Справа № 821/1155/14
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/1155/14

Категорія: 8 Головуючий в 1 інстанції:
Хом'якова В.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду, у складі:

головуючого судді - Запорожана
Д.В.,

судді - Яковлева
Ю.В,

судді - Вербицької
Н.В.

при секретарі: Топор О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 16 травня 2014
року у справі за позовом Міського
комунального підприємства «Виробниче
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Херсона» до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

МКП Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Херсона»
звернулось до суду з позовом до ДПІ у м.
Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській
області про зобов'язання відповідача в
повному обсязі зарахувати оплату МКП
"ВУВКГ м. Херсона" в сумі 336 611 грн. в
рахунок погашення податкових
зобов'язань за листопад 2013 року та
зарахувати субвенцію з державного
бюджету в сумі 1842465,99 грн. в рахунок
погашення розстрочених зобов'язань за
договорами за вересень 2013 року в сумі 1
059 514,99 грн. (договір № 17 від 01.11.2013 р.) та
за жовтень 2013 року в сумі 782 951 грн.
(договір № 23 від 05.12.2013 р).

Постановою Херсонського
окружного адміністративного суду від 16
травня 2014 року вищенаведений позов
було задоволено. Зобов'язано
відповідача зарахувати сплачені 23-30
листопада 2013 року грошові кошти МКП
"ВУВКГ м. Херсона" в сумі 336 611 грн. в
рахунок погашення податкових
зобов'язань за декларацією листопада
2013 року та зарахувати отриману
позивачем субвенцію з державного
бюджету за договорами № 17 від 01.11.2013, №
23 від 05.12.2013 в сумі 1842465,99 грн. в рахунок
погашення розстрочених зобов'язань по
податку на додану вартість за
договорами за вересень 2013 року в сумі 1
059 514,99 грн. та за жовтень 2013 року в сумі
782 951 грн.

В апеляційній скарзі ДПІ у м. Херсоні ГУ
Міндоходів у Херсонській області
просить скасувати вищенаведену
постанову, як таку, що прийнята з
помилковим застосуванням норм
матеріального та процесуального права
і прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні даного позову
у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
доводи апеляційної скарги, вивчивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржену постанову суд
першої інстанції виходив з
обґрунтованості даного позову та
наявності підстав для його
задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що
головним видом діяльності МКП
«Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» є надання послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення, в силу наданих
законодавством України повноважень
місцевими органами влади
встановлювались тарифи на ці послуги,
які не відповідали фактичній їх
вартості, що утворилась у позивача.
Пунктом 1 статті 14 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік" від
06.12.2012, № 5515-VI передбачалось
перерахування коштів, отриманих до
спеціального фонду Державного бюджету
України, зокрема, на субвенцію з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування.

Постановою Кабміну України № 167 від
20.03.2013 затверджений відповідний
Порядок та умови надання у 2013 році
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування. Зокрема, порядком
встановлено, що субвенція надається із
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
послуг затвердженим органами
місцевого самоврядування тарифам.
Перерахування субвенції здійснюється
на суму заборгованості, яка утворилася
на початок місяця, в якому проводяться
розрахунки, і не погашена на дату
складення довідки про суму
заборгованості.

Для здійснення отримання субвенції
позивачем були укладені
багатосторонні договори про
організацію взаєморозрахунків за
участю органів Казначейської служби,
органів фінансів міської ради та
обласної держадміністрації,
відповідно до яких позивач мав
отримати кошти для погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
послуги та використати їх на погашення
боргу з податку на додану вартість за
вересень 2013 року в сумі 1 059 514,99 грн.
(договір № 17 від 01.11.2013) та за жовтень 2013
року в сумі 782 951 грн. (договір № 23 від
05.12.2013). Умови договорів передбачали
зобов'язання сторін, в тому числі
позивача, не вчиняти до проведення
взаєморозрахунків, дій з погашення
заборгованості відповідно до договору.

Позивачем були оформлені платіжні
доручення № 443 від 11.12.13 на суму 1059514,99
грн. та № 448 від 16.12.13 на суму 782851 грн.,
які були виконані Головним управління
Державної казначейської служби у
Херсонській області тільки 27.12.13.

Міським комунальним підприємством
"Виробниче управління водопровідно -
каналізаційного господарства міста
Херсона" 19.12.13 подано до Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області податкову
декларацію (реєстраційний номер №
) з ПДВ за листопад 2013 року, в якій
задекларувало до сплати суму 336 611 грн.
Державною податковою інспекцію у м.
Херсоні це зобов'язання за податковою
декларацією в картці особового рахунку
з ПДВ відображено 30.12.2013 відповідно до
приписів діючої в 2013 році Інструкції
про порядок ведення органами державної
податкової служби оперативного обліку
платежів до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється
органами державної податкової служби
України, затвердж. наказом ДПАУ від
18.07.05 № 276 (п. 4.3). А грошові кошти, які
сплачувались позивачем добровільно в
погашення задекларованих зобов'язань
протягом 23-30.12.13 в загальній сумі 298611
грн. (платіжне доручення № 942 від 23.12.13
на суму 60000 грн., № 1425 від 23.12.13 на суму
11000 грн., № 943 від 23.12.13 на суму 5000 грн., №
951 від 24.12.13 на суму 34611 грн., № 1479 від
25.12.13 на суму 40000 грн. № 2307 від 25.12.13 на
суму 10000 грн., № 1481 від 26.12.13 на суму 75000
грн., № 2334 від 26.12.13 на суму 40000 грн., № 2335
від 26.12.13 на суму 10000 грн. № 2325 від 26.12.13
на суму 5000 грн., № 968 від 27.12.13 на суму 8000
грн.) зараховані в рахунок погашення
боргу за вересень-жовтень 2013 року, який
повинний був погашатись за рахунок
отриманої субсидії. Таким чином, із
сплачених підприємством грошових
коштів 336611 грн. в рахунок погашення
зобов'язання за декларацією листопада
2013 року зараховано тільки сума 38000 грн.
за платіжним дорученням № 979 від 30.12.13,
недоїмка станом на 30.12.13 складала 321631
грн.

На час сплати позивачем коштів по
договорам № 17 від 01.11.2013 та № 23 від
05.12.2013 в сумі 1059515 грн. та 782951 грн.
заборгованість за деклараціями
вересня-жовтня 2013 року зменшилась за
рахунок платежів позивача, які він
перераховував за декларацією
листопада 2013 року, та які були
спрямовані податковою інспекцією в
рахунок погашення тієї заборгованості,
яка існувала в картці особового
рахунку, тому не вся субсидія була
використана, а тільки 1537762 грн.,
напрямок використання решти субсидії
(304704 грн.) ні позивач, ні відповідач не
пояснили, в картці особового рахунку
решта субсидії не обліковується ні як
переплата, ні іншим чином, доказів
повернення коштів позивачу немає. Не
погоджуючись з діями відповідача, МКП
звернулось до суду.

Відповідно до п.5.3 розділу 5 Інструкції
про порядок ведення органами державної
податкової служби оперативного обліку
платежів до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється
органами державної податкової служби
України, затвердженої наказом
Державної податкової адміністрації
України від 18.07.2005р. № 276, яка діяла в 2013
році, дані про надходження платежів до
бюджету відображаються органом
державної податкової служби в особових
рахунках платників у вигляді
електронного реєстру розрахункових
документів.

Сплачені позивачем суми податку на
додану вартість з отриманої суми
субсидії в розмірі 1059515 грн. та 782951 грн.
відображені податковим органом лише у
окремій картці особового рахунку по
коду платежу 14010101 "Надходження від
погашення податкового боргу, в тому
числі реструктуризованого або
розстроченого", яка відкрита для
відображення в обліку сум податків, які
надійшли від до бюджету за метою
реалізації Постанови КМУ № 167.
Представник відповідача в судовому
засіданні 22.04.14 пояснив, що позивачу
було відкрито додаткову картку
особового рахунку для обліку
надходжень до бюджету коштів, які мають
спеціальне призначення. Таким чином, на
думку ДПІ, кошти, сплачені позивачем,
27.12.13 платіжними дорученнями № 443 від
11.12.13 та № 448 від 16.12.13 та не використані
в повному обсязі для погашення
заборгованості з ПДВ за вересень -
листопад 2013 року не можуть бути
повернуті безпосередньо платникові
або перенесені на особові рахунки
позивача для сплати податків і зборів.

Оглядом картки особового рахунку
позивача по коду 14010100 "Податок на
додану вартість із вироблених в
Україні товарів, робіт послуг" судом
встановлено, що сплата сум 1059515 грн. та
782951 відображено в графі "сплачено до
бюджету" та враховано в графі "недоїмка"
частково шляхом зменшення суми
недоїмки на 1537762 грн., решта суми 304703
грн. в графі "переплата" не відображена.
Позивача не повідомлено про
необхідність повернення коштів або про
з неможливість повернення цих
невикористаних грошових коштів.
Відповідач не обґрунтував підстави
таких дій з посиланням на відповідні
нормативні акти.

Суд вважає, що відсутність недоїмки в
картці особового рахунку станом на
27.12.13 не виключає для податкового
органу необхідність зарахування до
особового рахунку даних про сплату
отриманих від субсидій коштів в
повному обсязі, наприклад, як
переплата. Згідно п.6.3 Інструкції № 276
від 18.07.05 облік надходження
розстрочених (відстрочених) податкових
зобов'язань за платежами до бюджету та
процентів за користування
відстроченням або розстроченням
податкових зобов'язань відображається
в особових рахунках платників у
загальному порядку обліку податкових
зобов'язань, який встановлюється
окремо для кожної форми особових
рахунків платників, за тими кодами
бюджетної класифікації, що й платежі,
за якими надано відстрочення або
розстрочення податкових зобов'язань.
Таким чином, ДПІ повинна була
відобразити дані про платежі від
отриманих субсидій, та напрямок їх
використання, як в картці 14010101, так і в
картці 14010100. Невідображення податковим
органом сум сплаченого податку на
додану вартість в розмірі 1842466 грн. в
особовій картці обліку з податку на
додану вартість код 14010100 потягло в
подальшому порушення майнових прав
позивача, оскільки ці кошти належать
позивачу як субсидія для
відшкодування різниці в тарифах на
його послуги.

Податковий орган посилається на
порушення позивачем умов договорів №№
17, 23 - погашення заборгованості за цими
договорами іншим шляхом - грошовими
коштами. Разом з тим, в платіжних
дорученнях в розділі "призначення
платежу" позивачем було зазначено, що
погашається податок на додану вартість
за листопад 2013 року, код 14010100, а не
заборгованість, яка повинна погашатись
в іншому порядку. Тому доказів
порушення позивачем умов договорів №№
17, 23 немає. Статтею 87 Податкового
кодексу України визначено джерела
погашення податкового боргу, а пунктом
87.9 цієї статті встановлено, що у разі
наявності у платника податків
податкового боргу органи державної
податкової служби зобов'язані
зарахувати кошти, що сплачує такий
платник податків, в рахунок погашення
податкового боргу згідно з черговістю
його виникнення незалежно від напряму
сплати, визначеного платником
податків. Проте, погашення податковим
органом раніше існуючого податкового
боргу підприємства за рахунок
своєчасно сплачених позивачем
грошових зобов'язань з податку на
додану вартість за листопад 2013 року є
дією податкового органу, а не позивача,
а тому в діях останнього відсутній
склад податкового правопорушення, яке
полягає у несвоєчасній сплаті грошових
зобов'язань з податку на додану
вартість за листопад 2013 року.

Аналізуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про законність
вимог позивача щодо зобов'язання
зарахувати сплачені 23-30 листопада 2013
року грошові кошти МКП "ВУВКГ м.
Херсона" в сумі 336 611 грн. в рахунок
погашення податкових зобов'язань за
декларацією листопада 2013 року, а
отриману позивачем субвенцію з
державного бюджету за договорами № 17
від 01.11.2013, № 23 від 05.12.2013 в сумі 1842465,99
грн. в рахунок погашення розстрочених
зобов'язань за договорами за вересень
2013 року в сумі 1 059 514,99 грн. та за жовтень
2013 року в сумі 782 951 грн.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
обґрунтованість даного позову та
наявність підстав для його
задоволення.

Частиною 1 ст. 200 КАС України
передбачено, що суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно ухвалив судове рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги, колегія суддів,
вважає не суттєвими та такими, що не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у м. Херсоні
головного управління Міндоходів у
Херсонській області - залишити без
задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 16 травня 2014
року у справі за позовом Міського
комунального підприємства «Виробниче
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Херсона» до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
зобов'язання відповідача в повному
обсязі зарахувати оплату МКП "ВУВКГ м.
Херсона" в сумі 336 611 грн. в рахунок
погашення податкових зобов'язань за
листопад 2013 року та зарахувати
субвенцію з державного бюджету в сумі
1842465,99 грн. в рахунок погашення
розстрочених зобов'язань за договорами
за вересень 2013 року в сумі 1 059 514,99 грн.
(договір № 17 від 01.11.2013 р.) та за жовтень
2013 року в сумі 782 951 грн. (договір № 23 від
05.12.2013 р) - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Ухвала у повному обсязі виготовлена 7
липня 2014 року

Головуючий
/Д.В.
Запорожан/

Судді
/Ю.В.
Яковлев/

/Н.В. Вербицька/