Справа № 2а/0570/9198/2012
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2012-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна ДОНЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 2а/0570/9198/2012
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
час прийняття постанови: 16 година 20
Донецький окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого судді Кравченко Т.О.
при секретарі Аврамченко С.С.
представника позивача Некіпілова М.А. -
на підставі довіреності,
представника відповідача Юркової К.В. -
на підставі довіреності,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
адміністративну справу за позовом
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Вугледарі Донецької області до Відділу
державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у м. Донецьку про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
стягнути заборгованість зі сплати
страхових внесків, -
19 липня 2012 року Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Вугледарі
Донецької області, (далі - Позивач або
Відділення Фонду), звернулося до
Донецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у м. Донецьку, (далі - Відповідач
або ВДВС), в якому просило суд визнати
дії старшого державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у м. Донецьку Домбровської Є.І.
неправомірними та зобов'язати негайно
стягнути з Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія» 2 326 187,82 грн.
В обґрунтування позову
Відділення Фонду зазначило, що 8
вересня 2011 року старшим державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Ворошиловського
районного управління юстиції у м.
Донецьку Домбровською Є.І. винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2а/0570/8116/2011 щодо
стягнення з Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія» 2 326 187,82 грн. Боржнику наданий
строк до 16 вересня 2011 року для
добровільного виконання, однак судове
рішення ним виконане не було.
Відповідач повинен був вчинити
примусові дії зі стягнення з
Державного підприємства «Донецька
вугільна енергетична компанія» суми
боргу, однак їх не вчинив, у зв'язку з
цим Відділення Фонду просило
задовольнити заявлені позовні вимоги.

Представник Позивача у судовому
засіданні підтримав заявлені позовні
вимоги у повному обсязі з підстав,
викладених в адміністративному позові,
та додатково пояснив, що Відділенням
Фонду вжиті заходи, спрямовані на
оскарження дій державного виконавця у
позасудовому порядку, проте у
задоволенні скарги було відмовлено.
Зазначив, що в порушення вимог Закону
України «Про виконавче провадження»
Відповідач не повідомляв Відділення
Фонду про вжиті ним заходи, спрямовані
на примусове виконання судового
рішення.

Представник Відповідача в
судовому засіданні заявлені позовні
вимоги не визнала та пояснила, що на
примусовому виконанні у ВДВС перебуває
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа №
2а/0570/8116/2011 від 31 серпня 2011 року,
виданого Донецьким окружним
адміністративним судом, про стягнення
з Державного підприємства «Донецька
вугільна енергетична компанія» на
користь Відділення Фонду суми пені за
несвоєчасне та неповне перерахування і
сплату страхових внесків у розмірі 2 326
187,82 грн. 8 вересня 2011 року винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження та надано боржнику
семиденний строку на добровільне
виконання. Копія постанови про
відкриття виконавчого провадження
надіслана стягувачу до відома та
боржнику - для виконання. В наданий
термін рішення суду не було виконано. У
зв'язку із знаходженням на примусовому
виконанні у ВДВС кількох виконавчих
проваджень про стягнення коштів з
одного і того ж боржника, державним
виконавцем винесена постанова про
приєднання виконавчого провадження до
зведеного виконавчого провадження. З
метою повного та належного виконання
виконавчого документа державним
виконавцем накладений арешт на майно і
грошові кошти боржника. Постанова про
накладення арешту на кошти боржника на
час розгляду справи оскаржується в
Донецькому окружному
адміністративному суді.

Представник Відповідача також
пояснила, що на час розгляду справи
судом в рамках зведеного виконавчого
провадження ВДВС задовольняються
вимоги працівників, пов'язані з
трудовими правовідносинами. Після
закінчення проведення виплат в повному
обсязі за цією чергою стягувачів
Відповідачем здійснюватимуться
виплати стягувачам, що належать до
наступної черги. З урахуванням
викладеного просив відмовити у
задоволенні адміністративного позову
у повному обсязі.

З'ясовуючи чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються, а також чи є інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, суд встановив наступне.

8 вересня 2011 року старшим державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Ворошиловського
районного управління юстиції у м.
Донецьку Домбровською Є.І. винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження № 28583998 з примусового
виконання виконавчого листа №
2а/0570/8116/2011, виданого 31 серпня 2011 року
Донецьким окружним адміністративним
судом, про стягнення з Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія» на користь
Відділення Фонду 2 326 187,82 грн. Боржнику
наданий строк до 16 вересня 2011 року для
добровільного виконання виконавчого
документа, а також роз'яснено, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочато примусове виконання рішення
зі стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій.

Копія постанови про відкриття
виконавчого провадження отримана
Позивачем 28 вересня 2011 року, що
підтверджується штампом про
реєстрацію вхідної кореспонденції,
(а.с.6).

10 липня 2012 року між Позивачем та
Відповідачем проведена звірка стану
виконання судових рішень,
постановлених на користь Відділення
Фонду, про що складений акт за № 3/12.
Зміст акта свідчить, що станом на 1
липня 2012 року на примусовому виконанні
у ВДВС перебуває виконавчий лист №
2а/0570/8116/2011 про стягнення з
Відокремленого підрозділу «Шахта
«Південнодонбаська № 3» Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія» на користь
Відділення Фонду 2 326 187,82 грн., (а.с.7-8).
Складаючи акт, Відділення Фонду та ВДВС
не зазначали, які заходи примусового
виконання рішення вжиті в межах
перелічених в ньому виконавчих
проваджень, а також не конкретизували
чи мало місце повне або часткове
виконання судових рішень, на виконання
яких видані виконавчі листи.

4 серпня 2005 року ВДВС звернувся на
адресу Державного підприємства
«Інформаційний центр» з листом № 13996, в
якому у зв'язку із проведенням ВДВС
невідкладних виконавчих дій по
примусовому виконанню наказу
господарського суду Донецької області
від 16 лютого 2004 року по справі № 20/142 про
стягнення на підставі ухвали
господарського суду Донецької області
від 10 травня 2005 року по справі № 20/142 з
боржника - Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія» суми боргу, просив як
найшвидше надати витяги з Державного
реєстру обтяжень рухомого майна та
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна тобто повну
інформацію, яка є у розпорядженні
адресата стосовно майна та майнових
прав боржника, яке знаходиться у
будь-якій заставі, (а.с.31).

На вказаний лист наданий розширений
витяг з Державного реєстру обтяжень
рухомого майна, сформований станом на 5
серпня 2005 року. Зі змісту витягу
вбачається, що на час його формування
усі активи боржника перебували у
податковій заставі, майнові права,
товари в обігу, вугілля майбутнього
видобутку тощо перебували у заставі на
підставі договорів із банківськими
установами, (а.с.19-29).

Крім того, станом на 5 серпня 2005 року
інформація про наявність заборони
відчуження об'єктів нерухомого майна,
належних божнику, в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна була відсутня, про що свідчать
розширений витяг з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна та довідка з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна про відсутність заборони/арешту,
(а.с.17-18).

2 вересня 2005 року з метою забезпечення
виконання рішень районних судів та
господарського суду Донецької області
в рамках зведеного виконавчого
провадження № 23-12/05 державним
виконавцем винесена постанова про
арешт майна боржника та оголошення
заборони його відчуження, (а.с.32), копії
цієї постанови надіслані на адресу
Міжрегіонального
реєстраційно-екзаменаційного відділу
№ 1 та на адресу Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія», що вбачається
зі змісту супровідного листа та
квитанцій про відправлення поштової
кореспонденції, (а.с.30).

15 вересня 2011 року державним виконавцем
винесена постанова про приєднання
виконавчого провадження № 28583998 з
примусового виконання виконавчого
листа № 2а/0570/8116/2012 про стягнення 2 326 187,
82 грн. з Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія» на користь Відділення Фонду
до зведеного виконавчого провадження
№ 19817778, (а.с.33).

13 березня 2012 року державним виконавцем
винесена постанова про арешт коштів та
інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках, у вкладах чи
на зберіганні у банках або інших
фінансових установах. Зі змісту цієї
постанови вбачається, що на
примусовому виконанні у ВДВС перебуває
165 виконавчих документів, а саме
виконавчі листи, видані районними
судам про стягнення коштів на користь
громадян, виконавчі листи, видані
Донецьким окружним адміністративним
судом, про стягнення коштів на користь
відділень Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Донецькій
області, вимоги управлінь Пенсійного
фонду України, всього на загальну суму
12 595 588,65 грн., (а.с.34-42).

Того ж дня постанова про арешт коштів
боржника надіслана на адресу
банківських установ, у яких відкриті
рахунки боржника, про що свідчить лист
від 13 березня 2012 року № 6393, (а.с.43).

13 березня 2012 року Філія - Донецьке
обласне відділення Публічного
акціонерне товариство «Державний
ощадний банк України» повідомило ВДВС
про прийняття до виконання постанови
про арешт коштів боржника, зазначивши,
що коштів боржника, що знаходяться на
рахунках у банківській установі для
виконання виконавчих документів
недостатньо, (а.с.44), 13 березня 2012 року
відповідь аналогічного змісту надана
Філією «Головне управління Публічного
акціонерного товариства
«Промінвестбанк» в Донецькій області»,
(а.с.45); 14 березня 2012 року - Донецькою
філією Публічного акціонерного
товариства «Брокбізнесбанк», (а.с.46); 14
березня 2012 року - Публічним акціонерним
товариством «Райффайзен Банк Аваль»,
(а.с.47); 14 березня 2012 року - Публічним
акціонерним товариством «Креді
Агріколь Банк», (а.с.48); 15 березня 2012 року
- Публічним акціонерним товариством
«АКБ «Капітал», (а.с.49); 20 березня 2012 року
- Публічним акціонерним товариством
«Укрсоцбанк», (а.с.50); 2 квітня 2012 року -
Публічним акціонерним товариством
«Комерційний банк «ТК Кредит», (а.с.52).

Доказів прийняття до виконання
постанови про арешт коштів боржника
Головним управлінням Державної
казначейської служби України та
Публічним акціонерним товариством
«Перший Український Міжнародний Банк»
суду не надано.

23 березня 2012 року Відповідач
надіслав до органів державної
податкової служби запит про надання
інформації про наявність в банківських
установах рахунків, відкритих на ім'я
боржника, (а.с.51).

1 липня 2012 року начальником ВДВС
Асадовим В.Т. винесена постанова про
відмову у задоволенні скарги
Відділення Фонду на бездіяльність
державного виконавця Домбровської Е.І.

Постанова мотивована наступним:

- 31 січня 2011 року винесена
постанова про зупинення зведеного
виконавчого провадження на підставі
п.15 ч.1 ст.34 Закону України «Про
виконавче провадження» та Закону
України «Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу»;

- У зв'язку із внесенням змін до
Закону України «Про заходи, спрямовані
на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу» 21
червня 2011 року винесена постанова про
поновлення виконавчого провадження;

- 7 липня 2011 року винесена
постанова про арешт коштів боржника;

- Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 21 липня 2011
року в адміністративній справі №
2а/0570/12046/2011 зупинена дія постанови про
арешт коштів боржника до розгляду
справи по суті;

- Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2011
року в адміністративній справі №
2а/0570/12046/2011 у задоволенні
адміністративного позову Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія» до ВДВС про
скасування постанови про арешт коштів
боржника відмовлено;

- Постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 18 травня 2012 року в адміністративній
справі № 2а/0570/12046/2011 адміністративний
позов Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія» до ВДВС про скасування
постанови про арешт коштів боржника
задоволений, постанова суду першої
інстанції - скасована;

- 20 червня 2012 ВДВС подана
касаційна скарга на постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду;

- Грошові кошти, які стягуються з
Державного підприємства «Донецька
вугільна енергетична компанія»
розподіляються між стягувачам в
порядку черговості, визначеної ст.44
Закону України «Про виконавче
провадження», в першу чергу
задовольняють вимоги працівників,
пов'язані з трудовими
правовідносинами, (а.с.53-55).

Вирішуючи справу по суті, суд
застосовує нижченаведені правові
норми.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин, зокрема,
від порушень з боку органів державної
влади, їхніх посадових і службових осіб
шляхом справедливого, неупередженого
та своєчасного розгляду
адміністративних справ; до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження, що визначено ч.ч.1, 2 ст.2
Кодексу адміністративного судочинства
України, (далі - КАС України).

У справах щодо оскарження рішень
суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи
прийняті вони: 1) на підставі, у межах
повноважень, та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; 2) з використанням повноважень
з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення; 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення;
9) з урахуванням права на особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку, що передбачено ч.3 ст.2 КАС
України.

Згідно з приписами ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
державну виконавчу службу» 24 березня
1998 року № 202/98-ВР, (далі - Закон № 202/98-ВР),
державна виконавча служба входить до
системи органів Міністерства юстиції
України і здійснює виконання рішень
судів, третейських судів та інших
органів, а також посадових осіб
відповідно до законів України.

Згідно з положеннями ч.ч.1-2 ст.2 Закону
України «Про виконавче провадження»
від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, (далі - Закон № 606-XIV),
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу».

Ч.ч.1-3 ст.3 Закону № 202/98-ВР визначено, що
органами державної виконавчої служби
є, зокрема, районні, районні у містах,
міські (міст обласного значення),
міськрайонні відділи державної
виконавчої служби відповідних
управлінь юстиції. Виконання рішень,
перелік яких встановлено законом,
покладається на державних виконавців.
Районні, районні в містах, міські (міст
обласного значення), міськрайонні
відділи державної виконавчої служби
відповідних управлінь юстиції є
юридичними особами, мають відповідні
рахунки в органах Державного
казначейства України для обліку
депозитних сум і зарахування стягнутих
з боржників коштів та їх виплати
стягувачам у національній валюті, а
також відповідні рахунки для обліку
аналогічних операцій в іноземній
валюті в банках, гербову печатку.

Ч.2 ст.4 Закону № 202/98-ВР містить правову
норму, відповідно до якої державний
виконавець є представником влади і
здійснює примусове виконання судових
рішень, постановлених іменем України,
та рішень інших органів (посадових
осіб), виконання яких покладено на
державну виконавчу службу у порядку,
передбаченому законом.

На переконання суду, системний аналіз
вищезгаданих положень Законів № 202/98-ВР
та № 606-XIV, а також п.7 ч.1 ст.2 КАС
України, свідчить про те, що ВДВС та
його державні виконавці є суб'єктами
владних повноважень, як наслідок, у
справах щодо оскарження рішень цих
суб'єктів суд має перевірити їх
відповідність критеріям, наведеним у
ч.3 ст.2 КАС України.

Згідно з приписами ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади, їхні
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.6 Закону № 606-XIV
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
можуть бути оскаржені в порядку,
встановленому цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону № 606-XIV державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Наведені норми свідчать, що державний
виконавець зобов'язаний забезпечити
реальне виконання виконавчого
документа шляхом своєчасного і в
повному обсязі виконання виконавчих
дій.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону № 606-XIV у
разі ненадання боржником у строки,
встановлені ч.2 ст.25 цього Закону для
самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Оскільки Державне підприємство
«Донецька вугільна енергетична
компанія», яке має статус боржника у
виконавчому провадженні № 28583998,
самостійно не виконало виконавчий
лист, у державного виконавця виникли
правові підстави для примусового
виконання рішення.

Відповідно до ст.32 Закону № 606-XIV
заходами примусового виконання рішень
є: 1) звернення стягнення на кошти та
інше майно (майнові права) боржника, у
тому числі якщо вони перебувають в
інших осіб або належать боржникові від
інших осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
в боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; 4) інші
заходи, передбачені рішенням.

В порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України
Відповідачем не доведено, що в період з
15 вересня 2011 року (дата винесення
постанови про приєднання виконавчого
провадження до зведеного виконавчого
провадження) до 13 березня 2012 року (дата
винесення постанови про арешт коштів
та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах), ним вживалися
дії, спрямовані на примусове виконання
виконавчих документів.

В судовому засіданні представник
Відповідача пояснила, що оскільки на
час відкриття виконавчого провадження
№ 28583998 на майно та кошти Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія» вже був
накладений арешт, застосовувати ці
заходи примусового виконання повторно
державний виконавець не вважав за
доцільне.

Порядок звернення стягнення на кошти
боржника визначений ст.52 Закону № 606-XIV,
яка передбачає наступне. Звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації. Стягнення за виконавчими
документами звертається в першу чергу
на кошти боржника у гривнях та
іноземній валюті, інші цінності, у тому
числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитаріях цінних паперів.
Готівкові кошти, виявлені у боржника,
вилучаються. На кошти та інші цінності
боржника, що знаходяться на рахунках,
вкладах та на зберіганні у банках чи
інших фінансових установах,
накладається арешт. Арешт поширюється
також на кошти на рахунках, які будуть
відкриті після винесення постанови про
накладення арешту. У разі відсутності у
боржника коштів та інших цінностей,
достатніх для задоволення вимог
стягувача, стягнення звертається також
на належне боржнику інше майно, за
винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Звернення стягнення на
майно боржника не зупиняє звернення
стягнення на кошти боржника.
Черговість стягнення на кошти та інше
майно боржника остаточно визначається
державним виконавцем. Стягнення на
майно боржника звертається в розмірі і
обсязі, необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження.

Внаслідок відкриття виконавчого
провадження № 28583998 сума коштів, яка
підлягала стягненню з Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія», збільшилася на 2
326 187, 82 грн. Отже, в порушення вимог ч.6
ст.52 Закону № 606-XIV, арешт, накладений на
майно і кошти боржника, не відповідав
розміру і обсягу, необхідним для
виконання за виконавчими документами,
примусове виконання яких об'єднане у
зведене виконавче провадження.

Відповідачем не вжиті заходи,
спрямовані на з'ясування того, чи
прийнята до виконання постанова про
арешт коштів боржника Головним
управлінням Державної казначейської
служби України та Публічним
акціонерним товариством «Перший
Український Міжнародний Банк», чи
наявні на рахунках боржника, відкритих
у цих фінансових та банківських
установах, грошові кошти і чи
достатньої їх для задоволення вимог
стягувачів.

Процедура надсилання документів
виконавчого провадження визначена ст.31
Закону № 606-XIV, згідно з положеннями ч.1
якої копії постанов державного
виконавця та інші документи
виконавчого провадження, що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до ст.47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Відповідачем не надані докази,
які б спростовували твердження
представника Позивача, що після
відкриття виконавчого провадження №
28583998 державний виконавець інформував
Відділення Фонду про перебіг
виконавчого провадження, зокрема про
його приєднання до зведеного
виконавчого провадження, про
накладення арешту на кошти і майно
боржника тощо.

Черговість задоволення вимог
стягувачів у разі недостатності
стягнутої суми для задоволення всіх
вимог стягувачів визначена ст.44 Закону
№ 606-XIV, відповідно до якої у разі якщо
сума, стягнута з боржника, недостатня
для задоволення всіх вимог за
виконавчими документами, вона
розподіляється державним виконавцем
між стягувачами в порядку черговості,
встановленому цією статтею: 1) у першу
чергу задовольняються забезпечені
заставою вимоги щодо стягнення з
вартості заставленого майна; 2) у другу
чергу задовольняються вимоги щодо
стягнення аліментів, відшкодування
збитків та шкоди, завданих внаслідок
злочину або адміністративного
правопорушення, каліцтва або іншого
ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з
втратою годувальника; 3) у третю чергу
задовольняються вимоги працівників,
пов'язані з трудовими
правовідносинами; 4) у четверту чергу
задовольняються вимоги стягувачів за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вимоги щодо
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування та страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування; 5) у п'яту чергу
задовольняються вимоги щодо податків
та інших платежів до бюджету, вимоги
органів страхування з обов'язкового
страхування (крім вимог щодо збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування); 6) у шосту чергу
задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги стягувачів кожної наступної
черги задовольняються після
задоволення в повному обсязі вимог
стягувачів попередньої черги. У разі
якщо стягнута сума недостатня для
задоволення в

повному обсязі усіх вимог однієї черги,
вимоги задовольняються пропорційно до
належної кожному стягувачу суми.
Вимоги стягувачів щодо виплати
заборгованості із заробітної плати
задовольняються в порядку надходження
виконавчих документів. Стягнута з
боржника сума розподіляється між
стягувачами згідно з виконавчими
документами, за якими відкрито
виконавчі провадження на день
зарахування стягнутої суми на
відповідний рахунок органу державної
виконавчої служби.

Приймаючи до уваги те, що вимоги
Позивача підлягають задоволенню у
четверту чергу, а також наявність
стягувачів, задоволення вимог яких має
передувати задоволенню вимог
Відділення Фонду, (зокрема, йдеться про
вимоги працівників, пов'язані з
трудовими відносинами), враховуючи, що
державний виконавець зобов'язаний
діяти в порядку та у спосіб, які
визначені Конституцією і законами
України, суд дійшов висновку про те, що
покладання на Відповідача обов'язку
негайно виконати виконавчий лист №
2а/0570/8116/2011, суперечитиме чинному
законодавству України та призведе до
порушення прав, свобод та інтересів
інших осіб, а отже у цій частині
позовних вимог слід відмовити.

Чинне законодавство України
розрізняє такі правові категорії як
«дія» та «бездіяльність» суб'єкта
владних повноважень, якщо перша
полягає в активній поведінці суб'єкта,
то друга виявляється у невиконанні
обов'язку, невикористанні повноважень
тощо.

Позивач звернувся до суду з
вимогою про визнання неправомірними
дій Відповідача, в той же час зі змісту
адміністративного позову та наданих
представником Позивача пояснень
слідує, що порушення своїх прав він
вбачає у невжитті Відповідачем дій та
невикористанні наданих йому законом
повноважень, спрямованих на своєчасне
і повне виконання виконавчого
документа, що за своєю сутністю є не
дією, а бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень.

Згідно з ч.2 ст.11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Отже у задоволенні вимог Позивача
про визнання дій старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Ворошиловського
районного управління юстиції у м.
Донецьку Домбровської Е.І.
неправомірними слід відмовити.
Водночас з метою забезпечення повного
захисту прав та інтересів Відділення
Фонду у спірних правовідносин суд
вважає за необхідне, користуючись
повноваженнями, наданими ч.2 ст.11 КАС
України, вийти за межі заявлених
позовних вимог та визнати протиправною
бездіяльність Відповідача, яка
виявилася у невжитті ним заходів,
спрямованих на своєчасне і повне
виконання виконавчого листа, та у
невикористанні повноважень, наданих
йому Законом № 606-XIV, а також зобов'язати
Відділ державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у м. Донецьку здійснити
примусове виконання виконавчого листа
№ 2а/0570/8116/2011, виданого 31 серпня 2011 року
Донецьким окружним адміністративним
судом, в межах повноважень, в порядку
та способом, визначеними Конституцією
і законами України, використовуючи
надані права відповідно до закону і не
допускаючи у своїй діяльності
порушення прав та законних інтересів
фізичних і юридичних осіб.

Заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, беручи до уваги, що ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
достатність і взаємний зв'язок доказів
у їх сукупності, суд дійшов висновку
про необхідність часткового
задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Оскільки сторонами не були понесені
судові витрати, суд дійшов висновку, що
судові витрати не підлягають
присудженню жодній із сторін.

Керуючись Конституцією України,
ст.ст.2-15, 17-20, 69-72, 94, 98, 159-163, 181, 185-186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -,

постановив:

Позов Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Вугледарі Донецької області до Відділу
державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у м. Донецьку про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
стягнути заборгованість зі сплати
страхових внесків - задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Відділу державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у м. Донецьку.

Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Ворошиловського
районного управління юстиції у м.
Донецьку здійснити примусове
виконання виконавчого листа №
2а/0570/8116/2011, виданого 31 серпня 2011 року
Донецьким окружним адміністративним
судом, в межах повноважень, в порядку та
способом, визначеними Конституцією і
законами України, використовуючи
надані права відповідно до закону і не
допускаючи у своїй діяльності
порушення прав та законних інтересів
фізичних і юридичних осіб.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті,
її вступну та резолютивну частини
проголошено в судовому засіданні 25
липня 2012 року в присутності
представників позивача і відповідача.

Постанова складена у повному обсязі 30
липня 2012 року.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецькій окружний адміністративний
суд в порядку, визначеному ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч.3 ст.160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених ч.4
ст.167 Кодексу адміністративного
судочинства України, було повідомлено
про можливість отримання копії
постанови суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
Кравченко Т.О.