальний центр».

Ухвалою Запорізького окружного
адміністративного суду від 24 березня
2014 року відкрито провадження у справі
та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги у
повному обсязі та просили суд
задовольнити позов.

Представник відповідача проти позову
заперечив та просив суд відмовити у
задоволенні позовних вимог.

На підставі частини третьої статті 160
КАС України в судовому засіданні 14
травня 2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши думку
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов та заперечення
проти позову, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно Довідки АА №553140 з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України Державне
підприємство «Івченко - Прогрес» 10.01.1995
зареєстровано Виконавчим комітетом
Запорізької міської ради за адресою:
69068, місто Запоріжжя, Шевченківський
район, вулиця Іванова, будинок 2,
ідентифікаційний код 14312921.

На підставі направлень від 03.02.2014 №56,
№57 виданих Спеціалізованою державною
податковою інспекцією з
обслуговування великих платників у м.
Запоріжжі Міжрегіонального головного
управління Міндоходів згідно з пп. 75.1.2
п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 за №2755-VI та
відповідно до Наказу від 03.02.2014 №92
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ДП «Івченко -
Прогрес», з питання дотримання вимог
податкового законодавства при
господарських взаємовідносинах з ТОВ
«Компанія Інтеррос» (код за ), ТОВ «Промелектроніка» (код за
), ТОВ «НВП «Консат» (код за
), ТОВ «Укр Авто Дизель» (код
за ), ПП
«Інформаційно-технічний центр
«Комтест» (), ТОВ «ТПП
«Спектр» (код ЄДРПОУ 3267197), ТОВ
«Інструментальний центр» () за період з 01.02.2010 по 31.07.2013. За
наслідками перевірки складено Акт від
24.02.2014 №79/28-04-48/14312921 (далі - Акт
перевірки) (т. 1 а. с. 18-52).

Згідно висновків перевірки
встановлено, що позивачем порушено п.
138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755-VI із змінами і доповненнями, в
результаті чого занижено податок на
прибуток в періоді, що перевірявся, на
загальну суму 29 959 грн., у тому числі:
IVквартал 2011 року - 10 034 грн., І квартал 2012
року - 2 416 грн., ІІ квартал 2012 року - 5 032
грн., ІІІ квартал 2012 року - 8 908 грн., IV
квартал 2012 року - 3 569 грн.; п. 198.1, п. 198.3 ст.
198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового
Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI в
результаті чого занижено суму податку
на додану вартість, яка підлягає
нарахуванню по сплаті до бюджету у
розмірі 47 252 грн., у тому числі по
періодам: жовтень 2011 року на суму 2 917
грн., листопад 2011 року на суму 4 967 грн.,
грудень 2011 року на суму 1 475 грн., січень
2012 року у сумі 2 301 грн., березень 2012 року
на суму 2 884 грн., квітень 2012 року у сумі 2
830 грн., травень 2012 року на суму 672 грн.,
червень 2012 року на суму 6 677 грн., липень
2012 року на суму 1 961 грн., серпень 2012 року
на суму 540 грн., вересень 2012 року у сумі 2
697 грн., жовтень 2012 року на суму 720 грн.,
листопад 2012 року на суму 14 433 грн.,
липень 2013 року на суму 2 178 грн..

На підставі Акту перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення від 11.03.2014 №,
яким позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем: податок на
додану вартість 59 065,00 грн.: за основним
платежем 47 252,00 грн. та за штрафними
санкціями 11 813,00 грн. (т. 1 а. с. 14) та від
11.03.2014 №, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем: податок на прибуток
підприємств і організацій, що
перебувають у державній власності 34
940,25 грн.: за основним платежем 29 959,00 грн.
та за штрафними санкціями 4 981,25 грн. (т. 1
а. с. 16).

Судом встановлено, що між ТОВ «ТПП
«Спектр» (Постачальник) та ДП «Івченко -
Прогрес» (Покупець), укладено Договір
поставки товару від 14.06.2007 №36/339 (далі -
Договір). За умовами договору
Постачальник передає, а Замовник
набуває на умовах, викладених в
Договорі, продукцію, перераховану в
прилеглих до Договору рахунках та
Специфікаціях (т. 1 а. с. 66-67, 74-80). Крім
того, між сторонами укладено Додаткові
угоди від 15.06.2007 №1, від 11.01.2009 №2, від
03.12.2009 №3, від 20.12.2012 №4, від 18.03.2013 №5 (т. 1
а. с. 59-73).

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов договору ТОВ «ТПП
«Спектр» видано ДП «Івченко - Прогрес»
рахунки-фактури від 22.09.2011 №СФ-0002213
всього на суму 17 503,99 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 2
917,33 грн.), від 31.10.2011 №СФ-0002585 всього на
суму 8 950,02 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 1 491,67 грн.),
від 04.11.2011 №СФ-0002639 всього на суму 8 723,40
грн. (в т.ч. ПДВ 20% 1 453,90 грн.), від 04.11.2011
№СФ-0002638 всього на суму 12 128,40 грн. (в т.ч.
ПДВ 20% 2 021,40 грн.), від 08.12.2011 №СФ-0002968
всього на суму 8 848,98 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 1
474,83 грн.), від 27.12.2011 №СФ-0003129 всього на
суму 13 806,24 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 2 301,04 грн.),
від 10.02.2012 №СФ-0000374 всього на суму 5 140,80
грн. (в т.ч. ПДВ 20% 856,80 грн.), від 22.02.2012
№СФ-0000483 всього на суму 12 164,40 грн. (в т.ч.
ПДВ 20% 2 027,40 грн.), від 23.03.2012 №СФ-0000737
всього на суму 14 810,28 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 2
468,38 грн.), від 18.04.2012 №СФ-0000998 всього на
суму 1 872,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 312,00 грн.), від
28.05.2012 №СФ-0001317 всього на суму 5 751,00 грн.
(в т.ч. ПДВ 20% 958,50 грн.), від 30.08.2012 №СФ-0002110
всього на суму 16 181,40 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 2
696,90 грн.); податкові накладні від 05.10.2011
№24 всього на суму 17 503,99 грн. (в т.ч. ПДВ
20% 2 917,33 грн.), від 10.11.2011 №60 всього на
суму 8 950,02 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 1 491,67 грн.),
від 29.11.2011 №187 всього на суму 8 723,40 грн. (в
т.ч. ПДВ 20% 1 453,90 грн.), від 25.12.2011 №165
всього на суму 12 128,40 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 2
021,40 грн.), від 20.12.2011 №111 всього на суму 8
848,98 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 1 474,83 грн.), від
24.01.2012 №99 всього на суму 13 806,24 грн. (в т.ч.
ПДВ 20% 2 301,04 грн.), від 19.03.2012 №86 всього на
суму 5 140,80 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 856,80 грн.), від
19.03.2012 №85 всього на суму 12 164,40 грн. (в т.ч.
ПДВ 20% 2 027,40 грн.), від 17.04.2012 №84 всього на
суму 14 810,28 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 2 468,38 грн.),
від 17.05.2012 №60 всього на суму 1 872,00 грн. (в
т.ч. ПДВ 20% 312,00 грн.), від 01.06.2012 №3 всього
на суму 7 029,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 1 171,50 грн.),
від 01.06.2012 №4 всього на суму 6 390,00 грн. (в
т.ч. ПДВ 20% 1 065,00 грн.), від 12.06.2012 №51
всього на суму 4 212,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 702,00
грн.), від 12.06.2012 №52 всього на суму 14 520,00
грн. (в т.ч. ПДВ 20% 2 420,00 грн.), від 06.07.2012 №34
всього на суму 6 006,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 1
001,00 грн.), від 06.007.2012 №35 всього на суму 3
600,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 600,00 грн.), від 14.06.2012
№69 всього на суму 5 751,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20%
958,50 грн.), від 12.09.2012 №46 всього на суму 16
181,40 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 2 696,90 грн.);
видаткові накладні від 13.10.2011 №РН-0001444
всього на суму 17 503,99 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 2
917,33 грн.), від 21.11.2011 №РН-0001638 всього на
суму 8 950,02 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 1 491,67 грн.),
від 09.12.2011 №РН-0001750 всього на суму 3 501,00
грн. (в т.ч. ПДВ 20% 583,50 грн.), від 09.12.2011
№РН-0001752 всього на суму 8 075,40 грн. (в т.ч.
ПДВ 20% 1 345,90 грн.), від 15.12.2011 №РН-0001787
всього на суму 648,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 108,00
грн.), від 09.12.2011 №РН-0001751 всього на суму
12 128,40 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 2 021,40 грн.), від
21.12.2011 №РН-0001832 всього на суму 8 848,98 грн.
(в т.ч. ПДВ 20% 1 474,83 грн.), від 27.01.2012
№РН-0000095 всього на суму 13 806,24 грн. (в т.ч.
ПДВ 20% 2 301,04 грн.), від 29.03.2012 №РН-0000389
всього на суму 5 140,80 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 856,80
грн.), від 24.04.2012 №РН-0000514 всього на суму
10 587,96 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 1 764,66 грн.), від
18.06.2012 №РН-0000728 всього на суму 1 576,44 грн.
(в т.ч. ПДВ 20% 262,74 грн.), від 24.04.2012 №РН-0000515
всього на суму 14 810,28 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 2
468,38 грн.), від 23.05.2012 №РН-0000614 всього на
суму 1 872,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 312,00 грн.), від
18.06.2012 №РН-0000725 всього на суму 7 029,00 грн.
(в т.ч. ПДВ 20% 1 171,50 грн.), від 18.06.2012
№РН-0000724 всього на суму 6 390,00 грн. (в т.ч.
ПДВ 20% 1 065,00 грн.), від 18.06.2012 №РН-0000727
всього на суму 4 212,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 702,00
грн.), від 21.06.2012 №РН-0000752 всього на суму
14 520,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 2 420,00 грн.), від
12.07.2012 №РН-0000845 всього на суму 2 079,00 грн.
(в т.ч. ПДВ 20% 346,50 грн.), від 09.08.2012 №РН-0000999
всього на суму 3 927,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 654,50
грн.), від 12.07.2012 №РН-0000846 всього на суму 3
600,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 600,00 грн.), від 18.06.2012
№РН-0000726 всього на суму 5 751,00 грн. (в т.ч.
ПДВ 20% 958,50 грн.), від 27.09.2012 №РН-0001209
всього на суму 16 181,40 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 2
696,90 грн.); прибуткові ордери від 13.10.2011
№200, від 21.11.2011 №230, від 16.12.2011 №254, від
08.12.2011 №255, від 08.12.2011 №257, від 08.12.2011 №256,
від 20.12.2011 №263, від 26.01.2012 №10, від 30.03.2012
№77, від 25.04.2012 №111, від 19.06.2012 №174, від
24.04.2012 №110, від 22.05.2012 №135, від 19.06.2012 №171,
від 18.06.2012 №172, від 18.06.2012 №170, від 18.06.2012
№178, від 12.07.2012 №197, від 09.08.2012 №225, від
12.07.2012 №198, від 19.06.2012 №173, від 25.09.2012 №251
(т. 1 а. с. 82-183).

Транспортування товару
підтверджується історією руху
матеріалів та товарно-транспортними
накладними від 30.03.2012 №300312, від 25.04.2012
№250412, від 25.05.2012 №250512, від 19.06.2012 №190612,
від 25.06.2012 №250612, від 12.07.2012 №120712, від
09.08.2012 №090812, від 28.09.2012 №280912 (т. 1 а. с.
184-248).

Оплата за отримані товари та послуги
здійснювалася у безготівковій формі,
про що свідчать платіжні доручення,
копії яких наявні в матеріалах справи
(т. 1 а. с. 81, 86, 93, 101, 107, 113, 118, 123, 130, 135, 144, 151,
158, 167, 172, 175) та виписками з банківських
рахунків.

25 червня 2010 року між ТОВ «Компанія
Інтеррос» (Постачальник) та ДП «Івченко
- Прогрес» (Покупець), укладено Договір
поставки товару від 25.06.2010 №225/А/226 (далі
- Договір). За умовами договору
Постачальник зобов'язується поставити
у власність Покупцю гумово-технічні
вироби, в асортименті, кількості та за
ціною, визначеною у Специфікаціях до
Договору та накладних. Крім того, між
сторонами укладено Додаткові угоди від
15.06.2007 №1, від 11.01.2009 №2, від 03.12.2009 №3, від
20.12.2012 №4, від 18.03.2013 №5 (т. 2 а. с. 24-27).

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов договору ТОВ «Компанія
Інтеррос» видано ДП «Івченко -
Прогрес» рахунки-фактури від 02.07.2013 №0127
всього на суму 6 768,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 1 128
грн.), від 02.07.2013 №0128 всього на суму 3 968,28
грн. (в т.ч. ПДВ 20% 661,38 грн.), від 05.07.2013 №0129
всього на суму 2 330,80 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 388,47
грн.); податкові накладні від 16.07.2013 №60
всього на суму 6 768,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 1 128
грн.), від 12.07.2013 №59 всього на суму 3 968,28
грн. (в т.ч. ПДВ 20% 661,38 грн.), від 11.07.2013 №58
всього на суму 2 330,80 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 388,47
грн.); видаткові накладні від 23.07.2013 №0082
всього на суму 6 768,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 1 128
грн.), від 23.07.2013 №0081 всього на суму 3 968,28
грн. (в т.ч. ПДВ 20% 661,38 грн.), від 23.07.2013 №0080
всього на суму 2 330,80 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 388,47
грн.); прибуткові ордери від 22.07.2013 №444,
від 22.07.2013 №218, від 22.07.2013 №219 (т. 2 а. с.
28-48).

