Справа № 823/2794/13-а
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Руденко А.В.
Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді
Ганечко О.М.,

суддів
Коротких А.Ю., Літвіної Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від
03.10.2013 року у справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області про визнання протиправною та
скасування вимоги, -

В С Т А Н О В
И В:

Позивач Фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області про визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату недоїмки
від 06.08.2013 року №Ф-504 на суму 1194,03 грн.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 03.10.2013 року
в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим
рішенням суду першої інстанції,
позивачем подано апеляційну скаргу, в
якій апелянт просить скасувати
постанову суду, як таку, що прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та винести нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Відповідно до положень ч.1 ст.41 КАС
України у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи у порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, оцінивши їх в сукупності,
колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити, а постанову суду першої
інстанції - скасувати, з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції помилково
виходив з того, що висновок відповідача
про те, що позивач як пенсіонер за
віком, пенсія якому призначена із
зниженням пенсійного віку, повинен
сплачувати за себе єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування є правильним і
відповідає фактичним обставинам
справи, а тому відповідачем правомірно
нарахована позивачу недоїмка зі
сплати єдиного внеску.

З таким висновком суду першої
інстанції не може погодитись колегія
суддів апеляційної інстанції, з
наступних мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, що
позивач ОСОБА_2 зареєстрована як
фізична особа-підприємець 19.02.2007 року,
відповідно до свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
серії НОМЕР_1, та є платником єдиного
податку згідно свідоцтва серії НОМЕР_2
від 31.05.2012 року.

Позивач, згідно пенсійного посвідчення
серії НОМЕР_3, є пенсіонером, та отримує
пенсію за віком.

Згідно довідки Управління Пенсійного
фонду України в Тальнівському районі
Черкаської області №5728/03 від 27.08.2013
року, ОСОБА_2 перебуває на обліку як
пенсіонер за вислугою років, за
наявності пільгового стажу 26 років 3
місяці 20 днів, загальний стаж становить
43 роки 11 місяців 5 днів.

09.08.2013 року позивачем від Управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області отримано вимогу про сплату
недоїмки №Ф-504 по сплаті єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, яка склала 1194,03
грн.

З огляду на вищевстановлене, суд
апеляційної інстанції приходить до
наступного.

Принципи, засади і механізм
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування визначаються
Законом України від 09.07.2003 року №1058-ІV
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (Закон №1058-ІV).

Як встановлено статтею 1 вказаного
Закону пенсіонером є особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

За визначенням цієї ж статті пенсія - це
щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Згідно положень частини першої статті 9
Закону №1058-ІV за рахунок коштів
Пенсійного фонду в солідарній системі
призначаються такі пенсійні виплати:
пенсія за віком; пенсія по інвалідності
внаслідок загального захворювання;
пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Законом України "Про пенсійне
забезпечення" також визначені види
пенсій, серед яких є і державна пенсія
за віком.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що у розумінні чинного
законодавства як про пенсійне
забезпечення, так і про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, позивач є
особою, що отримує саме пенсію за віком.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначаються
Законом України від 08.07.2010 №2464-VI "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (Закон №2464-VI).

Стаття 1 цього Закону визначає єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (єдиний внесок)
як консолідований страховий внесок,
збір якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI
встановлено, що платниками єдиного
внеску є фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності.

Особи, зазначені у п.4 ч.1 ст.4 Закону
№2464-VI, які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до статті 12 Закону №1058-ІV
особи, які досягли 16-річного віку та не
належать до кола осіб, які підлягають
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню відповідно до
статті 11 цього Закону, у тому числі
іноземці та особи без громадянства, які
постійно проживають або працюють на
території України, громадяни України,
які постійно проживають або працюють
за межами України, якщо інше не
встановлено міжнародними договорами,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, мають право на
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

Зазначені особи можуть брати
добровільну участь у солідарній
системі або в накопичувальній системі
пенсійного страхування, або одночасно
в обох системах відповідно до
укладеного договору про добровільну
участь у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(далі - договір про добровільну участь)
згідно із Законом України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування"

Таким чином, особи які не підлягають
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню можуть брати
добровільну участь у солідарній
системі або в накопичувальній системі
пенсійного страхування, або одночасно
в обох системах. У такому разі вони
подають до органу доходів та зборів за
місцем проживання відповідну заяву в
порядку та за формою, встановленими
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, за
погодженням з Пенсійним фондом та
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування

На момент розгляду справи по суті у
суду відсутні докази на підтвердження
факту укладення договору про
добровільну участь ОСОБА_2 у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

Судом першої інстанції помилково не
взято до уваги посилання позивача на
той факт, що позивач є пенсіонером за
віком у розумінні положень закону
№2464-VI, адже пенсія йому призначена з
урахуванням положень ст.13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
оскільки частина четверта статті 4
Закону №2464-VI не містить виключень при
її застосуванні щодо пенсій за віком,
призначених на пільгових умовах.

Відтак, пенсія за віком може бути
надана особі, яка не досягла пенсійного
віку, встановленого Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", за умови, якщо
останній було нараховано пенсію за
віком на пільгових умовах.

Отже, звільнення від сплати єдиного
внеску не пов'язано із досягненням
особою певного віку, а передбачає
звільнення від сплати внеску всіх
пенсіонерів за віком.

Отже, відповідач неправомірно та
безпідставно звужує коло осіб, які
звільняються від сплати єдиного
внеску.

Таким чином, необхідними умовами
застосування положень ч.4 ст.4 Закону
№2464-VI є отримання статусу пенсіонера
та отримання відповідно до закону
пенсії або соціальної допомоги.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 08.04.2014 року (номер в ЄДРСР
38311424).

Враховуючи, що позивач є пенсіонером,
отримує пенсію за віком та не укладала
договір про добровільну участь у
системі загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції, та
вважає, що вимога Управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області про сплату боргу (недоїмки) з
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування №Ф-504 у
розмірі 1194,03 грн. є протиправною та
підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, всупереч вимогам ч.2 ст.72
КАС України, не надав до суду належних
доказів правомірності його дій щодо
прийняття вимоги, а тому така вимога
протиправна та підлягає скасуванню.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
постанова суду першої інстанції
постановлена з порушенням норм
процесуального та матеріального права,
доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим наявні
підстави для скасування постанови суду
першої інстанції.

Згідно зі ст.ст.198 ч.1 п.3, 202 ч.1 п.п.4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 03.10.2013 року -
скасувати, та прийняти нову, якою
позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області про визнання протиправною та
скасування вимоги - задовольнити
повністю.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу Управління Пенсійного фонду
України в Тальнівському районі
Черкаської області про сплату недоїмки
від 06.08.2013 року №Ф-504 на суму 1194,03 грн.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Ганечко О.М.

Судді:
Коротких А.Ю.

Літвіна Н.М.

Головуючий суддя

Ганечко О.М.

Судді:

Коротких А. Ю.

Літвіна Н. М.