Справа № 200/1112/14-а (2а/200/109/14)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2014 рокусправа № 200/1112/14-а
(2а/200/109/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

без представників сторін;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська

на постанову Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 18 лютого
2014 р. у справі № 200/1112/14-а (2а/200/109/14)

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду
України в Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська

про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

"24" січня 2014 р. ОСОБА_2 звернувся до суду
з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська в якому просив
визнати протиправними дії відповідача
щодо відмови у здійсненні розрахунку
довічного грошового утримання судді у
відставці відповідно до ч.3 ст. 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» з 01.12.2013 року відповідно до
довідки Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 28.11.2013
року №7-422-с; зобов'язати відповідача
здійснити розрахунок та виплату
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці починаючи
з 01.12.2012 року із розрахунку 90%
суддівської винагороди працюючого на
відповідній посаді судді відповідно до
довідки Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 28.11.2013
року №7-422-с з 01.12.2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані
законодавчо визначеним правом
позивача на перерахунок довічного
грошового утримання судді у відставці
у зв'язку зі зміною розміру суддівської
винагороди судді, що працює на
відповідній посаді.

Постановою Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 18 лютого
2014 р. у справі № 200/1112/14-а (2а/200/109/14)
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська про визнання
протиправними дій - задоволено.

Постанову суду мотивовано наявністю у
позивача права на отримання
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці на
підставі довідок про суддівську
винагороду для обчислення щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці.

Не погодившись з постановою суду,
Управлінням Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська подано апеляційну
скаргу, згідно якої особа, яка подає
апеляційну скаргу просить скасувати
постанову Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 18 лютого
2014 р. у справі № 200/1112/14-а (2а/200/109/14), як
таку що винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що судом не вірно застосовані
норми матеріального права, в частині
підстав здійснення перерахунку,
оскільки позивач не був суддею
Конституційного Суду України, то норми
ст. 138 Закону України «Про судоустрій та
статус суддів», щодо необхідності
здійснення перерахунку довічного
грошового утримання, до нього
застосовуватися не можуть. Крім того,
скаржник вказує на те, що максимальний
розмір довічного грошового утримання
судді у відставці не може перевищувати
10 прожиткових мінімумів, установлених
для осіб, які втратили працездатність.

Сторони по справі про час і місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились
представники сторін. Жодних клопотань,
повідомлень про причини неявки до суду
не надходило, підстави відсутності
представників сторін суду не
повідомлені.

З урахуванням наявних в справі
матеріалів, нез'явлення в судове
засідання представників сторін не
перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, ОСОБА_2 є суддею у
відставці, звільнений 29.10.2010 року. Стаж
роботи на посаді судді складає 29 років
03 місяці 24 днів.

Позивач знаходиться на обліку в
Управління Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська і отримує щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці.

В січні 2014 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська з проханням
здійснити перерахунок розміру його
щомісячного довічного грошового
утримання з урахуванням підвищення
розміру заробітної плати працюючим
суддям виходячи з довідки Апеляційного
суду Дніпропетровської області.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська позивачу відмовлено
у перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання, оскільки органи
Пенсійного фонду України здійснюють
лише призначення і виплату щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці. Вказано, що діючим
законодавством не передбачено
проведення перерахунків щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги зазначив, що відмова
Управління Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська щодо розрахунку
довічного грошового утримання судді у
відставці ОСОБА_2 є безпідставною та
неправомірною.

Дослідивши обставини по справі,
колегія суддів вважає за можливе
погодитись з рішенням суду першої
інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» від
07.07.2010 № 2453-VI в редакції, яка діяла до
01.10.2011 і була відновлена 03.06.2013 згідно
рішення Конституційного Суду України
№ 3-рп/2013 від 03.06.2013, щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Виходячи з наведеної правової норми,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
законодавцем встановлено право судді
на перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання у разі зміни
розміру суддівської винагороди
працюючого на відповідній посаді
судді.

Розмір виплачуваного щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці безпосередньо пов'язаний із
розміром суддівської винагороди
працюючого на відповідній посаді
судді, що зумовлює проведення
перерахунку довічного грошового,
утримання судді у відставці при зміні
розміру суддівської винагороди
працюючого судді.

