Справа № 815/1942/14
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

03 липня 2014 р. Справа № 815/1942/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Стефанов С. О.

Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.

за участю секретаря - Півень М. О.

за участю представника позивача -
Боровікової К.Г.

за участю представника
відповідача - П'ятниченка А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Суворовському районі
Головного управління Міндоходів в
Одеській області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 29 квітня 2014 року по справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрлоудсистем» до
Державної податкової інспекції у
Суворовському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про скасування
податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрлоудсистем»
(надалі по тексту - позивач або ТОВ
«Укрлоудсистем») звернулось до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Суворовському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області (надалі по тексту -
відповідач або ДПІ у Суворовському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області) про скасування
податкового повідомлення-рішення від
24.10.2013 року № , посилаючись на те,
що за результатами проведеної
відповідачем камеральної перевірки
даних, задекларованих ТОВ
«Укрлоудсистем» у податковій
декларації з податку на додану
вартість за серпень 2013 року, а саме -
рядок 24 залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду, останньому протиправно
зменшено розмір від'ємного значення з
податку на додану вартість на суму 159
728,00 грн. внаслідок спливу строку в 1095
днів.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2014
року - позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області від
24.10.2013 року № , яким позивачу
зменшено розмір від'ємного значення з
податку на додану вартість на суму 159
728,00 грн.

В апеляційній скарзі, Державна
податкова інспекція у Суворовському
районі Головного управління
Міндоходів в Одеській області,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить постанову суду від 29.04.2014 року
-скасувати, прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що посадовою
особою відповідача на підставі п. 200.10
ст. 200 Податкового кодексу України від
02.12.2010р. № 2755-УІ (надалі за текстом - ПК
України) в порядку ст. 76 розділу ІІ
Кодексу проведено камеральну
перевірку даних, задекларованих у
податковій декларації з податку на
додану вартість за серпень 2013 року, а
саме ряд. 24 залишок від'ємного значення
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (податкова декларація з
податку на додану вартість від 16.09.2013
року № ).

За результатами проведеної
перевірки відповідачем був складений
акт № 804/15-54-22-02 від 11.10.2013 року (а.с. 22-26),
відповідно до висновку якого
відповідачем встановлено, що в
порушення п. 102.5 ст. 102, п.п. 135.5.4 п. 135.5
ст. 135, п. 200.1, п. 200.3, п. 200.4, п.200.6 ст. 200 ПК
України, ст. 257 Цивільного кодексу
України ТОВ «Укрлоудсистем» у
декларації за серпень 2013 року завищено
значення ряд. 24 (залишок від'ємного
значення який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду) у сумі 159728,00 грн.

На підставі зазначеного акту
перевірки відповідачем було прийнято
податкове повідомлення-рішення від
24.10.2013 року № , яким позивачу
зменшено суму від'ємного значення
податку на додану вартість на 159728,00 грн.
(а.с. 27).

Як вбачається з акту перевірки від
24.10.2013 року № , при проведенні
камеральної перевірки показників у
податковій декларації з податку на
додану вартість за серпень 2013 року,
встановлено, що ТОВ «Укрлоудсистем» до
ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області надано
декларацію з податку на додану
вартість за серпень 2013 року від 16.09.2013
року № ) із зазначенням у ряд. 24
(залишок від'ємного значення який після
бюджетного відшкодування включаються
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду) суми -
235 943,00 грн., з якої сума - 159 728,00 грн. була
сформована у червні-липні 2010 року.

На думку відповідача, ТОВ
«Укролоудсистем» протягом терміну у 1095
днів не було використано залишок
від'ємного значення з податку на додану
вартість, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду у розмірі 159728,00
грн., який було сформовано у червні -
липні 2010 року.

З огляду на викладене, відповідач у
акті перевірки дійшов висновку, що в
порушення п. 102.5 ст. 102, п. 200.1, п. 200.3, п.
200.4, п.200.6 ст. 200 ПК України ТОВ
«Укрлоудсистем» у декларації за
серпень 2013 року завищено значення ряд.
24 (залишок від'ємного значення який
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду) у сумі - 159728,00 грн.

Однак з такою позицією відповідача
погодитись неможливо з наступних
підстав.

Згідно пп.«б» п.200.4 ст.200 Податкового
кодексу України якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має
від'ємне значення, то залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування може включатися до
складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відповідно до п.102.5 ст.102 Податкового
кодексу України заяви про повернення
надміру сплачених грошових зобов'язань
або про їх відшкодування у випадках,
передбачених цим Кодексом, можуть бути
подані не пізніше 1095 дня, що настає за
днем здійснення такої переплати або
отримання права на таке відшкодування.

Тобто, застосування цієї норми (та
встановленого в ній строку) можливе
лише у тому випадку, коли платник має
намір відшкодувати податок на додану
вартість із бюджету, прийняв рішення
про таке відшкодування та звернувся до
податкового органу із заявою в
установленому Кодексом порядку.

Проте, відображення позивачем у
рядку 24 податкової декларації з
податку на додану вартість за вересень
2011 року залишку від'ємного значення
після бюджетного відшкодування, яке
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду, ще не означає прийняття
платником податку рішення про
реалізацію свого права на отримання
бюджетного відшкодування.

Окрім того, судом першої інстанції
встановлено, що жодних порушень у
формуванні спірних сум від'ємного
значення з ПДВ відповідачем в ході
перевірки позивача виявлено не було, в
акті перевірок тверджень з приводу
порушень позивачем формування
податкового кредиту з ПДВ або
від'ємного значення з ПДВ відповідачем
не викладено. З наявних у матеріалах
справи документів вбачається
відсутність жодних заперечень
податкового органу як в ході перевірки,
так і в ході судового розгляду справи
стосовно фактичної наявності у
позивача спірної суми від'ємного
значення з ПДВ за спірні податкові
періоди.

Враховуючи викладені вище норми
права, колегія суддів звертає увагу на
те, що положення пункту 102.5 статті 102
Податкового кодексу України, регулюють
виключно питання повернення надміру
сплачених грошових зобов'язань та
відшкодування сум податку на додану
вартість і саме для вирішення цих
питань законодавець встановлює
1095-денний термін. Будь-яких обмежень
щодо строків відображення податкового
кредиту та перенесення залишку
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування до складу сум, що
відносяться до податкового кредиту
наступного податкового кредиту,
Податковий кодекс України не містить.

З огляду на встановлення судом
першої інстанції факту незаявлення
позивачем суми до бюджетного
відшкодування, і оскільки використання
сформованого податкового кредиту (в
розрізі термінів його формування і
подальшого його використання у
відповідній частині, зокрема на
підставі відповідних податкових
накладних) не обмежено законом, і
зважаючи на те, що положення пункту 102.5
статті 102 Податкового кодексу України
не регулюють відносини щодо формування
платником податку залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду і не встановлюють
будь-яких обмежень до таких дій, то
висновки податкового органу про
відсутність у позивача права на
використання від'ємного значення ПДВ
за серпень 2013 у розмірі 159 728,00 грн. є
необґрунтованими.

Отже, зважаючи на те, що позивач не
заявляв свого наміру на відшкодування
податку на додану вартість із бюджету,
відповідного рішення не приймав та не
звертався до відповідача із необхідною
заявою, колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується з висновками
суду попередньої інстанцій про те, що
відповідачем при проведенні перевірки
безпідставно застосовані положення
п.102.5 ст.102 ПК України, які визначають
строки давності саме на подання заяви
про бюджетне відшкодування цього
податку, у зв'язку з чим суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що зменшення позивачу від'ємного
значення податку на додану вартість
через пропущення строків давності є
помилковим.

Крім того, судом встановлено, що
постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 15.03.2011 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 05.12.2013 року по справі за позовом ТОВ
«Укрлоудсистем» до ДПІ у Суворовському
районі м. Одеси про скасування
податкових повідомлень - рішень від
13.10.2010 року №№ /0, /0, 1/0
та 1/0 (справа № 2а-10730/10/1570) позовні
вимоги ТОВ «Укрлоудсистем» задоволено
та встановлено, що ТОВ «Укрлоудсистем»
мав право на бюджетне відшкодування у
сумі 782648 грн. за липень 2010 року та у сумі
239892 грн. за серпень 2010 року, а податкові
зобов'язання з ПДВ за червень 2010 року у
сумі 730097 грн., за липень 2010 року у сумі
330229 грн., за серпень 2010 року у сумі 38788
грн., визначені податковим органом
безпідставно, всупереч Закону України
«Про податок на додану вартість».

Таким чином судом, під час розгляду
справи № 2а-10730/10/1570, вже досліджувалось
питання дотримання ТОВ
«Укрлоудсистем» строків давності під
час декларування суми від'ємного
значення, яка після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду, у розмірі 159 728,00
грн., що сформувалася за рахунок
декларування сум від'ємного значення
за період червень-липень 2010 року (а.с.
63-79).

Частиною 1 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України встановлено, що обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

За таких підстав, обставини щодо
необґрунтованості зменшення
відповідачем залишку від'ємного
значення (24 р.) на суму 159 728,00 грн. є
такими, що не підлягають доказуванню, в
зв'язку з чим зменшення розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 159 728,00 грн. є
протиправним.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з
практикою Європейського суду з прав
людини. Так, у пункті 110 рішення від 23
липня 2002 року у справі «Компанія
«Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч
проти Швеції» Суд визначив, що
«…адміністративні суди, які
розглядають скарги заявників стосовно
рішень податкового управління, мають
повну юрисдикцію у цих справах та
повноваження скасувати оскаржені
рішення. Справи мають бути розглянуті
на підставі поданих доказів, а довести
наявність підстав, передбачених
відповідними законами, для призначення
податкових штрафів має саме податкове
управління.».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
вірного висновку, що позивач
правомірно задекларував у податковій
декларації з податку на додану
вартість за серпень 2013 року суму
залишку від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду у
розмірі 159 728,00 грн.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив всі обставини
справи, прийняв постанову з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 254 КАС

України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі Головного управління
Міндоходів в Одеській області -
залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2014
року по справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрлоудсистем» до Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів з моменту виготовлення
її в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 4 липня
2014 року.

Головуючий:

Судді: