Справа № 748/1888/14-а
Суддя: Криворученко Д. П.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/748/24/14
Єдиний унікальний № 748/1888/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року
місто Чернігів

Суддя Чернігівського районного суду
Чернігівської області Криворученко
Д.П., розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фронду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області про зобов'язання суб'єкта
владних повноважень вчинити певні дії,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 11.06.2014 року звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області про зобов'язання останнє
внести до розрахунку пенсії позивача
трудовий стаж з 21 грудня 1981 року по 03
січня 1983 року.

Позов обґрунтований тим, що вказаний
період роботи, на думку позивача,
безпідставно невключений стороною
відповідача до загального стажу його
роботи із-за того, що він у той період
відбував покарання у виді виправних
робіт.

Ухвалою судді від 12.06.2014 року відкрито
скорочене провадження у
адміністративній справі за даним
позовом.

Справа розглядається, відповідно до
приписів ст.1832 КАС України, в порядку
скороченого провадження без виклику
осіб, які беруть участь у справі та без
проведення судового засідання.

26.06.2014 р. від сторони відповідача
надійшли заперечення, які зводяться до
того, що дійсно в період з 21 грудня 1981
року по 03 січня 1983 року позивач
відбував покарання у виді виправних
робіт і умови такого відбуття були
передбачені ВТК України від 23.12.1970 року.
Час роботи протягом часу відбуття
покарання позивачу до стажу роботи,
який дає право на пенсію на пільгових
умовах, не зараховано, оскільки судом
рішення про зарахування часу відбуття
покарання у виді виправних робіт в
трудовий стаж не приймалося.

Виходячи з встановлених по справі
обставин та оцінюючи обґрунтування
вимог і заперечень сторін суд вважає,
що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Відповідно до приписів ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. У справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставах, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дій).

Відносини, що склалися між позивачем та
відповідачем є публічно-правовими
відносинами, виходячи із змісту статті
3 та пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судом з трудової книжки позивача
встановлено і ця обставина не
оспорювалась сторонами, що рішенням
народного суду від 21 грудня 1981 року
ОСОБА_1 з вказаної дати і по 03 січня 1983
року відбував покарання у виді
виправних робіт без позбавлення волі, з
утриманням 10 % в дохід держави. У
вказаний час, зокрема з 25 травня 1981
року, він працював у колгоспі імені
Кірова, який з 20 липня 1994 року був
перетворений у СЗАТ «Агрокомсінтез».

З архівної довідки №209-11 від 19.05.2014 року
Комунальної установи «Чернігівський
районний трудовий архів» вбачається,
що з травня 1981 року по грудень 1983 року
включно ОСОБА_1 працював у колгоспі ім.
Кірова і отримував заробітну плату.

Як видно з листа №2623/04 від 20.05.14 р. УПФУ в
Чернігівському районі та його
розпорядження №157646 від 29.04.14 р.
загальний трудовий стаж позивача
вирахуваний як 41 рік 11 місяців 21 день і
з 14 квітня 2014 року йому призначена
пенсія за віком відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування». Період
з 21 грудня 1981 року по 03 січня 1983 року до
стажу роботи позивача не включений.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.24 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», який набрав
чинності з 01.01.2004 року, страховий стаж -
період (строк), протягом якого особа
підлягає загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню та
за який щомісяця сплачені страхові
внески в сумі не меншій, ніж
мінімальний страховий внесок. Періоди
трудової діяльності та інші періоди, що
враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання
чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
раніше, крім випадків, передбачених цим
Законом.

Згідно ст.103 ВТК УРСР (в редакції чинній
на час відбування позивачем покарання
у вигляді виправних робіт) час
відбування виправних робіт без
позбавлення волі до загального і
безперервного трудового стажу
засудженого не зараховується, про що
робиться запис у його трудовій книжці.
При умові сумлінної роботи і зразкової
поведінки в період відбування
виправних робіт без позбавлення волі
цей час може бути включений в загальний
трудовий стаж особи, яка відбула
покарання, на підставі рішення суду в
порядку, встановленому кримінально -
процесуальним законодавством України.

Після внесення змін до ВТК України його
викладено у новій редакції та, зокрема
ст.95 ВТК України, визначено, що час
відбуття покарання у вигляді виправних
робіт може бути включений судом до
загального трудового стажу
засудженого.

Порядок вирішення вказаного питання
врегульовувався ст.4141 КПК України.

ВТК України втратив силу з 01.01.2004 року з
набранням чинності КВК України, а
положення ст.4141 КПК України втратили
силу з 28.01.2005 року на підставі закону
України від 20.01.2005 року №2377-IV «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України».

У свою чергу, згідно ст.8 КВК України
встановлено, що засуджені мають право
на соціальне забезпечення, у тому числі
й на отримання пенсій відповідно до
законів України.

Згідно з ч.3 ст.42 КВК України час
відбування засудженим покарання у виді
виправних робіт зараховується в
загальний стаж роботи.

Згідно ст.56 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до стажу роботи
зараховується робота, виконувана на
підставі трудового договору на
підприємствах, в установах,
організаціях і кооперативах, незалежно
від використовуваних форм власності та
господарювання, а також на підставі
членства в колгоспах та інших
кооперативах, незалежно від характеру
й тривалості роботи і тривалості
перерв. До стажу роботи зараховується
також будь-яка інша робота, на якій
працівник підлягав державному
соціальному страхуванню, або за умови
сплати страхових внесків, період
одержання допомоги по безробіттю, а
також робота в'язнів і робота за
угодами цивільно-правового характеру
за умови сплати страхових внесків.

У зв'язку з тим, що порядок включення
періоду відбування виправних робіт без
позбавлення волі в загальний трудовий
стаж особи, передбачений ст.4141 КПК
України на час виникнення спірних
правовідносин втратив силу, та з
врахуванням того, що чинним
законодавством передбаченого
безумовне зарахування часу відбування
засудженими покарання у виді виправних
робіт у загальний стаж роботи, з огляду
на вимоги ст.56 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» щодо сплати за
позивача страхових внесків, суд вважає
обґрунтовану позицію позивача про те,
що він має право на зарахування часу
відбування покарання у вигляді
виправних робіт без позбавлення волі
до загального його трудового стажу.

За таких підстав та міркувань позов
ОСОБА_1 підлягає задоволенню, однак суд,
посилаючись на положення ч.2 ст.11 КАС
України, з метою повного захисту прав
та інтересів позивача, про захист яких
він просить, вважає за необхідне вийти
за межі його позовних вимог, які у
позовній заяві викладені у довільній
формі і неналежним чином, що в
подальшому може призвести до
неможливості виконання судового
рішення.

Керуючись ст.58 Конституції України,
ст.ст.8, 42 КВК України, ст.ст.2, 9, 11, 21, 71, 94,
99, 102, 158-163, 1832, 185-186, 256 КАС України,
Законом України «Про пенсійне
забезпечення», Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фронду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області про зобов'язання суб'єкта
владних повноважень вчинити певні дії -
задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Чернігівському районі
Чернігівської області зарахувати
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в загальний стаж
роботи термін відбування покарання у
виді виправних робіт без позбавлення
волі в період з 21 грудня 1981 року по 03
січня 1983 року по місцю роботи - колгосп
імені Кірова (смт Олишівка,
Чернігівський район, Чернігівська
область).

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Чернігівському районі
Чернігівської області здійснити
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 перерахунок пенсії
з часу її призначення, тобто з 14 квітня
2014 року, з зарахуванням до загального
стажу його роботи термін відбування
покарання у виді виправних робіт без
позбавлення волі в період з 21 грудня 1981
року по 03 січня 1983 року та виплатити
недоплачені суми у зв'язку з не
зарахуванням терміну відбування
покарання до загального стажу.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 73,08 грн у
відшкодування сплаченого судового
збору.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст.254 КАС України.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом ч.3 ст.160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмову провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.
Апеляційна скарга подається до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Чернігівський районний суд
Чернігівської області, з одночасним
надісланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Суддя
Криворученко Д.П.