Як зазначив Конституційний Суд України
у мотивувальній частині рішення від 14
грудня 2011 року № 18-рп/2011, щомісячне
довічне грошове утримання судді є
самостійною гарантією незалежності
судді та складовою його правового
статусу. Правова природа щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці та щомісячного грошового
утримання працюючого судді є
однаковою, а самі ці поняття -
однорідними та взаємопов'язаними.

Відповідно до ст.129 Закону України №
2453-VI суддівська винагорода регулюється
цим Законом, Законом України "Про
Конституційний Суд України" та не може
визначатися іншими
нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з
посадового окладу та доплат за вислугу
років; перебування на адміністративній
посаді в суді; науковий ступінь; роботу,
яка передбачає доступ до державної
таємниці.

Розмір посадового окладу місцевого
суду встановлений ч.3 ст.129 вказаного
Закону в залежності від розміру
мінімальної заробітної плати,
визначеної законом.

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 25 січня 2008 року №3-1,
затверджено Порядок подання
документів для призначення і виплати
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці органами
Пенсійного фонду України, відповідно
до розділу ІІ якого уповноважена особа
надає до Управління Пенсійного фонду
України для призначення щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці документи зазначені у п.2.1
розділу ІІ вказаного Порядку, у тому
числі довідки про заробітну плату для
обчислення щомісячного довічного
грошового утримання суддів у
відставці.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правильно зобов'язав відповідача
здійснити перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання
позивачу як судді у відставці, виходячи
із заробітної плати станом на 01.12.2013,
згідно довідки Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 28.11.2013
року №7-422-с, з 01.12.2013 року.

Щодо доводів скаржника про
необхідність обмеження максимального
розміру довічного грошового утримання
судді у відставці розміром, що не
перевищує 10 прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність, колегія суддів вважає
за потрібне зазначити наступне.

Пунктом 1 статті 2 розділу І Закону від 8
липня 2011 року № 3668-УІ «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» (далі -
Закон № 3668), зокрема, передбачено, що
максимальний розмір пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткової пенсії, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною, індексації та
інших доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною), призначених
(перерахованих) відповідно до Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», не може перевищувати десяти
прожиткових мінімумів, установлених
для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013, справа
№1-2/2013, визнана такою, що не відповідає
Конституції України частина 3 статті 138
Закону України „Про судоустрій і
статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI
у редакції Закону України „Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 08
липня 2011 року № 3668-VI, що втратила
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України, тобто з 03
червня 2013 року.

Відповідно, підлягає застосуванню
частина третя статті 138 Закону України
№ 2453 в редакції до змін, внесених
Законом № 3668, а саме „щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на 2 (два) відсотки
заробітку, але не більше, ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання".

Крім того, є неконституційним перше,
друге, третє речення частини 5 статті 138
Закону України „Про судоустрій і
статус суддів" від 07 липня 2010 року №
2453-VI у редакції Закону України „Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 08 липня 2011 року № 3668-I, які
встановлювали максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці, що не
може перевищувати десяти прожиткових
мінімумів, установлених для осіб, які
втратили працездатність.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що ухвалюючи
рішення про задоволення позовних
вимог, суд першої інстанції правильно
вирішив справу по суті та дійшов
вірного висновку про наявність у
позивача права на перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, у зв'язку
зі зміною розміру грошового утримання
судді, працюючого на відповідній
посаді.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на зазначене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції під
час розгляду даної адміністративної
справи об'єктивно, повно та всебічно
з'ясовано усі обставини, які мають
суттєве значення для вирішення даної
справи, та застосовано до
правовідносин, які виникли між
сторонами у даній справі, норми
матеріального права, які регулюють
саме ці правовідносини і ухвалено
законне рішення. Порушень чи
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права,
які б потягли за собою скасування чи
зміну оскаржуваної судової постанови,
судовою колегією під час розгляду
даної справи не встановлено, тому
колегія суддів вважає за необхідне
постанову суду першої інстанції у
даній адміністративній справі
залишити без змін.

З урахуванням того, що доводи
апеляційної скарги спростовуються
дослідженими судом доказами та не
можуть бути підставою для скасування
постанови суду, апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська на постанову
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 18 лютого 2014 р. у
справі № 200/1112/14-а (2а/200/109/14) - залишити
без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 18 лютого
2014 р. у справі № 200/1112/14-а (2а/200/109/14) -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко