Справа № 1806/2а-932/11
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2014 р. м. Київ
К/800/23375/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Малиніна В.В. (доповідач), Ситникова О.Ф.,
Швець В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Ковпаківського районного
суду міста Сум від 27 жовтня 2011
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 12 березня 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Ковпаківському районі міста Суми про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся з
позовом до суду та свої вимоги
мотивував тим, що він є інвалідом 3
групи I категорії, постраждалим
внаслідок Чорнобильської катастрофи, у
зв'язку з чим отримує пенсію. Згідно ч.4
ст.54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у всіх випадках розміри
пенсій для інвалідів З групи, у
відношенні яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою не можуть
бути нижчими - 6
мінімальних пенсій за віком, а згідно
ст.50 вказаного Закону громадянам, які
відносяться до 1 категорії
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю -
у розмірі 50% мінімальної пенсії
за віком. Проте відповідач нараховує і
виплачує пенсію у значно меншому
розмірі, ніж гарантовано вказаним
Законом.

В позові просив:

1. Визнати неправомірними дії
Управління пенсійного фонду України в
Ковпаківському районі м. Суми щодо:

а) відмови у проведенні перерахунку
пенсії з 1 січня 2004 року згідно положень
Закону України «Про статус і
соціальний захист населення громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі
не менше 6 мінімальних пенсій за віком,
що становить не менше 6 прожиткових
мінімумів для осіб, які втратили
працездатність, а також додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком, що становить 50 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність;

б) відмови у виплаті різниці між
належною по закону з 1 січня 2004 року
пенсією та одержаною пенсією;

в) відмови у виплаті компенсації втрати
частини пенсії не одержаної з 1 січня 2004
року відповідно до Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати»;

г) відмови у призначенні пенсії
відповідно до статті 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
населення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в розмірі не менше 6 мінімальних пенсій
за віком, що становить не менше
6 прожиткових мінімумів для осіб, які
втратили працездатність, а також
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до статті 50 цього
Закону у розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком, що
становить 50 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

2. Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в Ковпаківському районі
м.Суми:

а) провести п перерахунок пенсії з 1
січня 2004 року відповідно до статті 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист населення громадян,
які постраждали наслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі
не менше 6 мінімальних пенсій за віком,
що становить не менше 6 прожиткових
мінімумів для осіб, які втратили
працездатність, а також додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до статті 50 цього Закону в
розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком, що
становить 50 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність;

б) виплатити на користь позивача
різницю між належною по закону пенсією
в період з 1 січня 2004 року та одержаною
пенсією;

в) виплатити компенсацію втрати
частини пенсії не одержаної в період з 1
січня 2004 року відповідно до Закону
України «Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати»;

б) призначити пенсію відповідно до
статті 54 Закону України «Про статус
соціальний захист населення громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі
не менше 6 мінімальних пенсій за віком,
що становить не менше 6 прожиткових
мінімумів для осіб, які втратили
працездатність, а також додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до статті 50 цього Закону в
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком, що становить 50 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Постановою Ковпаківського
районного суду м.Суми від 27 жовтня 2011
року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено
частково.

Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в Ковпаківському районі
м.Суми в період з 16 грудня 2009 року по 15
квітня 2010 року щодо призначення та
виплати ОСОБА_4 пенсії всупереч вимогам
ст.50 та ст.54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" неправомірними.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Ковпаківському районі
м.Суми провести перерахунок ОСОБА_4
відповідно до ст.54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії у відповідності до
ст.50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком, виходячи з
мінімального розміру пенсії за віком,
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»та
провести відповідні виплати з
урахуванням виплаченої пенсії з 16
грудня 2009 року по 15 квітня 2010 року.

В іншій частині вимог відмовлено
за необґрунтованістю.

Ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 12 березня 2012 року рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі
ОСОБА_4, посилаючись на порушення
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
ставить питання про скасування
ухвалених ними рішень та ухвалення
нового рішення у справі про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.223 КАС
України, суд касаційної інстанції за
наслідками розгляду касаційної скарги
має право залишити касаційну скаргу
без задоволення, а судові рішення - без
змін.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
має право на отримання державної
пенсії в розмірі, передбаченому
ч.4 ст.54 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", та додаткової пенсії
відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а
відповідач неправомірно відмовив у
проведенні перерахунку даних пенсій
за період з 16 грудня 2009 року по 15 квітня
2010 року.

Колегія суддів погоджується з
такими висновками судів та зазначає
наступне.

Як досліджено судами попередніх
інстанцій, що 16 грудня 2010 pоку позивач з
позовом звернувся до суду про
зобов'язання відповідача провести
перерахунок пенсії з 1 січня 2004
року та ухвалою Ковпаківського
районного суду м.Сум від 22 грудня 2010
року адміністративний позов ОСОБА_4 в
частині позовних вимог за період з 1
січня 2004 року до 16 квітня 2010
року був залишений без розгляду.

Ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 13 квітня 2011 року ухвалу
Ковпаківського районного суду м.Сум
від 22 грудня 2010 року скасовано в
частині залишення позовної заяви без
розгляду за період з 16 грудня 2009 року по
16 квітня 2010 року. В іншій
частині ухвалу суду залишено без змін.

Суди дійшли висновку, що порушене
право позивача на отримання пенсії
підлягає захисту в межах річного
строку. При цьому суди виходили з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України (в
редакції, яка діяла до 30 липня 2010 року)
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

З набуттям чинності Законом
України "Про судоустрій і статус
суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VІ
зазначений строк звернення з позовом
до адміністративного суду скорочено до
шести місяців. Тобто, перебіг
шестимісячного строку у спірних
правовідносинах розпочався з 30 липня
2010 року.

Оскільки до 30 липня 2010 року для
звернення до суду з адміністративним
позовом було встановлено річний строк,
позивач не міг бути обізнаний про його
скорочення до шести місяців і міг
обґрунтовано очікувати на захист свого
права в судовому порядку відповідно до
ч. 2 ст. 99 КАС України (в редакції, яка
діяла до 30 липня 2010 року).

Судами досліджено, що позивачем не
надано належних та беззаперечних
доказів поважності пропуску строку
звернення до суду.

Враховуючи дату звернення
позивача до суду з адміністративним
позовом, річний строк на звернення до
суду з позовом та період, за який
позивач просить суд захистити його
права, суд першої інстанції правильно
вважав, що права позивача підлягають
захисту в межах річного строку,
починаючи з 16 грудня 2009 року.

Судами встановлено, що позивач є
інвалідом ІІІ групи та віднесений до І
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
що підтверджується доданими до справи
копіями посвідчення серії НОМЕР_1 та
довідки МСЕК серії МСЕ № 007562.

За заявою позивача від 26 травня 1994
року призначена пенсія по
інвалідності. Виплата даного виду
пенсії проводилася ОСОБА_4 до 15 квітня
2010 року. Відповідно до заяви позивача
від 15 квітня 2010 року, він за
розпорядженням пенсійного органу був
переведений на інший вид пенсії - за
віком.

Строки призначення (перерахунку)
та виплати пенсії врегульовано ст. 45
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", відповідно до частини
третьої якої переведення з одного виду
пенсії на інший здійснюється з дня
подання заяви на підставі документів
про страховий стаж, заробітну плату
(дохід) та інших документів, що
знаходяться на час переведення з
одного виду пенсії на інший в
пенсійній справі, а також додаткових
документів, одержаних органами
Пенсійного фонд.

Статтею 49 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1,2,3,4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до п. 4 ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими: по третій групі
інвалідності - 6 мінімальних пенсій за
віком.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам,
віднесеним до першої категорії
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірах: інвалідам третьої групи - 50%
мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч. 3 ст. 67 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії визначений
відповідно до ст. 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо обов'язку відповідача з 16 грудня
2009 року по 15 квітня 2010 року здійснювати
позивачеві нарахування та виплату
основної та додаткової пенсії у
відповідності до приписів ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Доводи, викладені в касаційній
скарзі, не спростовують висновків
судів та встановлених обставин справи.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення судів
попередніх інстанцій є законними і не
підлягають скасуванню, оскільки суди,
всебічно перевіривши обставини справи,
вирішили спір у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин; в них повно відображені
обставини, що мають значення для
справи, висновки судів щодо
встановлених обставин і правові
наслідки є правильними, а доводи
касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини першої
статті 224 КАС України суд касаційної
інстанції залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити
без задоволення.

Постанову Ковпаківського
районного суду міста Сум від 27 жовтня
2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 12 березня 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Ковпаківському районі міста Суми про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає.

Судді:

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников

В.В.Швець