Справа № 872/4589/13
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"18" червня 2014 р. справа №
2а/0470/13416/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з підприємствами
гірничо-металургійного комплексу у м.
Кривому Розі Дніпропетровської
області (правонаступник -
Спеціалізована державна податкова
інспекція з обслуговування великих
платників у м.Дніпропетровську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів)

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
07.12.2012 р. у справі № 2а/0470/13416/12

за позовом Публічного акціонерного
товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
підприємствами
гірничо-металургійного комплексу у м.
Кривому Розі Дніпропетровської
області (правонаступник -
Спеціалізована державна податкова
інспекція з обслуговування великих
платників у м.Дніпропетровську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів)

про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив скасувати податкові
повідомлення-рішення, прийняті
спеціалізованою державною податковою
інспекцією по роботі з підприємствами
гірничо-металургійного комплексу у
місті Кривому Розі Дніпропетровської
області державної податкової служби:

- податкове повідомлення-рішення форми
«В4» від 21.08.2012 року №, яким
позивачу зменшено суму від'ємного
значення податку на додану вартість за
травень 2012 року на 7 977 520,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми
«В1» від 21.08.2012 року №, яким
зменшено бюджетне відшкодування
податку на додану вартість на суму 1 185
293,00 грн. за травень 2012 року та накладено
штрафні (фінансові) санкції у розмірі 592
646,50 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми
«В4» від 25.09.2012 року №, яким
позивачу зменшено суму від'ємного
значення податку на додану вартість за
червень 2012 року на 812 716,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми
«В1» від 25.09.2012 року №, яким
позивачу зменшено бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість на суму 7 977 520,00 грн. за червень
2012 року та накладено штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 3 988 760,00
грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми
«В1» від 20.11.2012 року №, яким
позивачу зменшено бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість на суму 812 716,00 грн. за липень 2012
року та накладено штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 406 358,00 грн.

Постановою суду першої інстанції позов
задоволено повністю. Суд виходив з
того, що позивач не допустив порушень
податкового законодавства.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права. Зазначає, що судом не були
всебічно, повно та об'єктивно
розглянуті всі обставини справи та не
надана належна правова оцінка доказам,
та надано перевагу доказам позивача.
Просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення про відмову у
задоволені позову.

В судовому засіданні представники
відповідача, заявника апеляційної
скарги, - надали суду усні та письмові
пояснення, підтримали доводи
апеляційної скарги, та просили її
задовольнити.

Представники позивача в судовому
засіданні надали усні та письмові
пояснення, заперечували проти
задоволення апеляційної скарги та
просили відмовити в її задоволенні.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши докази, наявні в
матеріалах справи, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги дотримання
судом першої інстанції норм
процесуального та матеріального права,
суд дійшов висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що у
період з 23.07.2012 року по 10.08.2012 року
співробітниками СДПІ ГМК у м. Кривому
Розі проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
правомірності нарахування ПАТ
«АрселорМіттал КривийРіг» заявленого
до відшкодування з бюджету податку на
додану вартість згідно декларації з
податку на додану вартість за травень
2012 року, у сумі 240 463 098 грн. на
розрахунковий рахунок, відображених у
податковій декларації з ПДВ, поданій за
відповідний звітний (податковий)
період, за наслідками якої складено акт
перевірки №50/08-23-120/2/24432974 від 14.08.2012
року.

В акті зафіксовано, що перевіркою
правомірності визначення податкових
зобов'язань та податкового кредиту,
суми бюджетного відшкодування
відображених у декларації за травень
2012 року, встановлено, що на порушення п.
44.1, ст. 44, п. 185.1 ст. 185, пп.186.3, п. 186.4 ст.186, п.
187.1, п.187.8, ст.187, п.188.1 ст.188, п.190.2 ст.190, п.
192.1, п. 198.2 п. 198.6 ст.198, п. 201.1, п.201.6, п. 201.10,
п.201.12, п. 201.14, п.201, п. 208.2, п.10 розділу ХХ
Перехідних положень Податкового
кодексу України, пунктів 1,2 статті 9
Закону України від 16.07.1999 року №996-XІV
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», пунктів 2.1, 2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку та п.6, 7, 8, 9,10, 11
«Порядку ведення реєстру виданих та
отриманих податкових накладних»,
затверджений наказом ДПА України від
24.12.2010 року №1002, ПАТ «АрселорМіттал
Кривий Ріг» порушено порядок ведення
податкового обліку, завищено суму
від'ємного значення за травень 2012 року
у сумі 7 977 520 грн. та суму бюджетного
відшкодування за травень 2012 року у сумі
1 185 293 грн.

На підставі цього акта перевірки СДПІ
ГМК у м. Кривому Розі було винесено:

- податкове повідомлення-рішення від
21.08.2012р. №, яким зменшено ПАТ
«Арселор Міттал Кривий Ріг» бюджетне
відшкодування податку на додану
вартість на суму 1 185 293,00 грн. за травень
2012 року та накладено штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 592 646,50 грн.

- податкове повідомлення-рішення від
21.08.2012 року №, яким ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» зменшено
суму від'ємного значення податку на
додану вартість за травень 2012 року на 7
977 520,00 грн.

У період з 20.08.2012 року по 10.09.2012 року
співробітниками СДПІ ГМК у м. Кривому
Розі проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
правомірності нарахування ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту за травень-червень 2012 року та
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на розрахунковий
рахунок за червень 2012 року, у сумі 304 419
802 грн., відображених у податковій
декларації з ПДВ, поданій за
відповідний звітний (податковий)
період, за наслідками якої складено акт
перевірки №61/08-23-120/2/24432974 від 12.09.2012
року, в якому зафіксовано порушення
позивачем:

- п.44.1, ст.44, пп.185.1, ст. 185, пп.186.3 ст.186,
п.187.8, ст.187, пп.188.1 ст.188, пп.198.2 пп.198.6 ст.198,
пп.201.1, 201.6, 201.10 п.201.12 п.208.2 ст.208
Податкового кодексу України, пунктів 1,
2 статті 9 Закону України від 16.07.1999 року
№996-XІV «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»,
пунктів 2.1, 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, п.7, пп.11.4, п.11,
п.12 наказу ДПА України 24.12.2010 року №1002
«Про затвердження форми реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних та Порядку його ведення»
порушено порядок ведення податкового
обліку та завищено суму від'ємного
значення за червень 2012 року у сумі 812 716
грн.;

- п. 44.1, ст.44, пп.185.1, ст. 185, пп.186.3, п. 186.4
ст.186, п.187.1, п.187.8, ст.187, п.188.1 ст.188, п.190.2
ст.190, п.192.1 ст.192, п. 198.2 п. 198.6 ст.198, п. 201.1,
п.201.6, п. 201.10, п.201.12, п. 201.14, п.201.15, ст. 201, п.
208.2, п.10 розділу ХХ Перехідних положень
Податкового кодексу України, пунктів 1,2
статті 9 Закону України від 16.07.1999 року
№996-XІV «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»,
пунктів 2.1, 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку та п. 6, 7, 10, 11
«Порядку ведення реєстру виданих та
отриманих податкових накладних»,
затверджений наказом ДПА України від
24.12.2010 року №1002 ПАТ «АрселорМіттал
Кривий Ріг», порушено порядок ведення
податкового обліку, завищено суму
бюджетного відшкодування за червень 2012
року у сумі 7 977 520 грн.

На підставі цього акта перевірки СДПІ
ГМК у м. Кривому Розі було винесено :

- податкове повідомлення-рішення від
25.09.2012р. №, яким ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» зменшено
суму від'ємного значення податку на
додану вартість за червень 2012 року на 812
716,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від
25.09.2012р. №, яким ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» зменшено
бюджетне відшкодування податку на
додану вартість на суму 7 977 520,00 грн. за
червень 2012 року та накладено штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 3 988 760,00
грн..

У період з 16.10.2012 року по 05.11.2012 року
співробітниками СДПІ ГМК у м. Кривому
Розі проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
правомірності нарахування ПАТ
«Арселор Міттал Кривий Ріг» від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту за червень-липень 2012 року та
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на розрахунковий
рахунок за липень 2012 року, у сумі 244 476 741
грн., відображених у податковій
декларації з ПДВ, поданій за
відповідний звітний (податковий)
період, за наслідками якої складено акт
перевірки №76/08-23-120/2/24432974 від 08.11.2012
року.

В акті зафіксовано, що перевіркою
правомірності визначення податкових
зобов'язань та податкового кредиту,
суми бюджетного відшкодування
відображених у декларації за липень 2012
року встановлено, що на порушення п. 44.1,
ст. 44, п. 185.1 ст. 185, пп.186.3 ст.186, п. 187.8, ст.187,
пп.188.1 ст.188, п. 198.2 пп. 198.6 ст.198, пп. 201.1,
п.201.6, п. 201.10, п.201.12, п. 201.14, п.201.15 ст.201, п.
208.2 ст.208 Податкового кодексу України,
пунктів 1,2 статті 9 Закону України від
16.07.99 року №996-XІV «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», пунктів 2.1, 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку та п.7, пп.11.4, п.11,
п.12 наказу ДПА України 24.12.2010 року №1002
«Про затвердження форми реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних та Порядку його ведення»,
р.ІІІ п.8, р.ІХ п.1 Порядку заповнення і
подання податкової звітності з податку
на додану вартість, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 25.11.2011 року №1492, позивачем порушено
порядок ведення податкового обліку та
завищено суму бюджетного
відшкодування за липень 2012 року у сумі
812 716 грн.

На підставі цього акта перевірки СДПІ
ГМК у м. Кривому Розі було винесено:

- податкове повідомлення-рішення від
20.11.2012р. №, яким ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» зменшено
бюджетне відшкодування податку на
додану вартість на суму 812 716,00 грн. за
липень 2012 року та накладено штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 406 358,00 грн.

Вважаючи висновки, викладені в актах
перевірки за травень та червень,
необґрунтованими, а вказані вище
повідомлення-рішення - незаконними,
позивач здійснив їх оскарження в
адміністративному порядку (скарга до
ДПС у Дніпропетровській області від
30.08.2012 року №8111-12/382, скарга до окружної
державної податкової служби -
центрального офісу з обслуговування
великих платників податків державної
податкової служби від 04.10.2012 року
№8111-12/440 та повторна скарга до
Державної податкової служби України
від 03.10.2012 року №8111-12/438). У задоволенні
цих скарг позивача було відмовлено,
через що останній звернувся з позовом
до суду.

Щодо податкового повідомлення-рішення
від 21.08.2012р. №.

Останнє прийнято за низкою порушень,
встановлених під час перевірки ,
внаслідок чого зменшено суму
бюджетного відшкодування ПДВ за
травень 2012 року на суму 1 185 293,00 грн., з
яких:

- позивач не відобразив податкові
зобов'язання в податковому періоді,
яким датовані акти наданих послуг
нерезидентами (квітень 2012 року),
порушивши тим самим «правило першої
події», що призвело до заниження
податкових зобов'язань з ПДВ за квітень
2012 року, завищення від'ємного значення
ПДВ за квітень 2012 року і завищення
бюджетного відшкодування ПДВ за
травень 2012 року, сума порушення 9 172,60
грн.;

- позивач порушив порядок виписки
податкових накладних стосовно дати
їхньої виписки, у зв'язку що вони були
виписані не в тому, що потрібно,
податковому періоді, що призвело до
завищення податкового кредиту квітня
2012 року і бюджетного відшкодування ПДВ
травня 2012 року, сума порушення 183 849,88
грн.;

- позивачем допущено розбіжності між
даними Єдиного Реєстру податкових
накладних та реєстром виданих та
отриманих податкових накладних з
відображення податкових накладних,
отриманих від контрагента TOB «Етар», що
призвело до завищення податкового
кредиту квітня 2012 року і бюджетного
відшкодування ПДВ травня 2012 року, сума
порушення 9 920, 00 грн.;

- позивачем занижено податкові
зобов'язання з ПДВ у квітні 2012 року за
операціями з TOB «АрселорМіттал
Пекеджінг», що відповідно, призвело до
завищення бюджетного відшкодування
ПДВ за травень 2012 року, сума порушення
982 080,00 грн.;

- позивачем завищено податковий кредит
по взаємовідносинах з контрагентом СП
у формі ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» в
березні 2012 року, призвело до завищення
податкового кредиту квітня 2012 року і
відповідно призвело до завищення
бюджетного відшкодування ПДВ за
травень 2012 року.

Щодо порушення, за яким зменшено суму
бюджетного відшкодування ПДВ за
травень 2012 року на суму 9 172,60 грн. та 183
849,88 грн.

Як зазначає в акті перевірки від 16.07.2012
року відповідач, в порушення п. 185.1ст
185, п. 186.4 ст. 186, п. 187.1 cт. 187 Податкового
кодексу України ПАТ «АрселорМіттал
Кривий Ріг» занижено суму податкових
зобов'язань по р. 7 колонки Б «Суми ПДВ»
декларації за квітень 2012 року в
результаті завищення податкових
зобов'язань квітня 2012 року у сумі ПДВ 459
452,70 грн. за рахунок включення до
складу податкових зобов'язань за
березень 2012 року; заниження податкових
зобов'язань квітня 2012 року у сумі ПДВ 468
625,34 грн.

Суть порушення зводиться до того, що
позивач маючи взаємовідносини та
отримуючи послуги від нерезидентів,
формував дані свого податкового обліку
на підставі первинних документів, а
саме - актів виконаних робіт (наданих
послуг) у податковому періоді, коли
такі акти були отримані. На думку
колегії суддів, такі дії позивача
ґрунтуються на положеннях п. 187.8 ст. 187
Податкового кодексу України (надалі -
ПКУ) та п. 44.1 ст. 44 ПКУ.

Так, відповідно до п. 187.8 ст. 187 ПКУ, датою
виникнення податкових зобов'язань за
операціями з постачання послуг
нерезидентами, місцем надання яких є
митна територія України, є дата
списання коштів з банківського рахунка
платника у в оплату послуг або дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання нерезидентом, залежно
від того, яка з подій відбулася раніше.

Акти виконаних робіт (наданих послуг),
перелічені відповідачем на сторінках
22-23 перевірки, хоча і датовані квітнем
2012 року, однак фактично отримані
позивачем і травні 2012 року, що не
оспорюється відповідачем.

Акти виконаних робіт (наданих послуг) є
первинними документами, на підставі
яких платником податків формуються
дані податкового обліку.

Згідно п. 44.1 ст. 44 ПКУ, «Для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, документів,
пов'язаних з обчисленням і сплатою
податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту».

Тому, зважаючи на норму статті 44 ПКУ,
позивач не мав права формувати дані
свого податкового обліку на підставі
первинних документів, яких у нього
станом на квітень 2012 року не було.

Згідно п. 50.1 ст. 50 ПКУ, у разі якщо у
майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
платник податків самостійно виявляє
помилки, що містяться у раніше поданій
ним податковій декларації (крім
обмежень, визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо відповідні
уточнені показники зазначаються ним у
складі податкової декларації за
будь-який наступний податковий період,
протягом якого такі помилки були
самостійно виявлені.

Отримавши акти виконаних робіт
(наданих послуг) в травні 2012 року,
позивач скористався своїм правом,
наданим п. 50.1 ст. 50 ПКУ і зазначив
показники цих актів в складі
податкових зобов'язань з ПДВ в
податковій декларації з податку на
додану вартість за травень 2012 року.

Слід також звернути увагу на те, що
перевірка, за результатами якої було
складено акт №50/08-23-120/2/24432974 від 14.08.2012
року, на підставі висновків якого
відповідачем прийняте податкове
повідомлення-рішення № від 21.08.2012
року, проводилась в період з 23.07.2012 року
по 10.08.2012 року.

Натомість позивачем вже виправлено
помилки допущені в податковій
декларації з ПДВ за квітень 2012 року
19.06.2012 року в порядку ст. 50 ПКУ шляхом
подання звітної податкової декларації
з ПДВ за травень 2012 року, - тобто до
початку перевірки.

Також, колегія суддів зазначає, що
позивачем правомірно віднесено до
складу податкового кредиту за квітень
2012 року суму 183 849,88 грн. за податковими
накладними, датованими березнем 2012
року, що відповідає датам отримання
актів наданих нерезидентами послуг.

При цьому колегія суддів вважає, що
допущене платником податків порушення
не обмежує його право на віднесення
суми податку по операціях з отримання
послуг, наданих

нерезидентом на митній території
України, з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності, отримання яких
підтверджується належними первинними
документами, до податкового кредиту.

Крім того, на думку колегії суддів, в
даному випадку наявна колізія правових
норм між п. 44.1 ст. 44 та п. 187.8 ст. 187 ПКУ.
Відповідно до п. 4.1.4. ч. 4.1. ст. 4 ПКУ слід
виходити з презумпції правомірності
рішень платника податків у разі, якщо
норма закону або іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі закону, або якщо норми різних
законів або різних нормативно-правових
актів допускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, унаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що податковий орган
безпідставно зменшив позивачу
податковим повідомленням-рішенням №
від 21.08.2012 року суму бюджетного
відшкодування з ПДВ за травень 2012 року,
порушуючи п. 44.1 ст. 44, п. 50.1 ст. 50, п. 53.1 ст.
53, 187.8 ст. 187 ПКУ.

Крім того, податковим
повідомленням-рішенням № від
21.08.2012 року зменшено суму бюджетного
відшкодування на суму 8 920 грн.
внаслідок порушення 198.6 ст. 198, п. 201.1,
201.10, 201.6, 201.14, 201.15 ст. 201 ПКУ та Порядку
ведення реєстру виданих та отриманих
податкових накладних, затвердженого
Наказом ДПАУ №1002 від 21.12.2010р., оскільки
підприємством було завищено суму
податкового кредиту у квітні 2012 року у
розмірі 8920,0 грн. по податковій
накладній, яка отримана від TOB «Етар».

З цього приводу на сторінках 26-27 акту
перевірки №39/08-23-120/2/24432974 від 16.07.2012 року
відповідач зазначив, що перевіркою
встановлено, що у реєстрі отриманих
податкових накладних за квітень 2012
року відображена податкова накладна TOB
«ЕТАР» N 24 від 25.04.2012 року на суму ПДВ 37 520
грн. Однак в той же час перевіркою
наданих податкових накладних
встановлено наявність податкової
накладної TOB «ЕТАР» №24 від 25.04.2012 року
на суму ПДВ 28 600 грн., тому з
посиланням на пункт 198.6 статті 198 ПКУ,
яким встановлено заборону віднесення
до податкового кредиту сум податку, не
підтвердженого податковими
накладними, відповідач дійшов висновку
про завищення позивачем податкового
кредиту за квітень 2012 року на 8920 грн.

Проте, відповідачем при проведенні
перевірки не взято до уваги всі
обставини справи, що і призвело до
необґрунтованого висновку про
завищення позивачем податкового
кредиту за квітень 2012 року.

Так, в дійсності сума податкового
кредиту за квітень 2012 року за рахунок
податку, сплаченого позивачем в складі
вартості товарів, придбаних у TOB «ЕТАР»
сформована не тільки на підставі
податкової накладної №24 від 25.04.2012 року
на суму ПДВ 28 600 грн., а також на підставі
податкової накладної TOB «ЕТАР» №30 від
25.04.2012 року на суму ПДВ 8920 грн. (том 3, а.с.
20-21).

Проте, відповідач при проведенні
перевірки з невідомих причин не
звернув увагу на наявність у позивача
належним чином оформленої податкової
накладної TOB «ЕТАР» №30 від 25.04.2012 року
на суму ПДВ 8920 грн. і дійшов
необґрунтованого висновку про
завищення позивачем податкового
кредиту саме на цю суму податку.

При цьому відповідач послався на
порушення Порядку ведення реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних, затвердженого Наказом ДПАУ
№1002 від 21.12.2010 р.

Слід визнати, що позивачем була
допущена помилка при складанні реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних: замість зазначення в
реєстрі двох окремих податкових
накладних (№24 від 25.04.2012 року на 28 600 грн.
і №30 від 25.04.2012 року на 8920 грн.) позивач
помилково зазначив одну податкову
накладну №24 від 25.04.2012 року при цьому
зазначивши загальну суму цих двох
накладних - 37 520 грн.

Відповідно до пункту 11 підрозділу 2
розділу XX «Перехідні положення» ПКУ
реєстрація податкових накладних
платниками податку на додану вартість -
продавцями в

Єдиному реєстрі податкових накладних з
першого січня 2012 року запроваджується
для платників цього податку, у яких
сума податку на додану вартість в одній
податковій накладній становить понад 10
тисяч гривень.

Податкова накладна, в якій сума податку
на додану вартість не перевищує 10 тисяч
гривень, не підлягає включенню до
Єдиного реєстру податкових накладних.

Крім того, відповідно до п. 201.6. ст. 201
ПКУ, податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

Колегія суддів доходить висновку, що
відповідач не надав доказів виконання
покладених на нього обов'язків, а
порушення, допущене з боку позивача не
призвело до заниження податкових
зобов'язань, тому така помилка не може
бути визнана підставою для позбавлення
позивача права на формування
податкового кредиту на підставі
наявних та належним чином оформлених
податкових накладних.

Наступне порушення, яке знайшло
відображення податковому
повідомленні-рішенні від 21.08.2012р.
№, - в порушення п. 10 Розділу XX
Перехідних положень ПКУ, п. 192.1 ст. 192 ПКУ
- занижено суму податкових зобов'язань
за квітень 2012 року у розмірі 1270,18 грн.

З цього приводу на сторінках 29-30 акту
перевірки №39/08-23-120/2/24432974 від 16.07.2012 року
відповідач зазначив: «Станом на дату
закінчення перевірки ПАТ
АрселорМіттал Кривий Ріг» встановлено
наявність розбіжностей за квітень 2012
року у податковій звітності щодо
відображення податкових зобов'язань по
взаємовідносинах з підприємством
контрагентом TOB «АрселорМіттал
Пекеджінг» на суму 1270,18 грн., а саме до
складу податкового кредиту TOB
АрселорМіттал Пекеджінг» за
операціями з позивачем у квітні 2012 року
включено більшу суму податку, ніж ту, на
яку позивач задекларував податкові
зобов'язання за такими операціями (845
175,24 грн. та 843 905,06 грн. відповідно).

Судом встановлено, що в дійсності
позивач не занижував податкові
зобов'язання з ПДВ за операціями з TOB
АрселорМіттал Пекеджінг», а
розбіжності, на які посилається
відповідач, виникли в результаті
механічної помилки, допущеної
позивачем у розрахунку коригування сум
ПДВ до декларації з ПДВ за квітень 2012
року та в уточнюючому розрахунку до
декларації, які не призвели до
заниження податкових зобов'язань.

Щодо завищення від'ємного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту за правовідносинами з СП у
формі TOB «Група 4 Секурітас ЛТД» у сумі
982 080,0 грн., яке виникло за рахунок того,
що:

- в порушення п. 185.1 ст. 185, п. 186.3 ст. 186, п.
188.1 ст. 188, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, 201.6, 201.10 ст. 201
ПКУ, пунктів 1, 2 статті 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», пунктів 2.1, 2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджене
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. №88) ПАТ «АрселорМіттал
Кривий Ріг» завищено суму податкового
кредиту по взаємовідносинах з СП у
формі TOB «Група 4 Секурітас ЛТД» у сумі
982 080,0 грн. у Декларації за квітень 2012
року, колегія суддів зазначає наступне.

З цього приводу на сторінках 31-37 акту
перевірки №39/08-23-120/2/24432974 від 5.07.2012 року
відповідач зазначив:

- в акті виконаних робіт СП у формі TOB
«Група 4 Секурітас ЛТД» за березень 2012
року не зазначено зміст господарської
операції та її вимірники у
натуральному та вартісному виразі;

- в акті виконаних робіт
зазначена більша вартість послуг з
охорони, аніж визначена договором;

- податкова накладна СП у
формі TOB «Група 4 Секурітас ЛТД» за
березень 2012 року не містить
кількісного виміру господарської
операції.

- в березні 2012 року позивачем
отримано послуги з охорони не тільки
від СП у формі TOB "Група 4 Секурітас ЛТД»,
але і від інших суб'єктів охорони.

Тому з посиланням на п. 185.1 ст. 185, п. 186.3
ст. 186, п. 188.1 ст. 188, п. 198.6 ст. 98, п. 201.1, 201.6,
201.10 ст. 201 ПКУ, пунктів 1, 2 статті 9 Закону
країни «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»,
пунктів 2.1, 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку відповідач
дійшов висновку про завищення
позивачем податкового кредиту за
квітень 2012 року на 982 080,0 грн.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно і обґрунтовано
скасоване
податкове-повідомлення-рішення в цій
частині з огляду на наступне.

Так, між ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»
(замовник) та «Група 4 Секурітас ЛТД»
(виконавець) укладено договір про
надання охоронних послуг №965 від 29.02.2012
року.

За договором замовник доручає, а
виконавець зобов'язується виконувати
комплекс заходів власними силами і
засобами, необхідними для збереження
цілісності охоронюваних об'єктів, а
також з використанням технічних
засобів охорони і комплексних систем
безпеки замовника в період часу і на
умовах, визначених цим договором
(надання послуги з охорони).

Замовник погоджує можливість
залучення виконавцем для надання
послуг за цим договором таких компаній:
ТОВ НСБ «Меркурій-С» на період до 31.12.2012
року та ТОВ «Фірма «Бар'єр» ЛТД» на
період до 31.05.2012 року.

Згідно п. 5.1 договору вартість послуг
виконавця за тиждень становить 1 330 560,00
грн., в тому числі ПДВ - 221 760,00 грн.
Розрахунки замовника за надані
виконавцем послуги здійснюються
щомісячно. Факт надання послуг
підтверджується актом наданих послуг,
який підписується сторонами не пізніше
2 числа місяця, наступним за звітним. (п.
6.1 договору).

Всупереч доводам відповідача акт
виконаних робіт СП у формі TOB «Група 4
Секурітас ЛТД» за березень 2012 року
містить і зміст господарської
операції, і її вимірники в натуральному
та вартісному виразі. Так, з договору та
акта виконаних робіт за березень 2012
року вбачається, що змістом
господарської операції є «Надання
послуг з охорони за березень 2012 року»,
що є цілком вичерпним визначенням
змісту господарської операції.

В якості вимірнику господарської
операції в натуральному виразі
зазначено кількість відпрацьованих
співробітниками суб'єкта охорони годин
- 223 200 годин - що є належним вимірником
господарської операції, оскільки
договором між позивачем та СП у формі TOB
«Група 4 Секурітас ЛТД» визначено умову
оплати послуг охорони, виходячи з
витраченого на послуги охорони часу.

В якості вимірнику господарської
операції в вартісному виразі в акті
виконаних робіт зазначено вартість
послуг в розмірі 4 910 400,00 грн. без ПДВ.

Також, колегія суддів погоджується з
тим, що відповідачем допущено
арифметичну

помилку, оскільки не вірно розраховано
вартість послуг охорони за березень 2012
року через невірно визначений робочий
час, протягом якого надавалась послуга
охорони.

Таким чином вартість послуг охорони СП
у формі TOB «Група 4 Секурітас ЛТД» за
березень 2012 року складає саме 5 892 480 грн.
в т.ч. ПДВ 982 080,00 грн.

Щодо доводів заявника апеляційної
скарги, що окрім цього суб'єкта охорони
позивач користувався аналогічними
послугами також інших суб'єктів
охорони, слід зазначити, що цими
суб'єктами охорони (Криворізький
аварійно-рятувальний загін,
Криворізький відділ ДСО при ГУМВС
України, ПП «Добра справа», 4-й загін
державної пожежної охорони, TOB НСБ
«Меркурій-С», TOB «Фірма Бар'єр ЛТД»)
надавались послуги різного роду та
охоронялись різні об'єкти позивача, що
підтверджується умовами договорів
охорони, які містяться в матеріалах
справи.

Також слід додати, що TOB «Група 4
Секурітас ЛТД» містить відповідну
ліцензію (а.с. 65 т. 2), а вимог щодо
кількості працюючих в підприємстві для
такого роду діяльності а ні
законодавство, а ні умови ліцензування
не пред'являють.

На думку колегії суддів, судом першої
інстанції вірно зроблено висновок, що
охорона ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД»
крім виробничих об'єктів позивача
також і житлово-побутових та
соціальних об'єктів жодним чином не
свідчить про негосподарський характер
послуг охорони.

Як вбачається з додатку № 1 до договору
на охорону (Дислокація працівників
охорони території об'єкту замовника),
основними об'єктами позивача, які
охороняються ТОВ «Група 4 Секурітас
ЛТД» є виробничі приміщення, у яких
безпосередньо здійснюється виробничий
цикл, а не житлово-господарські та
соціальні об'єкти. Проте, збереження
майна ПАТ «АрселорМіттал Крвий Ріг», в
тому числі житлово-господарських та
соціальних об'єктів, також не
суперечить меті його господарської
діяльності.

Разом з тим, відповідач помилково
вважав, що підлягає зменшенню вся сума
бюджетного відшкодування, сформована
внаслідок включення до податкового
кредиту позивачем сум ПДВ, нарахованих
по взаємовідносинам із СП у формі ТОВ
«Група 4 Секурітас ЛТД», як таких, що не
пов'язані із господарською діяльністю,
без розмежування сум у залежності від
того, які послуги були надані - по
охороні виробничих об'єктів чи
житлово-господарських та соціальних
об'єктів.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо протиправності ППР від
21.08.2012р. №.

Щодо податкового повідомлення-рішення
№ від 21.08.2012 року, яке було
прийнято на підставі висновків акту
перевірки №50/08-23-120/2/24432974 від 14.08.2012 року
(том 1 а.с. 118-191) та яким зменшено розмір
від'ємного значення податку на додану
вартість за травень 2012 року на суму 7 977
520 грн.

Так, відповідачем зроблено висновок
про порушення позивачем порядку
виписки податкових накладних стосовно
дати їхньої виписки, у зв'язку з тим, що
вони були виписані не в тому, що
потрібно податковому періоді, це
призвело до завищення податкового
кредиту, і як наслідок, суми від'ємного
значення ПДВ за травень 2012 року.

Оскаржуваним ППР зменшено розмір
від'ємного значення податку на додану
вартість за травень 2012 року за це
порушення на 6 845 568,02 грн.

Таке порушення пов'язано з оформленням
та несвоєчасним отриманням актів
наданих послуг від нерезидентів, та
правова позиція суду стосовно цього
порушення викладена вище.

Суть іншого порушення, на суму 181 552,17
грн. полягає, на думку податкового
органу в тому, що формування
податкового кредиту відбулося на
підставі податкових накладних, які не
були зареєстровані в Єдиному реєстрі
податкових накладних, що призвело, до
завищення податкового кредиту та суми
від'ємного значення ПДВ за травень 2012
року.

Як вбачається з матеріалів справи, в
дійсності податкові накладні
контрагентів КП «Кривбасводоканал», TOB
«ЗМ Україна», TOB «Монтажуніверсал» було
зареєстровано в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Відповідач же зробив висновок про
відсутність реєстрації податкових
накладних в Єдиному реєстрі податкових
накладних виходячи з даних реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних позивача, у якому було
вказано деякі податкові накладні
постачальників з незначними
механічними помилками у номерах або
внесено одну податкову накладну
відповідного постачальника на
загальну суму замість фактично наявних
двох податкових

накладних цього постачальника. Як
наслідок, відповідач перевірив
реєстрацію у Єдиному реєстрі
податкових накладних тих податкових
накладних, які містять зазначені вище
помилки, тобто неіснуючих податкових
накладних і дійшов висновку про
відсутність їх реєстрації.

Співставлення наявних в матеріалах
справи податкових накладних і витягів
з Єдиного реєстру податкових накладних
дає змогу дійти однозначного висновку
про те, що податкові накладні, на
підставі яких позивачем сформовано
податковий кредит, зареєстровані в
Єдиному реєстрі податкових накладних.
А тому доводи відповідача про
неправомірність формування позивачем
податкового кредиту є безпідставними і
необґрунтованими.

Податковим кодексом України не
передбачені обмеження у формуванні
податкового кредиту у разі допущення
платником податку помилок у реєстрі
виданих та отриманих податкових
накладних.

Для врегулювання ситуації, коли
платник допустив помилку у реєстрі
виданих та отриманих податкових
накладних Податковий кодекс України
передбачає спеціальний механізм,
визначений пунктом 201.6 статті 201
Кодексу, згідно якого в випадку, коли
органи державної податкової служби
виявляють розбіжності між даними
реєстрів виданих та отриманих
податкових накладних, наданих
платником податку в електронному
вигляді, та даними контрагентів, які
зазначені в Єдиному реєстрі податкових
накладних, вони зобов'язані повідомити
платника податку про такі розбіжності.
При цьому, платник податку, за даними
якого виявлені розбіжності, протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення, має право подати
уточнюючі дані без застосування
штрафних санкцій.

Натомість до проведення перевірки
відповідач не повідомляв позивача про
наявність розбіжностей між даними
реєстру виданих та отриманих
податкових накладних та Єдиного
реєстру податкових накладних. Доказів
направлення такого повідомлення на
пропозицію колегії суддів
відповідачем не надано.

Таким чином зазначені розбіжності
стали можливими також і через
протиправну бездіяльність самого ж
відповідача.

Слід визнати, що позивачем була
допущена помилка при складанні реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних, проте, така помилка не може
бути визнана підставою для позбавлення
позивача права на формування
податкового кредиту на підставі
наявної належним чином оформленої
податкової накладної.

Наступне порушення, яке полягало, на
думку податкового органу, у завищенні
податкового кредиту по
взаємовідносинах з контрагентом СП у
формі ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» в
квітні 2012 року, що відповідно призвело
до завищення податкового кредиту і, як
наслідок, суми від'ємного значення ПДВ
за травень 2012 року (950 400,00 грн).

Правова позиція по взаємовідносинам з
цим контрагентом та правомірності
нарахування податкового кредиту
викладена вище (ППР від 21.08.2012р. №).

Щодо податкового повідомлення-рішення
№ від 25.09.2012 року, що прийняте на
підставі висновків акту перевірки
№61/08-23-120/2/24432974 від 12.09.2012 року (том 1 а.с.
192-270), яким зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за червень 2012 в сумі 7 977 520 грн.
і застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 3 988 760,00 грн.

В цьому податковому
повідомленні-рішенні знайшли
відображення порушення, які на думку
податкового органу полягали в
наступному:

- позивач порушив порядок виписки
податкових накладних стосовно дати
їхньої виписки, у зв'язку з тим, що вони
були виписані не в тому, що потрібно,
податковому періоді, що призвело до
завищення податкового кредиту і суми
від'ємного значення ПДВ за травень 2012
року, і, як наслідок, суми бюджетного
відшкодування з ПДВ за червень 2012 року
на суму 6 845 568,02 грн.;

- позивачем сформовано податковий
кредит на підставі податкових
накладних, які не були зареєстровані в
Єдиному реєстрі податкових накладних,
що призвело до завищення

податкового кредиту і суми від'ємного
значення ПДВ за травень 2012 року, і, як
наслідок, суми бюджетного
відшкодування з ПДВ за червень на суму
181 552,17 грн.;

- завищено податковий кредит по
взаємовідносинах з контрагентом СП у
формі ТОВ «Група 4 Секурітас ЛТД» в
квітні 2012 року, що призвело до
завищення податкового кредиту і суми
від'ємного значення ПДВ за травень 2012
року, і, як наслідок, суми бюджетного
відшкодування з ПДВ за червень 2012 року
в сумі 950 400,00 грн.

Правова позиція колегія суддів з цього
приводу аналогічна викладеній по ППР №
від 21.08.2012 року.

Щодо повідомлення-рішення № від
25.09.2012 року.

Податковим повідомленням-рішенням
№ від 25.09.2012 року (том 1 а.с. 274)
зменшено суму від'ємного значення
податку на додану вартість за червень
2012 року на суму 812 716 грн.

Податкове повідомлення-рішення №
від 25.09.2012 року прийняте на підставі
висновків акту перевірки
№61/08-23-120/2/24432974 від 12.09.2012 року (том 1 а.с.
192-270).

В цьому податковому
повідомленні-рішенні знайшли
відображення порушення, які на думку
податкового органу полягали в
наступному :

- позивач порушив порядок виписки
податкових накладних по операціях з
нерезидентами, що надають послуги на
митній території України, стосовно
дати їхньої виписки, у зв'язку з тим, що
вони були виписані не в тому, що
потрібно, податковому періоді, що
призвело до завищення податкового
кредиту і, як наслідок, суми від'ємного
значення ПДВ за червень 2012 року - 784
207,20 грн.;

- позивачем сформовано податковий
кредит на підставі податкових
накладних контрагентів ТОВ «УКР МЕТ» і
ТОВ «Електроальянс», які не були
зареєстровані в Єдиному реєстрі
податкових накладних, що призвело до
завищення податкового кредиту і, як
наслідок, суми від'ємного значення ПДВ
за червень 2012 року - 28 508,80 грн.

Правова позиція колегії суддів
аналогічна викладеній по податковому
повідомленню-рішенню від 21.08.2012р.
№ та № від 21.08.2012 року.

Також, колегія суддів звертає увагу на
наступне. Позивач наголошує, що
податкові повідомлення-рішення №
від 21.08.2012 року, № від 25.09.2012 року,
№ від 20.11.2012 року прийняті не на
підставі актів перевірки, що зазначені
в них, оскільки фактично ці акти
перевірок не містять висновків, на яких
ґрунтуються зазначені податкові
повідомлення-рішення, а містять лише
посилання на попередні акти перевірок.
На думку позивача, зазначене свідчить
про необґрунтованість і незаконність
оскаржуваних податкового
повідомлень-рішень з огляду на вимоги
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженого
Наказом ДПАУ № 984 від 22.12.2010 року.

Колегія суддів також звертає увагу, що
відповідно до п. 86.6 ст. 86 ПКУ, податкове
повідомлення-рішення приймається
керівником контролюючого органу (його
заступником) протягом десяти робочих
днів з дня, наступного за днем вручення
платнику податків акта перевірки у
порядку, передбаченому статтею 58 цього
Кодексу, для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень (за
результатами фактичної перевірки - з
дня реєстрації (надходження) акта такої
перевірки до контролюючого органу за
основним місцем обліку платника
податків), а за наявності заперечень
посадових осіб платника податків до
акта перевірки приймається з
урахуванням висновку про результати
розгляду заперечень до акта перевірки -
протягом трьох робочих днів, наступних
за днем розгляду заперечень і надання
(надсилання) письмової відповіді
платнику податків.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положеннями Податкового кодексу
України передбачено проведення
повторної перевірки платника податку з
тих же самих питань за той же самий
період лише у випадку, коли органом
державної податкової служби вищого
рівня в порядку контролю за діями або

бездіяльністю посадових осіб органу
державної податкової служби нижчого
рівня здійснено перевірку документів
обов'язкової звітності платника
податків або матеріалів
документальної перевірки, проведеної
контролюючим органом нижчого рівня, і
виявлено невідповідність висновків
акта перевірки вимогам законодавства
або неповне з'ясування під час
перевірки питань, що повинні бути
з'ясовані під час перевірки для
винесення об'єктивного висновку щодо
дотримання платником податків вимог
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби (пп. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78
ПКУ).

При цьому, рішення про проведення
документальної позапланової перевірки
в цьому випадку приймається органом
державної податкової служби вищого
рівня лише у тому разі, коли стосовно
посадових осіб органу державної
податкової служби нижчого рівня, які
проводили документальну перевірку
зазначеного платника податків,
розпочато службове розслідування або
їм повідомлено про підозру у вчиненні
кримінального правопорушення.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з доводами позивача щодо
порушення порядку, встановленого
Податковим кодексом України щодо
прийняття податкових
повідомлень-рішень за наслідками
перевірки, оскільки вказані податкові
повідомлення рішення мали бути
прийняті безпосередньо після
перевірки, якою встановлено порушення,
а наступний акт перевірки не може мати
відсильного характеру.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
протиправності прийнятих відповідачем
податкових повідомлень рішень.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції допустив певну
неповноту у дослідженні доказів, не
навів в судовому рішенні мотивування
щодо прийняття постанови по окремим
податковим повідомленням-рішенням, чим
порушив вимоги процесуального закону
щодо обґрунтованості судового рішення
(ч. 1 ст.159 КАС України). Проте, відповідно
до п. 4 ч.1 ст. 202 КАС України, підставою
для скасування судового рішення є
порушення норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи або питання. Оскільки суд першої
інстанції по суті вірно вирішив справу,
колегія суддів не вбачає підстав для
його скасування.

Доводи апеляційної скарги суперечать
матеріалами справи, та не спростовують
висновків суду першої інстанції, а
тому постанову слід залишити без змін,
а апеляційну скаргу- без задоволення.

Керуючись ст.ст. 200, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
07.12.2012 р. у

справі № 2а/0470/13416/12 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун