Справа № 217/530/14-а
Суддя: Соболєва І. П.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/217/60/2014
Справа № 217/530/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2014 року суддя Авдіївського
міського суду Донецької області
Соболєва І.П., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Авдіївці Донецької області
про визнання дій протиправними,
скасування рішення та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Авдіївці Донецької області про
визнання дій протиправними, скасування
рішення та зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії, в обґрунтування
якого вказала, що з 2 жовтня 2008 року вона
перебуває на обліку у відповідача та
отримує пенсію за віком згідно з
Законом України «Про державну службу».
При розрахунку розміру пенсії
відповідачем не було враховано
індексацію, матеріальну допомогу на
оздоровлення до щорічної відпустки та
матеріальну допомогу на
соціально-побутові потреби, з огляду на
що вона отримує пенсію у меншому
розмірі, ніж встановлено
законодавством. 21 березня 2014 року вона
звернулась до відповідача із заявою
про здійснення відповідного
перерахунку пенсії з урахуванням
зазначених виплат, однак рішенням
відповідача № 56 від 25 березня 2014 року у
здійсненні такого перерахунку їй було
відмовлено. Посилаючись на положення
Законів України «Про державну службу»,
«Про оплату праці», «Про пенсійне
забезпечення», «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», «Про збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», просила визнати
протиправними дії відповідача щодо
відмови в перерахунку їй пенсії з
урахуванням вказаних вище виплат,
скасувати рішення відповідача № 56 від
25 березня 2014 року, зобов'язати
відповідача зробити перерахунок
пенсії державного службовця в розмірі
87% заробітної плати відповідно до
статті 37 Закону України «Про державну
службу» з моменту призначення пенсії 2
жовтня 2008 року з урахуванням вказаних
вище виплат.

У судове засідання сторони не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялись судом
належним чином, причин неявки суду не
повідомили. За таких обставин та
відповідно до вимог ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128
КАС України суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши обставини справи доказами
в межах заявлених позовних вимог, суд
встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в м. Авдіївці Донецької області
з 2 жовтня 2008 року. Позивачеві
призначено пенсію за віком згідно з
Законом України «Про державну службу»
у розмірі 87% заробітної плати
державного службовця.

Позивач, вважаючи, що Управлінням
Пенсійного фонду України в м. Авдіївці
Донецької області невірно обчислено
розмір пенсії, звернулась до
відповідача із заявою про проведення
перерахунку, з доданням до заяви
довідки про складові заробітної плати
з місця роботи № 335 від 20 березня 2014
року.

25 березня 2014 року Управлінням
Пенсійного фонду України в м. Авдіївці
Донецької області прийнято рішення № 56
про відмову в перерахунку пенсії, яке
мотивовано тим, що заробітна плата
державного службовця згідно зі ст. 33
Закону України «Про державну службу»
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранг, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок, визначених Постановою
Кабінету Міністрів України від 31
травня 2000 року № 865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії».
Матеріальна допомога носить разовий
характер та не є складовою частиною
заробітної плати відповідно до ч. 2 ст. 33
Закону України «Про державну службу».
Також вказаним Законом та Постановою
не передбачено врахування
матеріальної допомоги, грошової
винагороди державним службовцям та
індексації заробітної плати для
обчислення заробітку для призначення
пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється виходячи із сум
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу на момент виникнення
права на перерахунок пенсії, з якої
було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. З вказаних підстав, ОСОБА_1
у здійсненні перерахунку пенсії
відмовлено.

Не погоджуючись із діями відповідача
щодо відмови у перерахунку пенсії та
вказаним рішенням, позивач 27 березня 2014
року звернулась до Авдіївського
міського суду Донецької області з
даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Оскільки рішення, яким позивачеві
відмовлено у проведенні перерахунку
пенсії, було прийнято відповідачем 25
березня 2014 року, суд доходить висновку,
що позивачем не пропущено
шестимісячний строк звернення до суду,
встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України.

Спірні правовідносини врегульовані
загальними нормами, якими є положення
Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII
«Про державну службу» (далі - Закон №
3723-XII) та Закону України від 24 березня 1995
р. № 108/95-ВР «Про оплату праці» (далі -
Закон № 108/95-ВР), а також спеціальними
нормами, що містяться у Законі України
від 9 липня 2003 р. № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-IV) та
Законі України від 5 листопада 1991 р. №
1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі
- № 1788-XII), - у редакціях, чинних на час
призначення пенсії позивачеві, та
прийняття спірного рішення.

Так, за змістом статті 37 Закону № 3723-XII
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 % від сум їх
заробітної плати, на які нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування. За кожний повний рік
роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшується на 1 %
заробітку, але не більше 90% заробітної
плати.

Як вбачається з рішення Управління
Пенсійного фонду України в м. Авдіївці
Донецької області від 25 березня 2014 року
№ 56, пенсія ОСОБА_1 призначена у розмірі
87% заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону №
108/95ВР встановлено, що заробітна плата -
це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Що стосується врахування для
обчислення пенсії індексації доходів
позивача, то на підставі ст. 1 Закону
України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про
індексацію грошових доходів
населення» індексація грошових
доходів населення - встановлений
законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг. Статтею 2 цього Закону
передбачено, що індексації підлягають
грошові доходи громадян, одержані ними
в гривнях на території України і які не
мають разового характеру, в тому числі,
пенсії та оплата праці (грошове
забезпечення). Статтею 10 цього ж Закону
визначено, що Індексація доходів
працюючого населення проводиться
за

основним місцем роботи.

Статтею 66 Закону № 1788-XII врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої
зазначеної статті до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України від 26
червня 1997 року № 400/97 ВР «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-IV до
виплат (доходів), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії, належать,
зокрема: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим самим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених положень
законодавства отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати. Отже, до складу
заробітної плати для обчислення пенсії
входять також і суми матеріальної
допомоги, і індексації.

Вказані висновки суду узгоджуються із
правовими висновками Верховного Суду
України, викладеними у постанові від 20
лютого 2012 р. у справі № 21-430а11, які є
обов'язковими для суду відповідно до ч.
1 ст. 244-2 КАС України.

Відповідач в обґрунтування своєї
позиції посилається в спірному рішенні
на відсутність підстав для здійснення
перерахунку пенсії позивачу, оскільки
такий перерахунок проводиться тільки у
разі підвищення заробітної плати
працюючого державного службовця, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця.

Суд не погоджується з такими доводами
відповідача з таких підстав.

Згідно зі статтею 37-1 Закону № 3723-XII у
разі підвищення розміру заробітної
плати працюючим державним службовцям,
а також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Порядок обчислення заробітної плати
для перерахунку пенсії державного
службовця визначений постановами
Кабінету Міністрів України від 31
травня 2000 року № 865 та від 23 квітня 2003
року № 581.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2000 року № 865
передбачено, що у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям відповідно до
рішень Кабінету Міністрів України (для
службовців Національного банку
України відповідно до рішень його
Правління) після набрання чинності
Законом України від 16 січня 2003 р. № 432-IV
«Про внесення змін до Закону України
«Про державну службу» заробітна плата
для перерахунку пенсії пенсіонерам,
яким пенсія призначена з дня набрання
чинності Законом України «Про державну
службу», визначається в такому порядку:
1) пенсіонерам, які на момент
перерахунку пенсії продовжують
працювати на посаді, з якої призначено
пенсію, - на підставі поданої довідки
про одержувану заробітну плату на
момент перерахунку; 2) іншим
пенсіонерам - на підставі документів,
поданих на час перерахунку, виходячи із
сум заробітної плати, яку одержує
працюючий державний службовець на
відповідній посаді, з якої призначено
(перераховано) пенсію, на момент
виникнення права на перерахунок.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2000 року № 865
визначено, що перерахунок пенсій
провадиться з місяця підвищення
розміру заробітної плати працюючого
державного службовця на підставі
поданої заяви та довідок, виданих
державними органами за останнім місцем
роботи. Форма довідки про заробітну
плату, що подається для призначення
(перерахунку) пенсії державним
службовцям, затверджується правлінням
Пенсійного фонду України за
погодженням з Міністерством
соціальної політики.

Наведені вище вимоги
нормативно-правових актів стосуються
перерахунку пенсій державним
службовцям у разі зміни (підвищення)
розміру заробітної плати за
відповідною посадою, та не стосується
випадків, коли пенсіонер звертається
до УПФУ з питання проведення
перерахунку внаслідок неврахування
при визначенні розміру пенсії сум
матеріальної допомоги та індексації.
Тому, вказані вимоги до спірних
відносин застосуванню не підлягають.

Суд зазначає, що статтею 44 Закону № 1058-IV
передбачено, що заява про
призначення (перерахунок) пенсії та
необхідні документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду. Частиною 4 статті 45цього ж
Закону визначено, що перерахунок
призначеної пенсії, крім випадків,
передбачених частиною першою статті 35,
частиною другою статті 38, частиною
третьою статті 42 і частиною п'ятою
статті 48 цього Закону, провадиться в
такі строки: у разі виникнення права на
підвищення пенсії - з першого числа
місяця, в якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно, і з
першого числа наступного місяця, якщо
заяву з усіма необхідними документами
подано ним після 15 числа.

Судом встановлено, що позивачем 21
березня 2014 року разом із заявою про
перерахунок пенсії було надано до УПФУ
для здійснення перерахунку пенсії
довідку Авдіївського міського центру
зайнятості від 20 березня 2014 року № 335
про складові заробітної плати
(надбавки та премії за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», за формою,
затвердженою Постановою Правління
Пенсійного фонду України від 14 лютого
2011 року № 5-1. Як вбачається з довідки,
ОСОБА_1 за період з жовтня 2006 року по
вересень 2008 року було нараховано
виплати, на які були нараховані
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. Ці
виплати складаються, у тому числі, з
матеріальної допомоги та суми
індексації на заробітну плату.

Оскільки заяву та зазначену довідку
подано позивачем після 15 числа місяця,
тому перерахунок позивачеві мав бути
проведений відповідачем з 1 квітня 2014
року.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про протиправність рішення
відповідача від 25 березня 2014 року № 56
про відмову в перерахунку пенсії, з
огляду на що вказане рішення підлягає
скасуванню, а порушене право позивача -
поновленню шляхом зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
м. Авдіївці Донецької області
здійснити з 1 квітня 2014 р. перерахунок
пенсії, призначеної ОСОБА_1, у розмірі 87%
заробітної плати з урахуванням
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення
до щорічної відпустки, матеріальної
допомоги на соціально-побутові
потреби.

Що стосується позовних вимог про
визнання протиправними дій
відповідача щодо відмови в перерахунку
пенсії з урахуванням матеріальної
допомоги та індексації, то суд вважає
їх необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають, з таких
підстав.

Суд зазначає, що згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17
КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

За змістом цієї норми, предмет
оскарження за правилами
адміністративного судочинства повинен
мати юридичне значення, тобто впливати
на коло прав, свобод, законних
інтересів чи обов'язків, встановлені
законом умови їх реалізації.

В межах спірних відносин юридичне
значення для позивача має саме рішення
відповідача від 25 березня 2014 року № 56
про відмову у перерахунку пенсії (а не
дії відповідача), щодо якого суд вже
дійшов висновку про його
протиправність.

З огляду на викладене, суд задовольняє
позовні вимоги частково.

Враховуючи, що позивачем заявлені
вимоги немайнового характеру, які були
частково задоволені судом, а також
відповідно до вимог ст. 94 КАС України,
суд доходить висновку, що з Державного
бюджету України на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 73,08 гривні.

На підставі викладеного, ст.ст. 33, 37
Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII
«Про державну службу», ст.ст. 1, 2 Закону
України від 24 березня 1995 р. № 108/95-ВР
«Про оплату праці», ст.ст. 1, 2, 10 Закону
України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про
індексацію грошових доходів
населення», ст.ст. 41, 42, 43, 45 Закону
України від 9 липня 2003 р. № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст. 66 Закону України від 5
листопада 1991 р. № 1788-XII «Про пенсійне
забезпечення», рішень Конституційного
Суду України від 01.10.1998 у справі №
13-рп/98, від 07.05.2002 у справі № 1-1/2002,
керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48,
58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161,
162, 163, 183-2, 185, 186, 244-2, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Авдіївці Донецької області про
визнання дій протиправними, скасування
рішення та зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії задовольнити
частково.

Скасувати рішення Управління
Пенсійного фонду України в м. Авдіївці
Донецької області від 25 березня 2014 р. №
56 про відмову в перерахунку пенсії
ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Авдіївці Донецької
області здійснити з 1 квітня 2014 р.
перерахунок пенсії, призначеної
ОСОБА_1, у розмірі 87% заробітної плати з
урахуванням індексації заробітної
плати, матеріальної допомоги на
оздоровлення до щорічної відпустки,
матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судові витрати зі
сплати судового збору в розмірі 73
(сімдесят три) грн. 08 коп.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя: