Справа № 802/1367/14-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/1367/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Яремчук К.О.
Суддя-доповідач: Білоус О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

при секретарі: Сокольвак Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_2

відповідача: Вільчинської С.І.,
Янушкевича А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Вінницька
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у Вінницькій
області на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від
29 травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом фізична
особа-підприємець ОСОБА_5 до Вінницька
об'єднана державна податкова інспекція
Головного Управління Міністерства
доходів і зборів у Вінницькій області
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень , -

В С Т А Н О В И В :

ФОП ОСОБА_5 звернувся до Вінницького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Вінницької ОДПІ про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень. Позовні
вимоги мотивовано тим, що за
результатами позапланової виїзної
документальної перевірки ФОП ОСОБА_5
податковим органом виявлено ряд
порушень вимог податкового
законодавства. На підставі виявлених
порушень Вінницькою ОДПІ 22 квітня 2014
року прийнято податкові
повідомлення-рішення № та
№. Вважаючи висновки податкового
органу безпідставними, а рішення -
неправомірними, просив визнати
податкові повідомлення-рішення
протиправними та скасувати.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 29.05.2014 року
позов задоволено. Не погоджуючись із
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить суд скасувати постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 29.05.2014 року,
та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись при цьому на неповне
з'ясування обставин, які мають значення
для справи та порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного
вирішення спору.

В судовому засіданні представники
відповідача (апелянта) апеляційну
скаргу підтримали у повному обсязі за
обставин, викладених у ній, просили
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 29.05.2014 року
скасувати, дали пояснення, аналогічні
доводам, викладеним в апеляційній
скарзі.

Представник позивача в судовому
засіданні апеляційну скаргу не визнав
у повному обсязі, проти її задоволення
заперечив, вважаючи рішення суду
першої інстанції законним,
обґрунтованим і таким, що відповідає
фактичним обставинам справи. Крім того,
дав пояснення по суті апеляційної
скарги, аналогічні викладеним в
письмових запереченнях, що приєднані
до матеріалів справи. Просив залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
рішення суду першої інстанції - без
змін.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції - скасуванню, з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку. При цьому в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС
України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України
встановлено, що суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
фізична особа - підприємець ОСОБА_5
перебуває на податковому обліку у
Вінницькій об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області, та з 01 січня 2010 року обрав
спрощену систему оподаткування.

Протягом періоду з 28 березня по 03
квітня 2014 року Вінницькою ОДПІ
проведено позапланову виїзну
перевірку з питань своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків і зборів за період з 01
січня 2011 року по 03 квітня 2014 року ФОП
ОСОБА_5 та з питань дотримання ним
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками,
правильності нарахування, обчислення
та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, виконання вимог
валютного та іншого законодавстваза
період з 01 січня 2011 року по 03 квітня 2014
року. За результатами проведеної
перевірки складено акт № 922/1721/НОМЕР_1
від 10 квітня 2014 року.

В ході проведеної перевірки виявлено
порушення ФОП ОСОБА_5 статтей 1, 5 Указу
Президента України №727/98 "Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва", пункту 177.2 статті 177
Податкового кодексу України, в
результаті чого платнику збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на доходи фізичних осіб в розмірі 24780,25
гривень основного платежу, 6195,06 гривень
штрафних санкцій.

Також в ході перевірки виявлено
порушення пункту 183.10 статті 183, пункту
187.1 статті 187, пункту 200.1 статті 200
Податкового кодексу України, в
результаті чого позивачеві
донараховано податок на додану
вартість у розмірі 76957,00 гривень
основного платежу, а також штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 19239,25
гривень.

Суть виявлених порушень полягає у тому,
що в ході перевірки виявлено порушення
підприємцем податкового законодавства
в частині перевищення граничного
обсягу виручки від реалізації товарів
в І кварталі 2011 року, тобто більше 500
тисяч гривень.

На підставі виявлених порушень
Вінницькою ОДПІ 22 квітня 2014 року
прийнято податкове
повідомлення-рішення № , яким ФОП
ОСОБА_5 збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в розмірі 24780,25 гривень -
основний платіж, 6195,06 гривень - штрафні
санкції, а також податкове
повідомлення-рішення №, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 76957,00 гривень -
основний платіж, штрафні (фінансові)
санкції - 19239,25 гривень.

Указом Президента України №727/98 "Про
спрощену систему оподаткування, обліку
і звітності суб'єктів малого
підприємництва" (надалі - Указ)
запроваджено спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності для
суб'єктів малого підприємництва.

Статтею 1 Указу передбачено, що у разі,
якщо підприємець - платник єдиного
податку перевищив обсяг виручки 500
тисяч гривень від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг), то в такому
разі підприємець - платник єдиного
податку у відповідності до статті 5
Указу повинен перейти на загальну
систему оподаткування обліку та
звітності починаючи з наступного
звітного періоду (кварталу).

При цьому під виручкою розуміють суму,
фактично отриману суб'єктом
підприємницької діяльності на
розрахунковий рахунок або (та) в касу за
здійснення операцій з продажу
продукції (товарів, робіт, послуг)
(пункту 4 статті 1 Указу). Тобто
застосовується касовий метод
обчислення виручки, яким враховуються
суми всіх коштів, які надійшли на
розрахунковий рахунок та/або до каси.

Судом першої інстанції неправильно
застосовано до спірних правовідносин
приписи підпункту 136.1.19 пункту 136.1
статті 136 Податкового кодексу України,
яким зокрема визначено, що для
визначення об'єкта оподаткування не
враховуються кошти або вартість майна,
що надходять комісіонеру (повіреному,
агенту тощо) в межах договорів комісії,
доручення, консигнації та інших
аналогічних цивільно -правових
договорів. Зазначений метод обчислення
не застосовується для визначення
обсягу виручки від реалізації товарів,
робіт, послуг у контексті спрощеної
системи оподаткування, і стосується
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток підприємств.

Судом першої інстанції встановлено, що
ФОП ОСОБА_5 здійснює підприємницьку
діяльність, основним видом якої є
роздрібна торгівля ювелірними
виробами. ФОП ОСОБА_5 на підставі
договорів доручення №03/11 від 04 січня 2011
року та №10/10 від 01 жовтня 2010 року,
укладених із ТОВ "Алмаз-Б", реалізовував
ювелірні вироби та упаковки для них від
імені ТОВ "Алмаз-Б".

Вказаними договорами обумовлено, що
винагородою ФОП ОСОБА_5 є вигода,
отримана від реалізації товару
споживачу, за вирахуванням сум,
витрачених ним для виконання доручення
довірителя. Оскільки за даними
податкового органу надходження коштів
на розрахунковий рахунок позивача у І
кварталі 2011 року є його виручкою в
розумінні указу Президента України
№727/98, і становила 1011988,41 гривень, а тому
з ІІ кварталу 2011 року підприємцю слід
було перейти на загальну систему
оподаткування.

Так, статтею 5 Указу визначено, що у разі
порушення вимог, установлених статтею 1
цього Указу, платник єдиного податку
повинен перейти на загальну систему
оподаткування, обліку та звітності,
починаючи з наступного звітного
періоду (кварталу).

Надані самим позивачем докази також
свідчать про те, що у січні 2011 року
всього реалізовано продукції
довірителя на суму 444152,36 гривень, з яких
156530,31 гривень складає дохід позивача; у
лютому 2011 року всього реалізовано
продукції довірителя на суму 211523,09
гривень, з яких 76095,39 гривень є доходом
позивача; у березні 2011 року всього
реалізовано продукції довірителя на
суму 289923,96 гривень, з яких 108467,71 гривень
складає дохід позивача.

Відповідно до п. 183.10. ст. 183 ПК України
будь-яка особа, яка підлягає
обов'язковій реєстрації як платник
податку, і у випадках та в порядку,
передбачених цією статтею, не подала до
контролюючого органу реєстраційну
заяву, несе відповідальність за
ненарахування або несплату цього
податку на рівні зареєстрованого
платника без права нарахування
податкового кредиту та отримання
бюджетного відшкодування.

За таких обставин висновки податкового
органу щодо порушення позивачем вимог
податкового законодавства є
обґрунтованими, а оскаржувані
податкові повідомлення-рішення -
правомірними.

Доводи апеляційної скарги дають
підстави для висновку про порушення
судом першої інстанції норм права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, тобто прийнята постанова не
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і підлягає скасуванню.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх
сукупності, колегія суддів приходить
до висновку про необґрунтованість
доводів позивача.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
судом норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання, а так само неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Враховуючи порушення судом першої
інстанції норм права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, колегія суддів
вбачає підстави для скасування
оскаржуваної постанови суду першої
інстанції та прийняття нової постанови
про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуВінницька об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у Вінницькій
області задовольнити повністю .

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 29 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом фізична особа-підприємець
ОСОБА_5 до Вінницька об'єднана державна
податкова інспекція Головного
Управління Міністерства доходів і
зборів у Вінницькій області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -
скасувати .

Прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі "07" липня 2014 р. .

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Курко О. П.

Совгира Д. І.