Справа № 826/1380/14
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1380/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

02 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі
за участю: представника
відповідачаБорисюк Л.П., Кобаля М.І.,
Петрика І.Й. Чайка О.С. Бережного С.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Служби безпеки
України на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 18
березня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до Служби безпеки України про
визнання протиправним та скасування
наказу, поновлення на службі, виплату
середньомісячного заробітку за час
вимушеного прогулу, зобов'язання
вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва із позовом до Служби безпеки
України в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати
наказ Голови Служби безпеки України №
1443-ОС від 30.11.2013 в частині звільнення в
запас Служби безпеки України з
військової служби ОСОБА_6;

- поновити на службі ОСОБА_6 з 30.11.2013;

- зобов'язати Служби безпеки України
виплатити ОСОБА_6 середній місячний
заробіток за час вимушеного прогулу з
30.11.2013 до дня фактичного поновлення на
військовій службі;

- зобов'язати Служби безпеки України
зарахувати період вимушеного прогулу
до вислуги років ОСОБА_6 на військовій
службі (в календарному та пільговому
обчисленні) та до терміну,
встановленого для присвоєння
чергового військового звання.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 18
березня 2014 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
наказ Голови Служби безпеки України №
1443-ОС від 30.11.2013 в частині звільнення в
запас Служби безпеки України з
військової служби ОСОБА_6

Поновлено на службі ОСОБА_6 з 30.11.2013.

Зобов'язано Службу безпеки України
виплатити ОСОБА_6 середній місячний
заробіток за час вимушеного прогулу з
30.11.2013 до дня фактичного поновлення на
військовій службі.

Зобов'язано Службу безпеки України
зарахувати період вимушеного прогулу
до вислуги років ОСОБА_6 на військовій
службі (в календарному та пільговому
обчисленні) та до терміну,
встановленого для присвоєння
чергового військового звання.

Відповідач, не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, який
з'явився в судове засідання та
представника позивача, який не з'явився
в останнє судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_6 проходив військову службу в
органах Служби безпеки України з 15
липня 1993 року.

24.07.2013, перебуваючи на посаді тимчасово
виконуючого обов'язки заступника
начальника Управління
контррозвідувального забезпечення
військово-технічного співробітництва
Департаменту контррозвідки СБ України
(далі -УКЗВТС ДКР СБУ), позивачем подано
рапорт Голові СБУ про звільнення за
власним бажанням після проходження
військово-медичної комісії та за
станом здоров'я.

12.08.2013 після лікування в неврологічному
відділенні Центральної поліклініки
ВМУ СБ України та покращення стану
здоров'я, позивач подав Голові СБУ
рапорт з проханням вважати попередній
рапорт від 24.07.2013 недійсним та
написаним помилково при нападі різкої
болі в поясничній частині хребта.

Для підтвердження покращення стану
здоров'я, позивач надав до рапорту від
12.08.2013 додаток - копію довідки
Центральної поліклініки ВМУ СБУ № 6658
від 24.07.2013, зі змісту якої вбачається, що
позивач є працездатним.

27.08.2013 позивачу видано направлення на
проходження медичного огляду в ЦВЛК
ВМУ СБ України для визначення ступеня
придатності щодо подальшого
проходження військової служби.

За результатами медичного огляду,
позивача визнано придатним до
військової та оперативної служби, що
підтверджується довідкою-висновком
ЦВЛК ВМУ СБ України від 04.09.2013.

Згідно наказу Голови СБУ № 1169/ос від
30.09.2013, позивача виведено в
розпорядження начальника ДКР СБУ по
посаді начальника відділу з 30.09.2013 по
30.12.2013 рр., на підставі підпункту «б»
пункту 48 Положення про проходження
військової служби
військовослужбовцями Служби безпеки
України (у зв'язку з проведенням
організаційних заходів згідно з
розпорядженням Центрального
управління Служби безпеки України від
28 грудня 2012 року № 330/ДСК).

Наказом Голови СБУ від 30.11.2013 № 1443-ос
позивач звільнений з військової служби
за підпунктом «а» пункту 61 (в запас СБУ)
та підпунктом «а» пункту 63 (за власним
бажанням) Положення про проходження
військової служби
військовослужбовцями Служби безпеки
України, затвердженого Указом
Президента України від 27.12.2007 № 1262.

Позивач, не погоджуючись з
правомірністю звільнення з військової
служби, звернувся до суду за захистом
порушених прав.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог, позивач посилається на те, що
наказ про звільнення з військової
служби видано на підставі рапорту
ОСОБА_6, який останнім був відкликаний,
що свідчить про відсутність правових
підстав для його звільнення за власним
бажанням.

Заперечуючи проти позовних вимог,
відповідач вказує на те, що рапорт
позивача від 12.08.2013 про відкликання
його рапорту на звільнення від 24.07.2013
Головою СБУ задоволеним не був, а
відтак, звільнення з військової служби
відбулося в порядку, на підставі та в
межах чинного законодавства.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки позивачем виконанні приписи
7.8 Інструкції про організацію
виконання Положення про проходження
військової служби
військовослужбовцями Служби безпеки
України щодо процедури відкликання
рапорту про звільнення з військової
служби, рапорт про відкликання рапорту
від 24.07.2013 подано до моменту підписання
наказу про звільнення з військової
служби, а відтак, наказ про звільнення є
таким, що не відповідає нормам чинного
законодавства України та підлягає
скасуванню.

З таким висновком суду колегія суддів
погоджується, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини, що склалися між
сторонами врегульовані, зокрема,
Конституцією України, Законом України
«Про військовий обов'язок і військову
службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ,
Положенням про проходження військової
служби військовослужбовцями Служби
безпеки України, затвердженим Указом
Президента України від 27 грудня 2007 №
1262/2007, Інструкцією про організацію
виконання Положення про проходження
військової служби
військовослужбовцями Служби безпеки
України, затвердженою наказом Служби
безпеки України від 14 жовтня 2008 року №
772 та іншими нормативно-правовими
актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 43 Конституції України
закріплене право кожного на працю, що
включає можливість заробляти собі на
життя працею, яку він вільно обирає або
на яку вільно погоджується. Громадянам
гарантується захист від незаконного
звільнення.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про
військовий обов'язок і військову
службу», військова служба є державною
службою особливого характеру, яка
полягає у професійній діяльності
придатних до неї за станом здоров'я і
віком громадян України, пов'язаній із
захистом Вітчизни. Час проходження
військової служби зараховується
громадянам України до їх страхового
стажу, стажу роботи, стажу роботи за
спеціальністю, а також до стажу
державної служби.

Порядок проходження громадянами
України військової служби, їх права та
обов'язки визначаються цим Законом,
відповідними положеннями про
проходження військової служби
громадянами України, які
затверджуються Президентом України, та
іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
Службу безпеки України» від 25 березня
1992 року № 2229-ХІІ, Служба безпеки
України - державний правоохоронний
орган спеціального призначення, який
забезпечує державну безпеку України.

Статтею 19 зазначеного Закону
визначено, що кадри Служби безпеки
України складають, зокрема,
співробітники-військовослужбовці,
працівники, які уклали трудовий
договір із Службою безпеки України, а
також військовослужбовці строкової
служби. Порядок обліку кадрів Служби
безпеки України затверджується
Головою Служби безпеки України.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України
«Про Службу безпеки України», умови і
порядок виконання своїх обов'язків
співробітниками -
військовослужбовцями Служби безпеки
України визначаються укладеним
договором (контрактом). На них, а також
на військовослужбовців строкової
служби поширюється порядок
проходження військової служби у
Збройних Силах України, визначений
законодавством.

Згідно ст. 27 Закону України «Про Службу
безпеки України», військовослужбовці
Служби безпеки України користуються
політичними, соціально-економічними та
особистими правами і свободами, а також
пільгами відповідно до Закону України
«Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» цього Закону, інших актів
законодавства.

Закон України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року
№ 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) визначає
основні засади державної політики у
сфері соціального захисту
військовослужбовців та членів їх
сімей, встановлює єдину систему їх
соціального та правового захисту,
гарантує військовослужбовцям та
членам їх сімей в економічній,
соціальній, політичній сферах
сприятливі умови для реалізації їх
конституційного обов'язку щодо захисту
Вітчизни та регулює відносини у цій
галузі.

Відповідно до положень ст. 1 цього
Закону, військовослужбовці
користуються усіма правами і свободами
людини та громадянина, гарантіями цих
прав і свобод, закріпленими в
Конституції України та законах
України, з урахуванням особливостей,
встановлених цим та іншими законами.

Правовий механізм проходження
військової служби
військовослужбовцями Служби безпеки
України регулюється положеннями
Інструкції про організацію виконання
Положення про проходження військової
служби військовослужбовцями Служби
безпеки України затвердженої наказом
СБУ від 14 жовтня 2008 року № 772 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 31 грудня 2008 року за № 1323/16014.

Згідно пункту 7.8 вказаної Інструкції,
звільнення з військової служби за
підпунктом «а» пункту 63 Положення
здійснюється на підставі поданих
військовослужбовцями рапортів.
Військовослужбовці, які бажають
звільнитися з військової служби за
власним бажанням, можуть відкликати ці
рапорти до моменту підписання наказу
про звільнення з військової служби на
підставі поданого у порядку
підпорядкування мотивованого нового
рапорту. У разі задоволення цього
рапорту такі військовослужбовці
продовжують військову службу в тому
самому органі, підрозділі, закладі,
установі.

Дослідженням матеріалів справи
колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6
12.08.2013 подав рапорт Голові СБУ, в якому
він просив вважати рапорт від 24.07.2013 №
2/31636 помилково написаним та недійсним
та заявив бажання до продовження
несення військової служби.

Однак, відповідачем було відмовлено в
задоволенні вказаного запиту та
наказом від 30.11.2013 № 1443-ОС ОСОБА_6
звільнено з військової служби за
підпунктом «а» пункту 61 (в запас СБУ) та
підпунктом «а» пункту 63 (за власним
бажанням) Положення про проходження
військової служби
військовослужбовцями Служби безпеки
України, затвердженого Указом
Президента України від 27 грудня 2007 року
№ 1262.

Таким чином, позивачем були виконані
вимоги п. 7.8 Інструкції про організацію
виконання Положення про проходження
військової служби
військовослужбовцями Служби безпеки
України щодо процедури відкликання
рапорту про звільнення з військової
служби, оскільки рапорт про
відкликання рапорту від 24.07.2013 було
подано до моменту підписання наказу
про звільнення з військової служби.

При цьому, відхилення нового рапорту
позивача Головою СБУ колегія суддів
вважає безпідставним, оскільки за час
проходження військової служби (понад 20
календарних років) позивач проявив
себе з позитивної сторони як працівник,
який здатний самостійно приймати чіткі
рішення в межах, визначених чинним
законодавством, наказами, посадовою
інструкцією та іншими нормативними
актами, з почуттям відповідальності
ставиться до виконання посадових
обов'язків, має добрі організаторські
здібності, проявляє ініціативу та
творчий підхід при вирішенні питань
службового характеру, виконує якісно
та у визначений термін вказівки вищих
керівників, здатний до вірної оцінки
різних ситуацій і проблем, які
виникають під час роботи. Жодного разу
позивач не притягувався до
дисциплінарної відповідальності та
більше 15 разів заохочувався
керівництвом (у т.ч. неодноразово
подавався до заохочення керівництвом
держави), має на утриманні неповнолітню
дитину.

Крім того, відповідачем не було надано
належні та допустимі докази стосовно
того, які саме службові обов'язки та
вимоги законодавства були порушені
позивачем.

Фактично в ході розгляду справи по суті
відповідачем не було наведено
переконливих доводів на підтвердження
службової невідповідності ОСОБА_6,
оскільки недоліки в його роботі
відсутні.

З урахуванням наявної інформації та
даних про підготовку матеріалів на
звільнення зі служби в Службі безпеки
України, 22.10.2013 в зверненні на ім'я
Голови СБУ № 1494, позивач вдруге
висловив бажання продовжити службу в
СБУ.

З огляду на зазначене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що наказ про звільнення
ОСОБА_6 є таким, що не відповідає нормам
чинного законодавства України та
підлягає скасуванню.

Згідно абзаців 2, 3 частини 2 статті 8
Закону № 2011-XII, у разі незаконного
звільнення з військової служби або
переміщення по службі
військовослужбовець, який проходить
військову службу за контрактом або
перебуває на кадровій військовій
службі, підлягає поновленню на
військовій службі на попередній або за
його згодою на іншій, не нижчій, ніж
попередня, посаді. Посада вважається
нижчою, якщо за цією посадою штатним
розписом передбачено нижче військове
звання, а за умови рівних звань - менший
посадовий оклад. У разі якщо штатним
розписом передбачено два військових
звання або диференційовані посадові
оклади, до уваги береться вище
військове звання або вищий посадовий
оклад. У разі заподіяння йому таким
звільненням (переміщенням) моральної
шкоди вона може бути відшкодована за
рішенням суду.

У разі поновлення на військовій службі
(посаді) орган, який прийняв рішення про
таке поновлення, одночасно вирішує
питання про виплату
військовослужбовцю матеріального і
грошового забезпечення за час
вимушеного прогулу або різниці за час
виконання військового обов'язку на
нижчеоплачуваній посаді, які він
недоотримав внаслідок незаконного
звільнення (переміщення). Цей період
зараховується військовослужбовцю до
вислуги років (як у календарному, так і
у пільговому обчисленні) та до терміну,
встановленого для присвоєння
чергового військового звання.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів
України «Про затвердження Порядку
обчислення середньої заробітної
плати» від 08.02.1995 № 100, цей Порядок
застосовується у випадках вимушеного
прогулу працівника (підпункт «з»
пункту 1).

У відповідності до частини 3 пункту 2
Порядку, збереження заробітної плати
«у всіх інших випадках», до яких
відноситься випадок й вимушеного
прогулу, середньомісячна заробітна
плата обчислюється виходячи з виплат
за останні два календарні місяці
роботи, що передують події, з якою
пов'язана відповідна виплата.

Разом з тим, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що посилання
відповідача в апеляційній скарзі на
безпідставність обґрунтування
позовних вимог нормами трудового
законодавства, оскільки позивач не
перебував у трудових відносинах з СБУ,
а проходив військову службу, в цілому є
вірним. Однак, при вирішенні спору та
ухваленні оскаржуваної постанови,
судом першої інстанції до спірних
правовідносин норми трудового
законодавства України застосовано не
було.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Служби безпеки
України на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 18
березня 2014 року - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 18 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
М.І. Кобаль І.Й. Петрик

Повний текст ухвали складено та
підписано - 04.07.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Кобаль М.І.

Петрик І.Й.