Справа № 9101/120381/2012
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2014 рокусправа № 1170/2а-5247/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Олефіренко Н.А.

суддів: Головко
О.В. Суховарова А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 16
липня 2012 р. у справі № 1170/2а-5247/11

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Знам'янської об'єднаної державної
податкової інспекції

про визнання недійсним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2011 р. ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Знам'янської об'єднаної державної
податкової інспекції, в якому просив
визнати недійсним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 24.11.2011р., яким збільшено суму
грошового зобов'язання з ПДВ в сумі
46034,33 грн.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 16 липня 2012
р. у справі № 1170/2а-5247/11 в задоволенні
адміністративного позову відмовлено в
повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції ФОП ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу в якій просив
постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 16 липня 2012
р. скасувати та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів звертає увагу на
наступне.

Так судом встановлено, що фактичною
підставою для донарахування
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 46 033,33
грн., на підставі податкового
повідомлення рішення, з приводу
правомірності якого виник спір стали
висновки відповідача, викладені в акті
документальної позапланової невиїзної
перевірки від 31.08. 2011 року №
201/2/1710/НОМЕР_1, про порушення позивачем
вимог пункту 198.3 статті 198, пункту 200.1
статті 200 Податкового кодексу України
(надалі також - ПК України; тут і надалі -
в редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин).

Вказані висновки відповідача
ґрунтуються на тому, що операції
позивача з контрагентом відповідно до
податкових накладних № 98 від 13 квітня
2011 року на суму ПДВ 11648,40 грн., № 103 від 14
квітня 2011 року на суму ПДВ 50266,31 від ПП
«Белвас» не підтверджуються.

На підтвердження факту здійснення
господарських операцій з ПП «Белвас»
позивачем надано копії видаткових
накладних від 13 квітня 2011 року та від 14
квітня 2011 року, відповідно до яких
позивач отримав товар -кукурузну січку
в кількості 188,53 тон на загальну суму з
ПДВ 371 488,25 грн., при цьому договору від
01.03.2011 року, який вказаний у видаткових
накладних, не надано.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції погодився
із зазначеними висновками податкового
органу і зазначив, оскільки позивачем
не доведено фактичне здійснення
господарської операції, первинні
документи та зведені облікові
документи передбачені ч.2 ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
відсутні.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового
кодексу України зазначено, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає, зокрема, у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

За змістом пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Оскільки операція з поставки товарів
та послуг, що є об'єктом оподаткування
ПДВ, є двостороннім правочином, і для
однієї сторони така операція є
продажем, а для іншої - придбанням, у
результаті чого у продавця виникає
податкове зобов'язання, а у покупця -
право на податковий кредит. Тобто
поняття оподатковуваної поставки
охоплює як операції з продажу товарів
(послуг), так і операції з їх придбання.

Також, судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, на
виконання умов договору поставки,
сторонами було також складено та
підписано наступні документи:
податкові та видаткові накладні,
рахунки-фактури. Факт перерахування
позивачем Постачальникові сум ПДВ у
складі вартості поставлених товарів не
підтверджується виписками з рахунку
позивача.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що позивачем не
доведена реальність операції, оскільки
не підтверджується час здійснення
операції, відсутні трудові ресурси,
виробниче обладнання, транспортне та
торгівельне обладнання. Відтак,
господарська операція, що відбулася
оформлена лише документально.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства, всебічно перевіривши
обставини справи, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права та постановив обґрунтоване
рішення, що повно відображає обставини,
які мають значення для справи.
Висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні, а
тому підстав для скасування судового
рішення з мотивів викладених в
апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. 199, 200, 205, 206 КАС України,
суд ,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити
без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 16 липня 2012
р. у справі № 1170/2а-5247/11 - залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності відповідно до
ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів шляхом
подання касаційної скарги.

Головуючий:
Н.А. Олефіренко

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров