Справа № 2а/0570/8856/2012
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2012-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна ДОНЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2012 р.
Справа № 2а/0570/8856/2012

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардейської
дивізії, 17

головуючого - судді Волгіної Н.П.,

розглянувши в приміщенні Донецького
окружного адміністративного суду у
порядку письмового провадження
адміністративну справу

за позовом Добропільського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Управління Пенсійного
фонду України в м. Добропілля та
Добропільському районі Донецької
області

до Фізичної особи - суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Добропільський міжрайонний прокурор в
інтересах держави в особі Управління
Пенсійного фонду України в м.
Добропілля та Добропільському районі
Донецької області звернувся до
Донецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом про
стягнення з Фізичної особи - суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 до
бюджету Управління Пенсійного фонду
України в м. Добропілля та
Добропільському районі Донецької
області заборгованість у розмірі 4813,64
грн.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим,
що у відповідача рахується
заборгованість зі сплати єдиного
внеску станом на 01.06.2012 року в розмірі
4813 грн 64 коп, яка у встановлений строк
до Фонду не перерахована.

Враховуючи наведене, просить стягнути
з відповідача зазначену суму боргу.

Прокурор у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, заяву про розгляд справи за
участю його представника не надав.

Представник позивача у судове
засідання, призначене на 31.08.2012 року не
з'явилась, у судовому засіданні, яке
відбулось 17.08.2012 року, надала суду
клопотання про слухання справи без
участі представника позивача.

Відповідач у судове засідання не
з'явилась. До суду повернувся конверт
разом з рекомендованим повідомленням
про вручення, в якому відповідачу
направлена судова повістка про виклик
до суду; причина повернення -
«закінчення терміну зберігання».

Відповідно до ст. 35 КАС України у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Таким чином, відповідач є належним
чином повідомлений про наслідки
неподання заперечень проти позову та
необхідних документів або заяви про
визнання позову до суду.

Згідно ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів

Дослідивши матеріали справи, доводи
позовної заяви, суд встановив наступне.

Відповідно до отриманої інформації з
веб-сайту Державного підприємства
«Інформаційно-ресурсний центр», який є
технічним адміністратором Єдиного
державного реєстру (Наказ Міністерства
юстиції України № 2009/5 від 19.08.2011 року),
фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
зареєстрована в якості суб'єкта
підприємницької діяльності Виконавчим
комітетом Добропільської міської ради.
Станом на 31.08.2012 року перебуває в стані
припинення підприємницької
діяльності.

Відповідно до матеріалів справи, місце
проживання ОСОБА_1: АДРЕСА_1 (а.с. 27).

Як вбачається з анкети страхувальника,
яка створюється на підставі даних
«Реєстру страхувальників ДРСС», 30.09.2010
року в Управлінні Пенсійного фонду
України м. Добропіллі та
Добропільському районі Донецької
області зареєстрована фізична особа -
підприємець ОСОБА_1, код НОМЕР_1,
реєстраційний номер 05-23-11-4826/05233 (а.с. 11).

За інформацією Добропільського
міського відділу Головного управління
МВС України в Донецькій області від
29.05.2012 року вих. № 7276 громадянка ОСОБА_1
змінила прізвище в зв'язку з
реєстрацією шлюбу на прізвище «ОСОБА_1»
(а.с. 27).

На підставі наданої інформації в
анкету страхувальника Управлінням
Пенсійного фонду України м. Добропіллі
та Добропільському районі Донецької
області були внесені відповідні зміни
(а.с. 12).

27.03.2012 року відповідачем по справі
наданий до УПФУ м. Добропіллі та
Добропільському районі Донецької
області звіт за 2011 рік про суми
нарахованого доходу застрахованих
осіб та суми нарахованого єдиного
внеску, згідно якого визначена
загальна сума єдиного внеску до сплати
у розмірі 4010 грн 30 коп (а.с. 4-5).

Згідно картки особового рахунку ФО-П
ОСОБА_1 станом на 11.06.2012 року
заборгованість зі сплати єдиного
внеску складає суму в розмірі 4010 грн 30
коп (а.с. 6).

Крім цього, відповідно до картки
особового рахунку (а.с. 7) за ФО-П ОСОБА_1
значиться заборгованість по страхових
внесках на суму 803,34 грн, яка виникла
станом на 25.04.2012 року.

06.04.2012 року УПФУ м. Добропіллі та
Добропільському районі Донецької
області надіслало на адресу ФО-П ОСОБА_1
вимогу від 02.04.2012 року № ф-226 на суму 4010,30
грн, яка була повернута адресатові (а.с.
9) та 07.05.2012 року вимога № Ф-33 про сплату
боргу в сумі 803,34 грн, яку відповідач
отримала особисто під підпис 25.06.2012
року, про що свідчить корінець вимоги
(а.с. 10-10а).

На час подання позовної заяви
зазначена сума заборгованості
відповідачем в добровільному порядку
не сплачена.

Проаналізувавши встановлені обставини
справи та норми законодавства України,
яке регулює спірні правовідносини, суд
вважає позовну заяву такою, що підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ст. п. 5. ч. 2 ст. 20 Закону України
"Про прокуратуру"при виявленні
порушень закону прокурор або його
заступник у межах своєї компетенції
мають право звертатись до суду з заявою
про захист прав і законних інтересів
громадян, держави, а також підприємств
та інших юридичних осіб.

Відповідно до ст. 60 Кодексу
адміністративного судочинства
України, прокурор здійснює в суді
представництво громадянина або
держави в порядку, встановленому цим
кодексом та іншими законами, і може
здійснювати представництво на
будь-якій стадії адміністративного
процесу.

Тобто, чинним законодавством прокурору
надане право звертатись до суду з
позовною заявою в інтересах держави.

За Преамбулою Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" цей Закон, розроблений
відповідно до Конституції України та
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на
Пенсійний фонд покладене керівництво
та управління солідарною системою,
збір, акумуляція та облік страхових
внесків, призначення пенсії та
підготовка документів для її виплати,
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, здійснення
контролю за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду, вирішення
питань, пов'язаних з веденням обліку
пенсійних активів застрахованих осіб
на накопичувальних пенсійних рахунках,
здійснення адміністративного
управління Накопичувальним фондом та
інші функції, передбачені Законом і
статутом Пенсійного фонду.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначає Закон
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", пунктом 7
частини 1 статті 1 якого визначено, що
Пенсійний фонд України - орган,
уповноважений відповідно до цього
Закону вести облік платників єдиного
внеску, забезпечувати збір та ведення
обліку страхових коштів, контролювати
повноту та своєчасність їх сплати,
вести Державний реєстр
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та виконувати
інші функції, передбачені законом.

Тобто, позивач у справі -орган владних
повноважень, який виконує владні
управлінські функції, надані йому
чинним законодавством, відносно
платників єдиного внеску на на
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону
України "Про збір та обік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування"єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Пунктом 10 зазначеної норми Закону
визначено, що страхувальники -
роботодавці та інші особи, які
відповідно до цього Закону зобов'язані
сплачувати єдиний внесок.

Згідно абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України
"Про збір та обік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" платниками
єдиного внеску є роботодавці -
підприємства, установи та організації,
інші юридичні особи, утворені
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), у
тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами.

Тобто, відповідач в розумінні
зазначених норм Закону є
страхувальником та на нього покладений
обов'язок нараховувати та сплачувати
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про
збір та обік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" на платника
єдиного внеску покладений обов'язок
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про
збір та обік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" встановлено, що
платник єдиного внеску зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок; подавати звітність до
територіального органу Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом за
погодженням з відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади у
галузі статистики.

Ст. 9 Закону України "Про збір та обік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
визначені порядок обчислення і сплати
єдиного внеску, зокрема, сплата єдиного
внеску здійснюється виключно у
національній валюті шляхом внесення
відповідних сум єдиного внеску на
рахунки територіальних органів
Пенсійного фонду, відкриті в органах
Державного казначейства України для
його зарахування.

Платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом.

Єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника.

Як встановлено судом сума єдиного
внеску за 2010 рік та 2011 рік в розмірі 4813
грн 64 коп у встановлений строк до
Пенсійного фонду не перерахована.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" територіальний
орган Пенсійного фонду у порядку, за
формою і в строки, встановлені
Пенсійним фондом за погодженням з
центральним органом виконавчої влади у
сфері праці та соціальної політики,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи та не заперечується
сторонами у справі, відповідачем
вимога про сплату боргу у
встановленому порядку не оскаржена,
сума недоїмки в добровільному порядку
в повному обсязі не погашена.

Абзацем 7 ч. 4 ст. 25 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" територіальним
органам Пенсійного фонду України у
випадках, зазначених в абзаці шостому
цієї частини, надане право звернутися
до суду з позовом про стягнення
недоїмки. При цьому заходи досудового
врегулювання спорів, передбачені
законом, не застосовуються.

Згідно п. 16 ст. 25 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" строк давності
щодо нарахування, застосування та
стягнення сум недоїмки, штрафів та
нарахованої пені не застосовується.

Оскільки сума єдиного внеску у
добровільному порядку не перерахована,
позивач у встановленому Законом
порядку, обґрунтовано та в межах
повноважень, наданих йому чинним
законодавством, звернувся до
адміністративного суду з позовною
заявою про стягнення недоїмки, тому суд
вважає позовну заяву такою, що підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем
-фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", Законом України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", ст. 2, ст. 11, ст.
17-20, ст. 69-72, ст. 86, ст. 94, ст. 122 - 154, ст. 159,
ст. 160, ст. 161, ст. 162, ст. 163, ст. 167, ст. 185, ст.
186, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Добропільського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Управління Пенсійного
фонду України в м. Добропіллі та
Добропільському районі Донецької
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за період з 2010 року по 2011
рік в сумі 4813 грн 86 коп - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
на користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Добропіллі та
Добропільському районі Донецької
області заборгованість зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
період з 2010 року по 2011 рік в сумі 4813
(чотири тисячі вісімсот тринадцять) грн
64 коп.

Повний текст постанови складений та
підписаний 31 серпня 2012 року.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд. В порядку, визначеному ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою ст. 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Волгіна Н.П.