Справа № 872/4347/13
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

872/4347/13

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Ясенової Т.І.

суддів: Головко О.В. Суховарова А.В.

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Запорізької області Державної податкової служби (далі за текстом – ДПІ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Запорізької області ДПС) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Українська Дилінгова Компанія” (далі за тестом – ТОВ „Українська Дилінгова Компанія”), в якому просила накласти арешт на всі кошти та інші цінності ТОВ „Українська Дилінгова Компанія”, які знаходяться в установах банку.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2012 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з’ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

На підстав ч.1 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед бюджетом складає 112 952, 01 грн., в т.ч. 89 584,13 грн. з податку на додану вартість та 23 367,88 грн. з податку на прибуток, який виник на підставі несплати самостійно задекларованих та донарахованих податковим органом зобов’язань.

З метою стягнення заборгованості на адресу відповідача надіслано першу податкову вимогу від 23.03.2007 № 1/358 та другу податкову вимогу від 06.06.2007 №2/728 від отримання яких відповідач відмовився, про що податковим органом складені акти № 173 від 07.05.2007 та № 244 від 18.06.2007 відповідно. Вказана сума боргу відповідачем не сплачена.

Підставою для звернення до суду стала та обставина, що у відповідача відсутнє нерухоме майно, що підтверджується листом Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації № 6867 від 10.04.2012 року, в якому повідомляється про те, що за результатами перевірки в автоматизованій системі та на паперових носіях у м. Запоріжжі не знайдені відомості про зареєстровані права власності на нерухоме майно за ТОВ „Українська Дилінгова компанія”; відсутні транспорті засобі, на підтвердження чого податковим органом надано до суду лист від 06.04.2012 вих. № 10/13-2893 УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області про відсутність станом на 04.04.2012 відомостей про транспортні засоби зареєстровані за відповідачем; відсутня сільськогосподарська техніка, про що надано лист Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області від 28.09.2012 вих. 2601; листом за вих. № 626/01-24 Управління Держкомзему у м.Запоріжжя повідомило про відсутність за відповідачем зареєстрованого права на земельні ділянки у м. Запоріжжя.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем відповіді на запити не можуть бути належними доказами відсутності реєстрації майна та земельних ділянок за відповідачем, оскільки зазначені відповіді містять інформацію щодо відсутності реєстрації майна та земельних ділянок за відповідачем саме у м. Запоріжжя, крім того, всі запити сформовані станом на початок 2012 року, а податковий орган звернувся з позовом в листопаді 2012 року, що в свою чергу не може бути належним доказом того, що на момент звернення із позовом до суду у відповідача майно було відсутнє.

Представником позивача надані до суду інкасові доручення, які були сформовані та направлені до банківської установи але повернуті без виконання вже після звернення податкового органу із вказаним позовом до суду. Тобто, на момент звернення у інспекції була відсутня інформація щодо відсутності коштів на рахунках товариства. Крім того, інкасові доручення свідчать про те, що податковий орган направляв їх лише до ПАТ „Чорноморський банк розвитку та реконструкції”, в той час як з матеріалів справи вбачається, що товариство має ще два розрахункових рахунки у ПАТ „УПБ”. Відомості про те, що на вказаних рахунках також відсутні кошти позивачем під час судового розгляду не надано, також не надано інформації про відсутність у товариства будь-яких майнових прав.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що надані податковим органом документи не є достеменними доказами про відсутність у відповідача іншого майна, та/або його балансової вартості меншої суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, що є обов’язковими умовами для накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача за приписами підпункту 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України.

У відповідності до підпункту 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Згідно з абзацем 2, 3 підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 цього Кодексу арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду; звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Підстави для застосування арешту коштів на рахунках платника податків збігаються з підставами застосування арешту майна та визначені пунктом 94.2 статті 94 зазначеного Кодексу.

Відповідно до пункту 94.2 статті 94 Податкового Кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з’ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, торгові патенти, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків в органі державної податкової служби, якщо така реєстрація є обов’язковою відповідно до цього Кодексу,

З огляду на те, що в судовому порядку встановлено відсутність підстав для застосування арешту на кошти та інші цінності на рахунках відповідача, а саме позивачем не вжито будь-яких заходів щодо погашення податкового боргу відповідача і не доведено факту відсутності у відповідача майна для погашення податкового боргу, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заявлені позовні вимоги є передчасними та необґрунтованими.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, є законною та обґрунтованою. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Запорізької області Державної податкової служби м.Запоріжжя – залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили через п’ять днів після направлення її копій, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров