Справа № 826/18545/13-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Мазур А.С.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

26 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О.,
Безименної Н.В.,

при секретарі:
Козловій І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які
беруть участь в справі, без здійснення
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу відповідно до ст. 41
КАС України у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Київського міського центру
зайнятості на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21.01.2014 у справі за адміністративним
позовом Київського міського центру
зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення
коштів,-

В С Т А Н
О В И Л А:

Київський міський центр зайнятості
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів
у сумі 3898, 69 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21.01.2014 у задоволенні вищевказаного
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального права, та ухвалити нову,
якою задовольнити позовні вимоги
повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про відмову у задоволенні позовних
вимог, з чим погоджується колегія
суддів з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєструвався в Дніпровському
районному центрі зайнятості в місті
Києві як такий, що шукає роботу.

Наказом Дніпровського районного
центру зайнятості № НТ130410 від 10.04.2013
відповідачу надано статус
безробітного та Наказом № НТ130411 від
11.04.2013 призначено виплату допомоги по
безробіттю.

Згідно позовної заяви в процесі звірки
позивачем отримано лист № 112/5.13 від
13.08.2013 з відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців Дніпровського району
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві, у якому
вказується, що відповідач
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності з 06.03.2000 та
на даний час знаходиться в стані
припинення підприємницької
діяльності.

Позивачем не надано доказів отримання
відповідачем доходу у період з 10.04.2013, з
часу реєстрації його безробітним.

З відповіді відділу державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців Дніпровського
району реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м.Києві
вбачається, що відповідач
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності та на даний
час знаходиться в стані припинення,
однак жодних даних про отриманий ним
дохід у статусі безробітного немає.

За наведених обставин, у відповідності
до ст. 4 Закону України «Про зайнятість
населення» суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що відповідач, як
особа, яка через відсутність роботи не
має заробітку або інших передбачених
законодавством доходів як джерела
існування, готовий та здатний
приступити до роботи, відповідно до
статті 1 Закону України «Про зайнятість
населення» є безробітним.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що відповідач з 10.02.2012
набув статусу безробітного з виплатою
допомоги по безробіттю, відповідно до
наказу Голосіївського районного
центру зайнятості в м. Києві № НТ120210
від 10.02.2012.

Положеннями ст. 34 Закону встановлено
права та обов'язки Фонду.

Наказом Дніпровського районного
центру зайнятості в місті Києві №
НТ130411 від 11.04.2013 відповідачу призначено
допомогу по безробіттю, наказом №
НТ130424 від 24.04.2013 розпочато виплату
такої допомоги та наказом № НТ130820 від
20.08.2013 припинено виплату допомоги по
безробіттю.

З огляду на зміст частин другої,
третьої ст. 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» та враховуючи матеріали
справи колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що відповідач не вчинив дій, які б
свідчили про умисне невиконання своїх
обов'язків та зловживання ними.

Отже, колегія суддів не погоджується з
доводами апелянта про те, що ОСОБА_2 не
мав права на отримання соціальних
виплат.

Оскільки відповідно до вимог ст. 4
Закону України «Про зайнятість
населення» від 05.07.2012, визначальною
ознакою для зайнятого населення є
отримання доходів від такої
зайнятості, а позивачем не доведено
отримання ОСОБА_2 доходів в період з
11.04.2013, підстав для задоволення позову
судом не вбачається.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права

З урахуванням вище викладеного та
приписів ст. 159 КАС України, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Київського міського
центру зайнятості - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21.01.2014 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 01.07.2014.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя
Кучма А.Ю.

Судді:
Аліменко В.О.

Безименна Н.В.