Справа № 2а/0570/13400/2012
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2012-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна ДОНЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
час прийняття постанови: 12 година 25
Донецький окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого судді Кравченко Т.О.
при секретарі Аврамченко С.С.
представника позивача - Панасенка С.А. -
на підставі довіреності ,
представника відповідача -- не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань в м.
Донецьку адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Маріуполя до Дочірнього підприємства
«Доненерго» Закритого акціонерного
товариства «Виробничо-технічне
підприємство «Доненергоремонт» про
стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій, -
4 жовтня 2012 року Управління
пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Маріуполя, (далі - Позивач або
УПФУ), звернулося до Донецького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Дочірнього підприємства «Доненерго»
Закритого акціонерного товариства
«Виробничо-технічне підприємство
«Доненергоремонт», (далі - ДП
«Доненерго» або Відповідач), в якому
просило стягнути з Відповідача
заборгованість з відшкодування
фактичних витрат на виплату пільгових
пенсій, призначених за Списком № 2, за
період липень - вересень 2012 року в сумі 8
Обґрунтовуючи заявлені вимоги,
Позивач вказав, що Відповідач є
платником страхувальником і щомісяця
має відшкодовувати суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах його
колишнім працівникам. На час звернення
до суду Відповідач має заборгованість
з відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених за Списком № 2, яка
утворилася за період липень - вересень
2012 року в сумі 8 164,71 грн.
Посилаючись на п.2 Прикінцевих положень
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» і п.п.2.1.1 п.2.1,
п.п.6.1 п.6 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, Позивач просив задовольнити
адміністративний позов.
В судовому засіданні представник
Позивача підтримав заявлені позовні
вимоги з підстав, викладених в
адміністративному позові, надав
пояснення, аналогічні тим, що наведені
у позовній заяві, просив позов
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, доказів поважності причин
неявки суду не надав, про дату, час і
місце судового розгляду повідомлений
належним чином, з дотриманням вимог
ст.ст.33-36 Кодексу адміністративного
судочинства України, проте 15 жовтня 2012
року поштове відправлення повернуто на
адресу суду з відміткою підприємства
поштового зв'язку «за зазначеною
адресою не знаходиться», (а.с.22).
Відповідно до ч.11 ст.35 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.
З урахуванням наведено, суд дійшов
висновку, що ДП «Доненерго» належним
чином повідомлене про дату, час і місце
судового розгляду справи.
Приймаючи до уваги положення ч.4 ст.128
Кодексу адміністративного судочинства
України, згідно з якою у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів, та ч.1 ст.122
Кодексу адміністративного судочинства
України, відповідно до якої
адміністративна справа має бути
розглянута і вирішена протягом
розумного строку, але не більше місяця
з дня відкриття провадження у справі,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
суд вважав за можливе розглянути
справу за відсутності представника
Відповідача на підставі наявних в ній
З'ясовуючи чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються, а також чи є інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, суд встановив наступне.
Дочірнє підприємство «Доненерго»
Закритого акціонерного товариства
«Виробничо-технічне підприємство
юридичною особою та перебуває на
обліку в УПФУ як платник страхових
УПФУ здійснює виплати пенсій колишнім
працівникам Відповідача, призначених
на пільгових умовах за Списком № 2, а
саме ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
ОСОБА_5 призначена пільгова пенсія за
віком за Списком № 2, що
підтверджується протоколом № 805 від 23
березня 2009 року, (а.с.13).
Зі змісту довідки про підтвердження
наявного трудового стажу, виданої
Відповідачем 5 березня 2007 року № 85,
вбачається, що ОСОБА_5 працював повний
робочий день в ДП «Доненерго» з 1 квітня
2003 року по15 грудня 2006 року за професією,
передбаченою Списком № 2, (а.с.14).
ОСОБА_4 призначена пільгова пенсія за
віком за Списком № 2, що вбачається зі
змісту протоколу від 4 березня 2009 року
№ 932, (а.с.15).
Відповідно до довідки про
підтвердження наявного трудового
стажу, виданої Відповідачем 22 січня 2009
року № 7, ОСОБА_4 працював повний
робочий день в ДП «Доненерго» з 20
березня 2003 року по 18 червня 2007 року за
професією, передбаченою Списком № 2,
ОСОБА_2 призначена пільгова пенсія за
віком за Списком № 2, що
підтверджується протоколом від 3
лютого 2011 року № 6869, (а.с.17).
Зі змісту довідки про підтвердження
наявного трудового стажу, виданої
Відповідачем у жовтні 2008 року за № 369,
вбачається, що ОСОБА_2 працював повний
робочий день в ДП «Доненерго» з 3 грудня
2001 року по 31 жовтня 2008 року за
професією, що передбачена Списком № 2,
В період з липня 2012 року по вересень 2012
року Позивач складав розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до ч.2 Прикінцевих положень
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» на пільгових умовах
згідно з п.п. «б»-«з» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», та
надсилав їх на адресу Відповідача,
Відповідно до розрахунку суми
заборгованості, наданої Позивачем, на
час звернення до суду Відповідач має
непогашену заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених за Списком № 2, за період
липень - вересень 2012 року в сумі 8 164,71
грн., в тому числі за липень 2012 року - в
сумі 2 589,21 грн., за серпень 2012 року - в
сумі 2 723,15 грн., за вересень 2012 року - в
сумі 2 852,35 грн.,(а.с.6).
Наявність у Відповідача непогашеної
заборгованості підтверджується
карткою особового рахунку по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за Списком № 2, (а.с.11).
Докази, які б спростовували
вищевикладені обставини, суду не
Вирішуючи справу по суті та враховуючи
висновки Верховного Суду України,
викладені у рішеннях, прийнятих за
наслідками розгляду заяв про перегляд
судового рішення з підстави,
передбаченої п.1 ч.1 ст.237 КАС України, до
спірних правовідносин суд застосовує
нижченаведені правові норми.
Відповідно до п.п.1, 7 Положення про
Пенсійний фонду України, затвердженого
Указом Президента України від 6 квітня
2011 року №384/2011, Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Віце-прем'єр-міністра
України - Міністра соціальної політики
України. Пенсійний фонд України
входить до системи органів виконавчої
влади і забезпечує реалізацію
державної політики з питань пенсійного
забезпечення та збору, ведення обліку
надходжень від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Пенсійний фонд
України здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку територіальні
Згідно з п.п.1.1 Положення про
головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 27 червня
2002 року №11-2, (у редакції постанови
правління Пенсійного фонду України від
25 лютого 2008 року № 5-5), (далі - Положення),
головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
разом з управліннями Пенсійного фонду
України в районах, містах і районах у
містах утворюють систему
територіальних органів Пенсійного
фонду України, який є центральним
органом виконавчої влади.
П.2.1. Положення визначені основні
завдання територіальних органів
Пенсійного фонду України, до яких
належать 1) забезпечення у відповідному
регіоні збору та ведення обліку
надходжень від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інших коштів
відповідно до законодавства,
призначених для пенсійного
забезпечення; 2) забезпечення
призначення (перерахунку) пенсій,
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці та
підготовка документів для їх виплати; 3)
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, інших виплат,
які згідно із законодавством
здійснюються за рахунок коштів Фонду
та інших джерел, визначених
законодавством; 4) ефективне та цільове
використання коштів, удосконалення
методів фінансового планування,
звітності та системи контролю за
витрачанням коштів, призначених для
пенсійного забезпечення; 5)
забезпечення функціонування
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (далі -
Державний реєстр), інформаційних
систем та телекомунікаційних мереж
П.п.9 п.2.4. Положення передбачено право
управлінь стягувати несплачені суми
єдиного внеску, страхових внесків та
інших платежів з їх платників.
Зважаючи на викладене, суд дійшов
висновку про те, що у спірних
правовідносинах УПФУ виступає у якості
суб'єкта владних повноважень, який
звернувся до адміністративного суду на
виконання повноважень у
публічно-правових відносинах.
Відповідно до п.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV,
(далі - Закон № 1058-IV), пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абз.1 цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення». У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 цього Закону. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.
Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.
Виплата пенсій особам, які були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, та особам,
пенсії яким призначені відповідно до
пунктів «в» - «е» та «ж» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону
Абзацом 4 пункту 1 статті 2 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» від 26
червня 1997 року № 400/97-ВР, (далі - Закон №
400/97-ВР), передбачено, що для платників
збору, визначених пунктами 1 та 2 статті
1 цього Закону, крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до пункту 1 статті 4 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» на
обов'язкове державне пенсійне
страхування встановлена ставка збору у
розмірі 100 відсотків від об'єкта
оподаткування, визначеного абзацом
четвертим пункту 1 статті 2 цього
Пунктами «б», «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
встановлено, що на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
зокрема працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць.
Процедура обчислення і сплати
страхових внесків та інших платежів до
бюджету Пенсійного фонду України
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм
власності, виду діяльності і
господарювання та фізичними особами,
нарахування і сплати фінансових
санкцій та пені, подання
страхувальниками звітності
управлінням Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах
визначається Інструкцією про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженою постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 № 21-1, (далі - Інструкція).
Пунктом 6.2 Інструкції передбачено, що
витрати на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
особам, які мають стаж, що дає право на
призначення цих пенсій на декількох
підприємствах, покриваються цими
підприємствами пропорційно стажу
Відповідно до п. 6.4 Інструкції розмір
сум до відшкодування на поточний рік
визначається відділами доходів
органів Пенсійного фонду України
щорічно в повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 «Прикінцевих
положень» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених пенсій.
Згідно з пункту 6.8 Інструкції,
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.
Заслухавши пояснення представника
Позивача, оцінивши докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, беручи до
уваги, що ніякі докази не мають для суду
наперед встановленої сили, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
достатність і взаємний зв'язок доказів
у їх сукупності, суд дійшов висновку
про необхідність задоволення
адміністративного позову, оскільки зі
змісту застосованих до спірних
правовідносин норм права та
встановлених фактичних обставин
вбачається обов'язок Відповідача
відшкодовувати витрати Позивача на
виплату та доставку пільгових пенсій.
Відповідно до ч.3 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення увалене на
користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
Оскільки Позивачем - суб'єктом владних
повноважень не були понесені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз, суд дійшов висновку, що
судові витрати не підлягають стягненню
Керуючись Конституцією України,
ст.ст.2-15, 17-20, 51, 69-72, 94, 98, 159-163, 185-186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -
Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Маріуполя до Дочірнього
підприємства «Доненерго» Закритого
акціонерного товариства
«Виробничо-технічне підприємство
«Доненергоремонт» про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій -
задовольнити повністю.
Стягнути з Дочірнього підприємства
«Доненерго» Закритого акціонерного
товариства «Виробничо-технічне
підприємство «Доненергоремонт», (код
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Маріуполя заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених за Списком № 2, за період
липень - вересень 2012 року в сумі 8 164
(вісім тисяч сто шістдесят чотири) грн.
Постанова прийнята у нарадчій кімнаті,
її вступну та резолютивну частини
проголошено в судовому засіданні 18
жовтня 2012 року.

Постанова складена у повному обсязі і
підписана 22 жовтня 2012 року.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецькій окружний адміністративний
суд в порядку, визначеному ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч.3 ст.160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених ч.4
ст.167 Кодексу адміністративного
судочинства України, було повідомлено
про можливість отримання копії
постанови суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
Кравченко Т.О.