Справа № 813/1640/13-а
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2014 р. м. Київ
К/800/10520/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Малиніна В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області про зобов'язання вчинити певні
дії, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області про визнання бездіяльності
протиправною, зобов'язання нарахувати
та виплатити одноразову грошову
допомогу .

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року позов ОСОБА_2 задоволено.
Визнати протиправною бездіяльність
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області щодо нарахування та виплати
старшому лейтенанту міліції ОСОБА_2
одноразової грошової допомоги в
розмірі 50 відсотків місячного
грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби.
Зобов'язано відповідача нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову
допомогу в розмірі 50 відсотків
місячного грошового забезпечення за
кожний повний календарний рік служби
згідно статті 9 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» та абзацу 2 пункту 10 Постанови
Кабінету Міністрів України «Про
порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей» від 17
липня 1992 року № 393.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29 січня 2014
року скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нову постанову
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

У касаційній скарзі, ОСОБА_2, не
погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, посилаючись на
допущені судом порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, перевіривши доводи
касаційної скарги та заперечення на
неї, рішення судів щодо правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
вбачає порушення судом апеляційної
інстанції норм матеріального і
процесуального права при прийнятті
рішення, і тому вважає, що касаційну
скаргу слід задовольнити, рішення суду
апеляційної інстанції скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що наказом від 30 вересня
2010 року №303 о/c ОСОБА_2 старшого
лейтенанта міліції, інспектора з
адміністративної практики батальйону
дорожньо-патрульної служби відділу ДАІ
з ОАТ м. Львова та ATI при ГУМВС звільнено
у запас Збройних Сил України на
підставі пункту 64 «б» «Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ» (через хворобу).
Підставою звільнення - свідоцтво про
хворобу від 14 вересня 2010 року № 558.

20 жовтня 2010 року позивач звернувся до
начальника УДАІ ГУМВС України у
Львівській області з письмовою заявою,
в якій просив нарахувати та виплатити
йому одноразову грошову допомогу в
розмірі 50 відсотків місячного
грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби
відповідно до частини 1 статті 9 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб».

Листом від 24 листопада 2010 року № 9/П-20,
ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні його
заяви, з мотивів, що на день звільнення
у позивача не було права на пенсію за
вислугою років та права на пенсію по
інвалідності.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», особам рядового,
сержантського, старшинського та
офіцерського складу та деяким іншим
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом та звільняються зі служби за
віком, станом здоров'я чи у зв'язку із
скороченням штатів або проведенням
організаційних заходів, закінченням
строку контракту, систематичним
невиконанням умов контракту
командуванням, виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
50 відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби.

Згідно з пунктом 10 постанови Кабінету
Міністрів України від 17 липня 1992 року
№393 «Про порядок обчислення вислуги
років, призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їх сімей»,
військовослужбовцям, крім
військовослужбовців строкової
військової служби, особам рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації, державної пожежної
охорони, органів і підрозділів
цивільного захисту, податкової
міліції, Державної
кримінально-виконавчої служби: які
звільняються із служби за віком, станом
здоров'я чи у зв'язку із скороченням
штатів або проведенням організаційних
заходів, після закінчення строку
контракту, у зв'язку із систематичним
невиконанням умов контракту
командуванням, виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
50 відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби.

Тобто, необхідними підставами для
виплати одноразової грошової допомоги
в розмірі 50 відсотків місячного
грошового забезпечення при звільненні
зі служби, є підстава звільнення зі
служби - за станом здоров'я .

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, підстава звільнення зі
служби - пункт 64 «б» «Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ» - через хворобу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про часткове задоволення
позовних вимог, оскільки відповідно
пункту 10 постанови Кабінету Міністрів
України від 17 липня 1992 року № 393,
позивач має право на отримання
одноразової грошової допомоги в
розмірі 50 відсотків місячного
грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби.

Враховуючи приписи статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
рахує за необхідне скасувати рішення
суду апеляційної інстанції та залишити
в силі рішення суду першої інстанції,
яке ухвалено відповідно до закону і
скасоване помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29 січня 2014
року скасувати, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області про зобов'язання вчинити певні
дії, залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

В.В. Малинін