Справа № 820/5878/13-а
Суддя: Муравйов О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 року м. Київ
К/800/54646/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючий суддя судді Муравйов О. В.
Острович С. Е. Степашко О. І. розглянувши
у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргуДержавної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову та ухвалуХарківського
окружного адміністративного суду від
12.08.2013 року Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.09.2013 рокуу
справі№ 820/5878/13-аза позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю
«Паркінг+»до Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській
областіпроскасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 12.08.2013 року
у справі № 820/5878/13-а, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.09.2013 року,
позов задоволено. Скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області №
від 08.07.2013 року.

Не погоджуючись із судовими рішеннями
у справі, відповідач звернувся до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове про відмову
в позові. Свої вимоги заявник
обґрунтовує порушенням судами норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, пп. 198.3 ст.198 Податкового
кодексу України.

В запереченнях на касаційну скаргу
позивач з вимогами та доводами
заявника не погоджується, просить
залишити в силі судові рішення у
справі.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної відповідачем позапланової
виїзної документальної перевірки ТОВ
«Паркінг+» з питань правильності
визначення, повноти нарахування та
сплати податку на додану вартість і
податку на прибуток по
взаємовідносинам з Підприємством
«ФОРТІС» ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ
ОРГАНІЗАЦІЇ ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ
ОРГАНІЗАЦІЇ ІНВАЛІДІВ «СОЮЗ
ОРГАНІЗАЦІЇ ІНВАЛІДІВ УКРАЇНИ» за
період з 01.08.2012 року по 30.09.2012 року
складено акт перевірки №2226/22.6-07/32868718
від 18.06.2013 року, яким зафіксовано
порушення позивачем п. 198.3 ст.198
Податкового кодексу України, у зв'язку
з чим занижено податок на додану
вартість за серпень місяць 2012 року на 593
595,71 грн., та за вересень 2012 року - 549 591,24
грн.

На підставі акта перевірки №
2226/22.6-07/32868718 від 18.06.2013 року податковим
органом прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 08.07.2013
року, яким ТОВ «Паркінг+» нарахована
сума про стягнення грошового
зобов'язання: за основним платежем - 1 143
186,95 грн., за штрафними санкціями - 285 796,74
грн.

Задовольняючи позов, суди першої та
апеляційної інстанцій виходив з того,
що висновок податкового органу про
неправомірне формування податкового
кредиту з ПДВ у серпні, вересні 2012 року
по взаємовідносинам з Підприємством
ФОРТІС» ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ
ОРГАНІЗАЦІЇ ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ
ОРГАНІЗАЦІЇ ІНВАЛІДІВ «СОЮЗ
ОРГАНІЗАЦІЇ ІНВАЛІДІВ УКРАЇНИ».
спростовуються матеріалами справи.

Колегія суддів погоджується з
висновком судів про задоволення
позову, враховуючи наступне.

Відповідно до п. п. 198.1, 198.2 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними або оформленими з
порушенням вимог (п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 201.4 ст. 204 Податкового
кодексу України податкова накладна
складається у момент виникнення
податкових зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової
накладної надається покупцю, копія
залишається у продавця товарів (робіт,
послуг). Дата виникнення податкових
зобов'язань платника ПДВ визначається
згідно з нормами ст. 187 Податкового
кодексу України.

Отже, правові наслідки у вигляді
виникнення права платника податку на
формування витрат та податкового
кредиту з ПДВ наступають лише у разі
реального (фактичного) вчинення
господарських операцій з придбання
товарів/робіт/послуг, що пов'язані з
рухом активів, зміною зобов'язань чи
власного капіталу платника, та
відповідають економічному змісту,
відображеному в укладених платником
податку договорах, а не лише оформлення
відповідних документів або рух
грошових коштів на рахунках платників
податку.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено. що реальність
господарських операцій по виконанню
договору поставки щебеня, щебеневої
суміші та відсіву № 17/09-1 від 17.09.2010 року,
укладеного ТОВ «Паркінг+» та
Підприємством «Фортіс» ХООВОІ «СОІУ»,
підтверджується матеріалами справи,
зокрема, видатковими та податковими
накладними, платіжними дорученнями.

Товар, а саме: щебінь та гранвідсів,
було поставлено в адресу ТОВ «Паркінг+»
залізничним транспортом, що
підтверджують відповідні накладні з
відміткою ДП «"Південної залізної
дороги» про доставку вантажу.

На підтвердження мети укладання
спірного договору, якою є виготовлення
асфальтобетону, позивачем надано копію
договору оренди землі від 11.06.2012 року,
укладеного між Харківською міською
радою та ТОВ «Паркінг+», згідно якого
позивач орендує земельну ділянку,
площею 3,5622 га , за адресою: м. Харків,
вул. Диканівська, 51 та копії договорів
№ 4389-В-С від 05.09.2009 року, № 4457-В-С від
03.12.2009 року та контракт № 04520-02 від 14.06.2010
року.

Постачальник товару на момент
здійснення господарських операцій був
зареєстрований в установленому
законом порядку, в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців відсутні записи про
відсутність за місцезнаходженням,
знаходився на обліку в податковому
органі, мав статус платника ПДВ.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що первинні документи за
своєю формою та змістом відповідають
вимогам чинного законодавства,
наявності недоліків (дефектів форми,
змісту або походження), які спричиняли
втрату означеними документами
юридичного статусу первинних
документів, не виявлено.

Оскільки в порушення ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
податковим органом не доведено
правомірність висновків акта
перевірки, що стали підставою
прийняття оскаржуваного
повідомлення-рішення, колегія суддів
погоджуються з висновком судів про
задоволення позову.

Посилання податкового органу на акти
перевірок контрагентів по ланцюгу
постачання підлягають відхиленню,
оскільки якщо контрагент або його
контрагенти по ланцюгу не виконали
своїх зобов'язань щодо сплати податку
до бюджету або викликали сумнів у
законності своєї діяльності, то це
тягне відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цих осіб, однак не є
підставою для позбавлення платника
податку-покупця права на формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість та формування валових
витрат по податку на прибуток за
наявності факту реального вчинення
господарської операції та у разі, якщо
такий платник має всі документальні
підтвердження розміру свого
податкового кредиту та витрат.

Доводи касаційної скарги щодо
відсутності фактичного виконання
спірного договору, викладеного не
спростовують, а зводяться до
переоцінки обставин, встановлених
судами першої та апеляційної
інстанцій, що у відповідності до ст. 220
Кодексу адміністративного судочинства
України не віднесено до повноважень
суду касаційної інстанції.

За таких обставин підстави для
задоволення касаційної скарги
відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
відхилити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 12.08.2013 року
та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25.09.2013 року
у справі № 820/5878/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав та в
порядку, передбачених статтями 236-239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
О. В. Муравйов

Судді
С. Е. Острович

О. І. Степашко