Справа № 263/5211/14-а
Суддя: Помогайбо В. О.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №263/5211/14-а
Провадження №2-а/263/301/2014
Суддя Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Помогайбо В.О.., розглянувши у
скороченому провадженні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Жовтневого району
Маріупольської міської ради про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку,
Позивачка звернулась до суду з
вищевказаним адміністративним
позовом, посилаючись на те, що з 04.01.2013
року перебуває на обліку в УПСЗН
Жовтневого району Маріупольської
міської ради та отримує допомогу по
догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
відповідно до Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми".
Зазначає, що допомога, нарахована їй по
догляду за дитиною, не відповідає
законодавчо визначеному розміру, а
саме прожитковому мінімуму на дитину
до 3 років на відповідний рік, та
складає 130 гривень щомісяця. Позивачка
звернулась до відповідача з заявою
провести перерахунок допомоги по
догляду за дитиною у порядку та
розмірі, встановленому Законом України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми",
проте листом відповідачем відмовлено
позивачці у проведенні перерахунку.
Просила суд визнати дії відповідача
неправомірними та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
призначеної допомоги та виплатити
щомісячну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, відповідно до вимог ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» у розмірах, що дорівнюють
прожитковому мінімуму для дітей віком
до 6 років з врахуванням підвищення
виплат відповідно до прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку
починаючи з 04.01.2013 року.
Відповідачем суду надані заперечення
на позов, у яких зазначено, що позивачці
призначена допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трьох років
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», на
виконання якого був розроблений
Порядок призначення та виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затверджений Постановою КМУ від 27.12.2001
року №1751. Заперечував проти посилання
позивачки на застосування ч.1 ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», оскільки п.14 ст.71
Закону України «Про державний бюджет
України на 2007 рік» дію ст.15 зупинено на
2007 рік. З 09.07.2007 року рішенням
Конституційного суду України було
відновлено дію ч.1 ст.15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
про надання допомоги за дитиною до
досягнення нею 3 річного віку в розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.
Проте відповідно до п.23 розділу ІІ
Закону України «Про державний бюджет
України на 2008 рік» від 28.12.2007 року .1 ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» викладена у редакції
відповідно до якої допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею трьох
років з 01.01.2008 року надається у розмірі,
що дорівнює різницю між прожитковим
мінімумом , встановленим для
працездатних осіб та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяці,
але не менш 130 грн.
Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України
суддя розглянув справу в порядку
скороченого провадження одноособово
без проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть учать у справі.
Дослідивши письмові матеріали справи
суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
Так ухвалою суду позовні вимоги ОСОБА_1
до Управління праці та соціального
захисту населення Жовтневого району
Маріупольської міської ради про
здійснення перерахунку призначеної
допомоги та виплати щомісячної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
відповідно до вимог ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» у розмірах, що дорівнюють
прожитковому мінімуму для дітей віком
до 6 років з врахуванням підвищення
виплат відповідно до прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку
за період з 04.01.2013 року по 01.01.2014 року
залишені без розгляду.
Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1 від 16.08.2012 року ОСОБА_1 є
матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно до листа УПСЗН Жовтневого
району Маріупольської міської ради
№01/08 та довідки від 02.06.2014 року ОСОБА_1 з
04.01.2013 року перебуває на обліку в УПСЗН
Жовтневого району, як отримувач
державної соціальної допомоги, а в
лютому 2013 року їй призначено допомогу
по догляду за дитиною до 3-х років в
розмірі 130 гривень.
Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Гарантований державою рівень
матеріальної підтримки сімей з дітьми
шляхом надання державної грошової
допомоги з урахуванням складу сім'ї, її
доходів та віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення
встановлений Законом України „Про
державну допомогу сім'ям з дітьми".
Тобто Закон України „Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" є спеціальним
законом, що регулює правовідносини,
пов'язані з призначення та виплатою
державної допомоги на неповнолітніх
Статтею 5 цього Закону визначено, що всі
види державної допомоги сім'ям з
дітьми, крім допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у частині другій статті 4
цього Закону, призначають і виплачують
органи соціального захисту населення
за місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).
Таким чином, відповідач у справі - орган
владних повноважень, на якого чинним
законодавством покладений обов'язок
щодо нарахування та виплати допомоги
сім'ям з дітьми до досягнення нею
Частиною 1 статті 1 Закону України „Про
державну допомогу сім'ям з дітьми"
встановлено, що громадяни України, в
сім'ях яких виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими законами України. Порядок
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми та перелік
документів, необхідних для призначення
допомоги за цим Законом,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України. При цьому, з аналізу цієї норми
не вбачається, що Кабінету Міністрів
України делеговані функції щодо
встановлення розміру допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
Статтею 3 Закону України „Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" передбачено,
що право на допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за цим Законом має особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.
Умови призначення допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку передбачені статтею 14
Закону України „Про державну допомогу
сім'ям з дітьми", при цьому зазначений
закон не передбачає обмежень чи
особливих умов або розподілу осіб, що
мають право на отримання такої
допомоги на застрахованих чи не
Статтею 15 Закону України „Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" встановлено,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.
Статтею 1 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» встановлено,
що порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми та
перелік документів, необхідних для
призначення допомоги за цим Законом,
встановлюється Кабінетом Міністрів
При цьому, з аналізу цієї норми не
вбачається, що Кабінету Міністрів
України делеговані функції щодо
встановлення розміру допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
Правові, організаційні та фінансові
основи загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян на випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно-курортного
лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей визначає Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» (Закон № 2240-ІІІ)
Статтею 1 Закону № 2240-ІІІ
визначено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням,
передбачає матеріальне забезпечення
громадян у зв'язку з втратою заробітної
плати (доходу) внаслідок тимчасової
втрати працездатності (включаючи
догляд за хворою дитиною,
дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї),
вагітності та пологів, догляду за
малолітньою дитиною, часткову
компенсацію витрат, пов'язаних із
народженням дитини, смертю
застрахованої особи або членів сім'ї, а
також надання соціальних послуг за
рахунок бюджету Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, що формується шляхом
сплати страхових внесків власником або
уповноваженим ним органом,
громадянами, а також за рахунок інших
джерел, передбачених цим Законом,
Згідно ст. 2 Закону № 2240-ІІІ
страховий випадок - подія, з настанням
якої виникає право застрахованої особи
або членів її сім'ї на отримання
матеріального забезпечення або
соціальних послуг за цим Законом.
Відповідно до ст.ст. 4, 5,29,42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» право на матеріальне
забезпечення та соціальні послуги за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, мають застраховані
Українці, іноземці, особи без
громадянства та члени їх сімей, які
проживають в Україні, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.
Це право виникає з настанням
страхового випадку в період роботи
(включаючи і час випробування та день
звільнення), якщо інше не передбачено
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням є державні гарантії
реалізації застрахованими особами
Право на допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку має застрахована особа (один із
батьків дитини, усиновитель, баба, дід,
іншій родич або опікун), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.
Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» було внесено зміни до
Закону № 2240-ІІІ та виключено статті 40-44.
Конституційний Суд України
рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
визнав неконституційним низку
положень Закону № 107-VI, в тому числі и
пункт 25 розділу II Закону № 107-VI щодо
виключення статей 40-44 Закону № 2240-ІІІ.

Пунктом 2 розділу III Закону № 107-VI
було передбачено, що розділ II цього
Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення №10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону №
2240-ІІІ, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15
Закону № 2811 -XII.

Статтею 46 Закону України від 26
грудня 2008 № 835-VI «Про Державний бюджет
України на 2009 рік» та статтею 45 Закону
України від 27 квітня 2010 року № 2154-VI

Порядок призначення і виплаті
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 21 грудня 2001 року № 1751
сама на виконання Закону №2811-XII (пункт
1). Новий акт уряду на виконання статті 45
Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати
допомоги відповідно до Закону № 2240-ІІІ
на виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Оскільки ані Законом України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік», ані у Законі № 2240-ІІІ не
встановлювався розмір допомоги, а
положення КМУ № 1751 «Про порядок
призначення та виплату державної
допомоги сім'ям з дітьми» від 27.12.2001
року було затверджене саме на
виконання Закону № 2811-ХІІ «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» (п. 1),
то застосовувати зазначену постанову
Кабінету Міністрів України до особи,
яка застрахована в системі
загальнообов'язкового страхування не
можливо, оскільки на відносини щодо
виплати допомоги такій особі у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2240-ІІІ), відповідно до ст. 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової витрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Аналізуючи встановлені обставини та
приведенні норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
суд приходить до висновку щодо
часткового задоволення позовних вимог,
оскільки виник спір щодо виплати
допомоги особі, яка застрахована у
системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то на
відносини щодо виплати допомоги такій
особі у період з 01.01.2014 року та до 23.06.2014
року поширюються норми спеціального
Закону (яким є Закон № 2240-ІІІ),
відповідно до ст. 43 якого допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом, тому вимоги в
даній частині підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст. ст. 19, 92
Конституції України, на підставі
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», Закону України «Про
Державний бюджет України на 2012-2014 рік»,
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та втратами,
зумовленим народженням та похованням»,
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2001 року № 1751, Постанови Кабінету
міністрів України № 57 від 22.02.2008 року
керуючись ст.ст.2, 9, 11, 71, 159, 162, 183-2, 244-2 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
Жовтневого району Маріупольської
міської ради про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку -
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Жовтневого району Маріупольської
міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у
перерахунку та виплаті державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 01.01.2014 року.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Жовтневого району Маріупольської
міської ради здійснити ОСОБА_1
перерахунок призначеної допомоги та
виплатити щомісячну допомогу по
догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
до досягнення нею трирічного віку,
відповідно до вимог ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» у розмірах, що дорівнюють
прожитковому мінімуму для дітей віком
до шести років з врахуванням
підвищення виплат відповідно до
прожиткового мінімуму на дитину
починаючи з 01.01.2014 року до 23.06.2014 року.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Жовтневий районний суд міста
Маріуполя протягом десяти днів з дня
отримання її копії з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Суддя
В.О.
Помогайбо