Транспортування товару
підтверджується товарно-транспортною
накладною від 23.07.2013 (т. 2 а. с. 49).

Оплата за отримані товари та послуги
здійснювалася у безготівковій формі,
про що свідчать платіжні доручення,
копії яких наявні в матеріалах справи
(т. 2 а. с. 29, 36, 44) та виписками з
банківських рахунків.

Крім того, згідно листів №15/01 від 15.01.2013,
№26/06 від 11.01.2013, №05/64-08-52 від 22.01.2013 (т. 2
а.с. 50-52) позивач є дилером ВАТ «Каскад»,
ВАТ «Черкеський завод гумових
технічних виробів» та ТОВ «Завод
РТІ-Каучук» відповідно і має право
реалізовувати продукцію вказаних
підприємств. Також в матеріалах справи
наявні паспорт №1486 на рукав 6-14-1-6,
документ якості парониту марки ПА
загального призначення (т.2 а.с. 53-56).

18 листопада 2010 року між ПП
«Інформаційно-технічний центр
«Комтест» (Постачальник) та ДП
«Івченко - Прогрес» (Покупець), укладено
Договір поставки від 18.11.2010 №05-156/10/580
(далі - Договір). За умовами договору
Постачальник зобов'язується поставити
у власність Покупцю картки поповнення
рахунку Sip-net, а Покупець зобов'язується
своєчасно оплатити та прийняти товар.
Крім того, між сторонами укладено
Додаткову угоду від 12.01.2012 №1 (т. 2 а. с.
66-70).

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов договору ПП
«Інформаційно-технічний центр
«Комтест» видано ДП «Івченко - Прогрес»
рахунки-фактури від 17.05.2012 №СФ-0000057
всього на суму 2 160,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 360,00
грн.), від 07.06.2012 №СФ-0000068 всього на суму 2
160,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 360,00 грн.), від 24.07.2012
№СФ-0000085 всього на суму 2 160,00 грн. (в т.ч.
ПДВ 20% 360,00 грн.), від 07.08.2012 №СФ-0000089
всього на суму 3 240,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 540,00
грн.), від 02.10.2012 №СФ-0000110 всього на суму 4
320,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 720,00 грн.); податкові
накладні від 23.05.2012 №6 всього на суму 2
160,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 360,00 грн.), від 15.06.2012
№2 всього на суму 2 160,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20%
360,00 грн.), від 30.07.2012 №7 всього на суму 2
160,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 360,00 грн.), від 16.08.2012
№6 всього на суму 3 240,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20%
540,00 грн.), 05.10.2012 №1 всього на суму 4 320,00
грн. (в т.ч. ПДВ 20% 720,00 грн.); видаткові
накладні від 28.05.2012 №РН-0000034 всього на
суму 2 160,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 360,00 грн.), від
20.06.2012 №РН-0000041 всього на суму 2 160,00 грн.
(в т.ч. ПДВ 20% 360,00 грн.), від 07.08.2012 №РН-0000052
всього на суму 2 160,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 360,00
грн.), від 17.08.2012 №РН-0000054 всього на суму 3
240,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 540,00 грн.), від 23.10.2012
№РН-0000072 всього на суму 4 320,00 грн. (в т.ч.
ПДВ 20% 720,00 грн.). Товар оприбутковано
згідно прибуткових ордерів від 28.05.2012
№538, від 20.06.2012 №591, від 07.08.2012 №686, від
17.08.2012 №729, від 22.10.2012 №832 (т. 2 а. с. 72-95).

Транспортування товару
підтверджується історією руху
матеріалів та товарно-транспортною
накладною за жовтня 2012 року №72, за
серпень 2012 №54, за червень 2012
року №41 (т. 2 а. с. 96-103).

Оплата за отримані товари та послуги
здійснювалася у безготівковій формі,
про що свідчать платіжні доручення,
копії яких наявні в матеріалах справи
(т. 2 а. с. 71, 76, 81, 86, 91) та виписками з
банківських рахунків.

30 жовтня 2012 року між ТОВ «Укр Авто
Дизель» (Постачальник) та ДП «Івченко -
Прогрес» (Покупець), укладено Договір
поставки від 30.10.2012 №301012-1/534 (далі -
Договір). За умовами договору
Постачальник зобов'язується, в порядку
та у строк, встановлений Договором,
передати товар у власність Покупцю, в
певній кількості, відповідної якості
та злагодженої ціни, а останній
прийняти товар та оплатити його на
умовах діючого Договору. Найменування,
асортимент та ціна постачаємого товару
визначена в Додатку №1 (т. 2 а. с. 3-9).

Крім того між сторонами підписано Акти
прийому-передачі від 20.11.2012.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов договору ТОВ «Укр Авто
Дизель» виписано ДП «Івченко - Прогрес»
рахунки на оплату від 02.02.2012 №400 всього
на суму 71 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 11 833,33
грн.), від 05.02.2012 №401 всього на суму 15 600
грн. (в т.ч. ПДВ 20% 2 600 грн.); видаткові
накладні від 12.02.2012 №205 всього на суму 71
000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 11 833,33 грн.), від
12.02.2013 №206 всього на суму 15 600 грн. (в т.ч.
ПДВ 20% 2 600 грн.); податкові накладні від
06.11.2012 №6 всього на суму 71 000,00 грн. (в т.ч.
ПДВ 20% 11 833,33 грн.), від 07.11.2012 №7 всього на
суму 15 600 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 2 600 грн.) (т. 2 а.
с. 10-20).

Оплата за отримані послуги
здійснювалася у безготівковій формі,
про що свідчать платіжні доручення,
копії яких наявні в матеріалах справи
(т. 2 а. с. 11, 15).

14 березня 2012 року між ТОВ
«Інструментальний центр»
(Постачальник) та ДП «Івченко - Прогрес»
(Покупець), укладено Договір від 14.03.2012
№07-12/292 (далі - Договір). За умовами
договору Постачальник зобов'язується
поставити у власність Покупцю товар,
вказаний у Специфікаціях дійсного
Договору, а Покупець прийняти та
оплатити його (т. 2 а. с. 57-59).

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов договору ТОВ
«Інструментальний центр» видано ДП
«Івченко - Прогрес» рахунок-фактури
від 14.03.2012 №Інс-000292 всього на суму 2 171,95
грн. (в т.ч. ПДВ 20% 361,99 грн.); податкову
накладну від 06.04.2012 №18 всього на суму
всього на суму 2 171,95 грн. (в т.ч. ПДВ 20% 361,99
грн.); видаткову накладну від 11.04.2012
№Інс-000393 всього на суму 2 171,95 грн. (в т.ч.
ПДВ 20% 361,99 грн.); прибутковий ордер від
11.04.2012 №390 (т. 2 а. с. 61-63).

Оплата за отримані товари та послуги
здійснювалася у безготівковій формі,
про що свідчать платіжне доручення,
копія якого наявна в матеріалах справи
(т. 2 а. с. 60) та виписками з банківських
рахунків.

Надаючи правову оцінку спірним
відносинам, що виникли між сторонами у
справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 133.1 ст. 133 Податкового
кодексу України платниками податку на
прибуток підприємств з числа
резидентів є суб'єкти господарювання -
юридичні особи, які провадять
господарську діяльність як на
території України, так і за її межами.

Згідно з п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 вказаного
Кодексу об'єктом оподаткування є
прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу.

Підпунктом 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати операційної
діяльності включають собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та інші витрати
беруться для визначення об'єкта
оподаткування з урахуванням пунктів
138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5
статті 140, статей 142 і 143 та інших статей
цього Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139
Податкового кодексу України
встановлює, що не включаються до складу
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Пунктом 140.5 статті 140 Податкового
кодексу України визначено, що не
дозволяється установлення додаткових
обмежень щодо складу витрат платника
податку, крім тих, що зазначені в
розділі ІІІ Податкового кодексу
України.

Наведені правові норми свідчать, що
визначальною умовою правомірності
формування витрат, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування, є їх
здійснення для провадження
господарської діяльності платника
податку та підтвердження
розрахунковими, платіжними та
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено наявність у
позивача необхідних первинних
документів, що дає підстави для
включення витрат до складу валових
витрат за відповідний період.

У відповідності з Правилами
перевезення вантажів автомобільним
транспортом в Україні, затвердженими
Наказом Міністерства транспорту
України від 14.10.1997р. №363 товарно -
транспортна документація - комплект
юридичних документів, на підставі
яких здійснюють облік, приймання,
передавання, перевезення, здавання
вантажу та взаємні розрахунки між
учасниками транспортного процесу;
товарно-транспортна накладна - єдиний
для всіх учасників транспортного
процесу юридичний документ, що
призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей,
обліку на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

Згідно із п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних
правил основними документами на
перевезення вантажів є
товарно-транспортні накладні та
дорожні листи вантажного автомобіля.
Дорожній лист вантажного автомобіля є
документом, без якого перевезення
вантажів не допускається. Оформлення
перевезень вантажів
товарно-транспортними накладними
здійснюється незалежно від умов оплати
за роботу автомобіля.
Товарно-транспортну накладну на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів. Після прийняття вантажу
згідно з товарно-транспортною
накладною водій (експедитор) підписує
всі її екземпляри. Перший екземпляр
товарно-транспортної накладної
залишається у Замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
Перевізнику.

Разом з тим, вказані правила перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні не встановлюють правил
податкового обліку платників податку,
а лише встановлюють права, обов'язки та
відповідальність власників
автомобільного транспорту
(перевізників). При цьому, документи
обумовлені вказаними правилами,
зокрема, товарно-транспортна накладна
та подорожній лист, не є документами
первинного бухгалтерського обліку, що
підтверджують обставини придбання та
продажу товарно-матеріальних
цінностей.

Крім того, суд звертає увагу
податкового органу на те, що за
наявності всіх передбачених чинним
законодавством первинних документів
податкового та бухгалтерського обліку
по проведених господарських операціях,
відсутність товаро-транспортної
накладної не може слугувати підставою
для висновків про відсутність
реального вчинення господарських
операцій.

Відповідно до положення ст.48 Закону
Закону України «Про автомобільний
транспорт» товарно - транспортна
накладна включена в перелік
документів, на підставі яких
виконуються перевезення автомобільним
транспортом. Автомобільним
перевізникам, водіям необхідно мати та
пред»являти особам, які уповноважені
здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконують вантажні
перевезення.

Проведення господарської операції
фіксується і підтверджується
первинними документами, на підставі
яких і ведеться бухгалтерський облік. В
свою чергу, у відповідності з п.2 ст.3
Закону України «Про бухгалтерський
облік і фінансову звітність в Україні»
на даних бухгалтерського обліку
ґрунтується фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності.
Тобто первинні документи є основою для
податкового обліку.

Оскільки транспортною документацією
підтверджується операція з надання
послуг з перевезення вантажів, а не
факт придбання товару, то при наявності
документів, що підтверджують фактичне
отримання товару і його використання у
власній господарській діяльності,
неподання такого документа, як
товарно-транспортна накладна, не може
бути єдиною підставою для невизнання
витрат з придбання.

Суд зазначає, що окремі недоліки в
оформленні первинних документів не
можуть бути безумовною підставою для
висновку про відсутність
господарських операцій між позивачем
та його контрагентом.

У пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу
України (далі - ПК України) зазначено, що
податковий кредит - це сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Крім того, пп.14.1.36 п. 14 ст. 14 також
зазначено, що господарська діяльність -
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами.

Відповідно до приписів п. 44.1 ст. 44 ПК
України для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством. Платникам податків
забороняється формування показників
податкової звітності, митних
декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно п. 44.3 ст. 44 ПК України платники
податків зобов'язані забезпечити
зберігання документів, визначених у
пункті 44.1 цієї статті, а також
документів, пов'язаних із виконанням
вимог законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, не менш як 1095 днів з
дня подання податкової звітності, для
складення якої використовуються
зазначені документи, а у разі її
неподання - з передбаченого цим
Кодексом граничного терміну подання
такої звітності.

За змістом п. 44.6 ст. 44 ПК України у разі
якщо до закінчення перевірки або у
терміни, визначені в абзаці другому
пункту 44.7 цієї статті платник податків
не надає посадовим особам
контролюючого органу, які проводять
перевірку, документи (незалежно від
причин такого ненадання, крім випадків
виїмки документів або іншого вилучення
правоохоронними органами), що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, вважається, що такі
документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності.

Пунктом 201.14 ст.201 Податкового кодексу
України встановлено, що платники
податку зобов'язані вести окремий
облік операцій з постачання та
придбання товарів/послуг, які
підлягають оподаткуванню, а також які
не є об'єктами оподаткування та
звільнені від оподаткування згідно з
цим розділом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» цей Закон
поширюється на всіх юридичних осіб,
створених відповідно до законодавства
України, незалежно від їх
організаційно-правових форм і форм
власності, а також на представництва
іноземних суб'єктів господарської
діяльності (далі - підприємства), які
зобов'язані вести бухгалтерський облік
та подавати фінансову звітність згідно
з законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Одним із основних принципів на яких
ґрунтується бухгалтерський облік та
фінансова звітність, відповідно до ст. 4
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» є принцип превалювання
сутності над формою - операції
обліковуються відповідно до їх
сутності, а не лише виходячи з
юридичної форми.

Як зазначено у ч. 1 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції
(ч.2 ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні»).

Згідно з п. 1.2 «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 №88,
зареєстрованого у Міністерстві
юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (далі -
Положення №88), господарські операції
відображаються у бухгалтерському
обліку методом їх суцільного і
безперервного документування. Записи в
облікових регістрах провадяться на
підставі первинних документів,
створених відповідно до вимог цього
Положення.

Відповідно до п. 2.1 Положення №88
первинні документи - це документи,
створені у письмовій або електронній
формі, що фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Як зазначено у п. 2.4 Положення №88
первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції. Залежно від
характеру операції та технології
обробки даних до первинних документів
можуть бути включені додаткові
реквізити: ідентифікаційний код
підприємства, установи з Державного
реєстру, номер документа, підстава для
здійснення операцій, дані про документ,
що засвідчує особу-одержувача тощо.

Як зазначено у п. 1.1 Методичних
рекомендацій з бухгалтерського обліку
запасів», затверджених 10.01.2007 наказом
Міністерства фінансів України №2 (далі
- Методичні рекомендації №2), методичні
рекомендації можуть застосовуватися
підприємствами, організаціями та
іншими юридичними особами (далі -
підприємства) незалежно від форм
власності (крім банків та бюджетних
установ).

Відповідно п. 3.1 Методичних
рекомендацій №2 надходження запасів на
підприємство оформлюється
відповідними документами, типові форми
яких затверджуються Державним
комітетом статистики України та іншими
центральними органами виконавчої
влади. Якщо для оформлення
господарської операції типові форми
первинних документів відсутні, то
підприємство складає такі первинні
документи, які б містили обов'язкові
реквізити, передбачені законодавством
та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
(податком на додану вартість) є
операції платників податку з: а)
постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю; б)
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового
кодексу України датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: а) дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

Як зазначено у пп. «а» п. 198.1 ст. 198
Податкового кодексу України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Підпунктом 198.3. ст. 198 ПК України
визначено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

За змістом п. 200.1 ст. 200 ПК України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою податкову
накладну.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.4 ст. 201 ПК України
встановлено, що податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до пп. 201.6 та 201.8 ст. 201 ПК
України податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи із приписів
вищевказаних норм Податкового кодексу
України, податкова накладна є
документом, який підтверджує фактичну
сплату покупцем податку на додану
вартість у ціні товару, та надає право
на формування податкового кредиту
платника податків - покупця. І лише
придбання товарів (послуг, робіт), які
не призначаються для їх використання в
господарській діяльності платника
податку, відсутність податкової
накладної та складання податкової
накладної особою, що не зареєстрована
як платник ПДВ, позбавляють платника
податку права на включення до
податкового кредиту сплачених
(нарахованих) сум податків у звітному
періоді у зв'язку з придбанням товарів
(робіт, послуг), вартість яких
відноситься до складу валових витрат.

За приписами п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Суд звертає увагу на те, що в Акті
перевірки відповідач посилається Акт
від 05.12.2013 №117/08-26-22-06/31638040 про
результати зустрічної звірки ТОВ
«Компанія Інтеррос», з питань
достовірності вчинення правочинів та
дотримання вимог податкового,
законодавства по взаємовідносинам з
ТОВ «Комерційна фірма-Альтіма» за
липень 2013 року; Акт від 13.02.2013
№394/22.5-19/32627197 про неможливість
проведення зустрічної звірки з питань
дотримання вимог податкового
законодавства України ТОВ ТПП «Спектр»
під час здійснення господарських
відносин з ТОВ «Матадор» за жовтень,
листопад, грудень 2011 року та січень,
березень, квітень 2012 року, ТОВ «Феріт Д»
за січень, лютий, березень, квітень,
травень, липень, серпень, вересень 2012
року, ПП «АТМ» за липень, серпень,
вересень, жовтень 2012 року, ТОВ
«Галактика М» за листопад, грудень 2011
року та січень, березень, квітень 2012
року, ТОВ «Ліга» за червень 2012 року, ТОВ
«Ривс» за вересень, жовтень, листопад
2011 року та лютий, березень, червень,
липень 2012 року; Акт від 29.04.2013
№635/22-12/22153129 про результати проведення
зустрічної звірки «ПП «ІТЦ «Комтест»
щодо підтвердження відомостей,
отриманих від особи, яка мала правові
відносини з платинком податків ПП
«АТМ» за період з 01.04.2012 по 31.10.2014; Акт
від 08.02.2013 №378/226/37733144 про неможливість
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Укр Авто Дизель» щодо документального
підтвердження господарських відносин,
із платниками податків їх реальності
та повноти відображення в обліку за
серпень 2011 року, вересень, жовтень,
листопад 2012 року;Акт від 12.07.2013
№28/22-11/35500108 про результати
позапланової документальної виїзної
перевірки ТОВ «НВП «Інструментальний
центр» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства при здійсненні
фінансово-господарським операцій з ПП
«Транс-Атлантіка сервіс» за період
квітень, травень, червень, липень,
серпень 2012 року, що саме по собі не є
достатнім для можливості стверджувати
про відсутність господарських
взаємовідносин між ТОВ «Укр Авто
Дизель», ПП «Інформаційно-технічний
центр «Комтест», ТОВ «Компанія
Інтеррос» та ТОВ «ТПП «Спектр».

Крім того, отримання товару позивачем
підтверджується журналами виданих
довіреностей, копії яких наявні в
матеріалах справи, подорожнім листом
№232327. Водночас можливість зберігання
отриманого товару позивачем
підтверджується зведеним актом
вартості будівель і споруд, оціночними
актами.

Про наявність власних складських
приміщень та транспортних засобів ТОВ
«ТПП «Спектр» свідчать Свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу Серії
САЕ 827713; Договір оренди транспортного
засобу від 23.01.2013 №184; Договір
купівлі-продажу квартири від 11.03.2006
№1591; Договір купівлі-продажу від 05.10.2005
№3517; Витяг про реєстрацію в Державному
реєстрі правочинів від 05.10.2005 №1566507;
Технічним паспортом на громадський
будинок нежитлове приміщення №10; (т. 1 а.
с. 271-276).

Також в матеріалах справи наявні
Свідоцтва про державну реєстрацію
юридичної особи та Свідоцтва платника
податку на додану вартість
контрагентів позивача, що свідчить про
те, що останні були належним чином
зареєстровані як суб'єкти
господарювання.

Окрім того, з матеріалів справи
вбачається, що відповідно до Довідки АА
№553140 з ЄДРПОУ видами діяльності
позивача за КВЕД-2010 є: 72.19 - дослідження
й експериментальні розробки у сфері
інших природничих і технічних наук
(основний); 28.11 - виробництво двигунів і
турбін, крім авіаційних,
автотранспортних і мотоциклетних
двигунів; 28.29 - виробництво інших машин
і устаткування загального призначення,
н. в. і. у.; 30.30 - виробництво повітряних і
космічних літальних апаратів,
супутнього устаткування; 24.41 -
виробництво дорогоцінних металів; 33.12 -
ремонт і технічне обслуговування машин
і устаткування промислового
призначення.

Правильність та обґрунтованість
формування платником податків
податкового кредиту вимагає наявності
зв'язку витрат платника податків на
придбання товару з його господарською
діяльністю, що полягає у намірі
платника податку отримати користь від
придбаних послуг. Податковим органом
не доведено, що придбання послуг та
товарів не пов'язано з господарською
діяльністю позивача. При цьому
посилання відповідача на лист
Управління державної автомобільної
інспекції ГУМВС України в Запорізькій
області №10/13-2471 від 24.10.2013 та на акти
зустрічних перевірок не дають підстави
для протилежних висновків.

За наведених норм та обставин справи
суд приходить до висновку про
правомірність віднесення позивачем
сум податкового кредиту та валових
витрат, що виникли за господарськими
операціями з ТОВ «Укр Авто Дизель», ПП
«Інформаційно-технічний центр
«Комтест», ТОВ «Компанія Інтеррос» та
ТОВ «ТПП «Спектр».

Згідно ст.3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку і
податкова звітність ґрунтується на
даних бухгалтерського обліку.

Пред'явлені до перевірки та надані у
судовому засіданні документи є
первинними документами у розумінні ст.9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» та повністю підтверджують
факт здійснення операції і, відповідно,
право позивача на включення до
податкового кредиту та до складу своїх
валових витрат вартості придбаних
товарів, що у подальшому були
використані при здійсненні
господарської діяльності.

Відповідно до ст. 61 Конституції України
юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер.

Нормативними актами України не
передбачена відповідальність
юридичної особи за зобов'язаннями
іншої юридичної особи, в тому числі за
податковими зобов'язаннями.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

У ч. 2 ст. 71 КАС України зазначено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, особливістю
адміністративного судочинства є те, що
обов'язок доказування в спорі
покладається на відповідача - орган
публічної влади, який повинен надати
суду всі матеріали, які свідчать про
його правомірні дії.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що викладені в позовній заяві вимоги
позивача є такими, що підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Державного підприємства
«Івченко - Прогрес» - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів № від 11.03.2014 та №
від 11.03.2014.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Державного підприємства
«Івченко - Прогрес» 188,01 (сто вісімдесят
вісім гривень 01 копійку) судового
збору.

Постанова набирає законної сили
відповідно до частини першої статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України.

Суддя
Я.В.
Горобцова