Справа № 872/289/13
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 рокусправа № 0870/9771/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна
А.О. Панченко О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Чепурко А.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську адміністративну
справу за апеляційною скаргою фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2012 року у справі №0870/9771/12 за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
заступника голови ліквідаційної
комісії Головавтотрансінспекції у
Запорізькій області Велігоши Валерія
Михайловича про визнання
протиправними дій та скасування
постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- ФОП ОСОБА_1) 15 жовтня 2012 року звернувся
до суду з позовом до заступника голови
ліквідаційної комісії
Головавтотрансінспекції у Запорізькій
області Велігоши Валерія Михайловича
згідно якого просить суд визнати
незаконними дії відповідача та
скасувати постанову про застосування
фінансових санкцій №152938 від 09.10.2012
року.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що постановою №152938 від 09
жовтня 2012 року до нього застосовано
фінансові санкції за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт, що передбачено абз. 3 ч. 1 ст. 60
Закону України «Про автомобільний
транспорт». Вважає, що ним не вчинено
правопорушення, за яке передбачена
відповідальність, оскільки позивач є
особою, яка надає туристичні та
екскурсійні послуги, і тому він не
повинен укладати типовий договір,
форма якого передбачена Наказом № 331
від 20.06.2012 року «Про затвердження
Типової форми договору про здійснення
нерегулярних перевезень пасажирів
автомобільним транспортом на
внутрішньообласних маршрутах
протяжністю понад 50 км та міжобласних
маршрутах», зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 9 липня 2012
року за № 1130/21442. Крім того, позивач
вказує на те, що постанову винесено
особою, яка не має повноважень щодо
накладення фінансових санкцій.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2012 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що в
діях заступника голови ліквідаційної
комісії Головавтотрансінспекції у
Запорізькій області Велігоши В.М., який
діяв в межах своїх повноважень при
розгляді справи про порушення на
автомобільному транспорті та
вирішенні питання про накладення
фінансової санкції, правомірно, та у
спосіб, передбачений законом, відсутні
порушення закону. При цьому, будь - яких
доказів, які б свідчили наявність у ФОП
ОСОБА_1 ліцензії з видів господарської
діяльності - туристична діяльність,
позивач суду не надав.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції позивач оскаржив її
до апеляційного суду з підстав
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позов у
повному обсязі.

Апеляційна скарга фактично
обґрунтована доводами та висновками
позивача викладеними в
адміністративному позові.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника позивача, який
провадження у справі закрити,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги та заперечень на неї, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло підтвердження під час розгляду
апеляційної скарги, що ОСОБА_1 який є
фізичною особою - підприємцем.

20.06.2012 року йому Міністерством
транспорту та зв'язку України видана
Ліцензія серії НОМЕР_2 на здійснення
господарської діяльності по наданню
послуг з перевезення пасажирів і
небезпечних вантажів автомобільним
транспортом. Строк дії Ліцензії з 18.07.2012
року - необмежений (а.с.10).

18.08.2012 року на підставі завдання на
перевірку №057560 від 17.08.2012 року,
виданого для проведення перевірки
пасажирів та вантажів щодо додержання
вимог законодавства в сфері
автомобільного транспорту на а/д
«Бориспіль - Дніпропетровськ -
Запоріжжя», 437 км., державними
інспекторами ТУ ГАТІ в
Дніпропетровській області
Ярославцевим В.Р. та Слюсаренко Д.Н.
було проведено перевірку
транспортного засобу КАRОSА LC735,
державний номер НОМЕР_1, що належить ФОП
ОСОБА_1

За результатами перевірки складено акт
№059928 проведення перевірки додержання
вимог законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом від 18.08.2012 року.

Як вбачається з акта перевірки №059928,
державними інспекторами ТУ ГАТІ в
Дніпропетровській області
Ярославцевим В.Р. та Слюсаренко Д.Н.
встановлено порушення законодавства
про автомобільний транспорт,
відповідальність за яке передбачено
статтею 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт» - надання
послуг з перевезення пасажирів без
оформлення документів згідно зі
статтею 39 Закону України «Про
автомобільний транспорт», а саме -
неоформлений договір із замовником
транспортних послуг та відсутність
документа, що свідчить про оплату
транспортних послуг. Як зафіксовано в
акті, 19.08.2012 року на підставі завдання
на перевірку №057560 від 17.08.2012 року,
виданого для проведення перевірки
пасажирів та вантажів щодо додержання
вимог законодавства в сфері
автомобільного транспорту на а/д
«Бориспіль - Дніпропетровськ -
Запоріжжя», 437 км., державними
інспекторами ТУ ГАТІ в
Дніпропетровській області
Ярославцевим В.Р. та Слюсаренко Д.Н.
було проведено перевірку
транспортного засобу КАRОSА LC735,
державний номер НОМЕР_1, що належить ФОП
ОСОБА_1 (а.с.30).

Від підписання акта перевірки водій
ОСОБА_5 відмовився, про що зазначено в
акті перевірки. З вищевказаним актом
перевірки позивач був ознайомлений
25.09.2012 року, про що свідчить підпис ФОП
ОСОБА_1 в акті перевірки №054607 від 19.08.2012
року.

09.10.2012 року заступником голови
ліквідаційної комісії
Головавтотрансінспеції в Запорізькій
області Велігошою В.М., на підставі
актау перевірки №054607 від 19.08.12 р. та за
наслідками розгляду справи про
порушення законодавства про
автомобільний транспорт ФОП ОСОБА_1
прийнято постанову про застосування
фінансових санкцій №152939, якою до
позивача за порушення абзацу 3 ч.1 ст. 60
Закону України «Про автомобільний
транспорт» застосовано фінансові
санкції в розмірі 1700,00 грн. (а.с.9).

Вказані обставини стали підставою для
звернення з позовом до суду.

Суд апеляційної інстанції
проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права при винесенні
оскарженої постанови, виходить з
наступного.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Територіальні органи Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті в областях, відповідно до
пункту 1 Положення про територіальні
органи Головної державної інспекції на
автомобільному транспорту,
затвердженого наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України від 14.12.2005
р. №888, є територіальним структурними
підрозділами Головавтотрансінспекції
без права юридичної особи. Серед
основних завдань ТУ
Головавтотрансінспекції, відповідно
до пункту 1 частини 5 зазначеного
Положення, є здійснення державного
контролю за виконанням суб'єктами
господарювання, які провадять
діяльність у сфері автомобільного
транспорту загального користування,
правил перевезень пасажирів і
вантажів; дотриманням вимог
нормативно-правових актів, стандартів
і норм, що регулюють перевезення
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом.

Пунктом 5 Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженого Постановою
Кабінету міністрів України від 08.11.2006
року № 1567, визначено, що органом
державного контролю на автомобільному
транспорті є Головавтоінспекція, її
територіальні управління в областях,
Автономній Республіці Крим, м. Києві та
Севастополі.

Згідно з пунктами 25, 27 зазначеного
Порядку, за наслідками розгляду справи
про порушення керівник органу
державного контролю або його заступник
виносить постанову про застосування
фінансових санкцій, розмір яких
встановлено статтею 60 Закону України
"Про автомобільний транспорт".

У відповідності до частини 4 статті 60
Закону України "Про автомобільний
транспорт" передбачено, що від імені
центрального органу виконавчої влади з
питань автомобільного транспорту
розглядати справи про стягнення у
вигляді штрафів за порушення,
викладені у цій статті, мають право
посадові особи урядового органу
державного управління з питань
контролю на автомобільному транспорті.

Крім того, відповідно до наказу від
21.09.2012 року №241 про внесення змін до
наказу Головавтотрансінспекції від
14.09.2012 року №234 з метою безперервного і
належного виконання функцій та завдань
покладених на Головну державну
інспекцію на автомобільному
транспорті до моменту забезпечення
здійснення Державною інспекцією
України з безпеки на наземному
транспорті покладених на неї Указом
Президента України від 06.04.2011 року №387
функцій і повноважень, а також з метою
приведення у відповідність власних
нормативних актів заступники голови
комісії з проведення ліквідації
Головавтотрансінспекції у
відповідному регіоні, АР Крим, містах
Києві та Севастополі зобов'язані
забезпечити виконання функцій,
обов'язків, завдань та повноважень
начальника територіального управління
у відповідному регіоні відповідно до
Положення про територіальні органи
Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті,
затвердженого наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України від 14.12.2005
року №888 зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 28.12.2005
року за №1573/11853, а також вимог цього
Положення.

З урахуванням викладеного, суд першої
інстанції зробив вірний висновок, що
заступник голови ліквідаційної
комісії Головавтотрансінспекції в
Запорізькій області, яким є відповідач,
є особою, до повноважень якого входить
розгляд справи про порушення на
автомобільному транспорті та
винесення постанови про застосування
фінансових санкцій.

Відповідно до пункту 8 статті 34 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
автомобільний перевізник повинен
виконувати вимоги цього Закону та
інших законодавчих і
нормативно-правових актів України у
сфері перевезення пасажирів;
забезпечувати водіїв відповідною
документацією на перевезення
пасажирів.

Згідно зі статтею 39 Закону України «Про
автомобільний транспорт» автомобільні
перевізники, водії, пасажири повинні
мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконуються пасажирські
перевезення.

Відповідно до норм вищевказаної статті
встановлений вичерпний перелік
документів, для водія автобуса, що
здійснює нерегулярні пасажирські
перевезення, а саме: документи для
нерегулярних пасажирських перевезень
для водія автобуса - посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
ліцензійна картка, договір із
замовником транспортних послуг,
документ, що засвідчує оплату
транспортних послуг, інші документи,
передбачені законодавством України.

При цьому, відповідно до наказу №331 від
20.06.2012 Про затвердження Типової форми
договору про здійснення нерегулярних
перевезень пасажирів автомобільним
транспортом на внутрішньообласних
маршрутах протяжністю понад 50 км та
міжобласних маршрутах,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 9 липня 2012 року за №
1130/21442, затверджено Типову форму
договору про здійснення нерегулярних
перевезень пасажирів автомобільним
транспортом на внутрішньообласних
маршрутах протяжністю понад 50 км та
міжобласних маршрутах (далі - Наказ
№331).

Відповідно до пункту 2 Наказу №331
автомобільним перевізникам, крім
суб'єктів господарювання, які надають
туристичні та екскурсійні послуги
власним чи орендованим транспортним
засобом, при укладанні договорів про
здійснення нерегулярних перевезень
пасажирів автомобільним транспортом
на внутрішньообласних маршрутах
протяжністю понад 50 км та міжобласних
маршрутах в обов'язковому порядку слід
керуватися Типовою формою договору.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті
60 Закону «Про автомобільний транспорт»
передбачено, що за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт до автомобільних
перевізників застосовуються санкції
визначені цією статтею, а саме: -
надання послуг з перевезень пасажирів
та вантажів без оформлення документів,
перелік яких визначений статтями 39, 48
цього Закону, - передбачено штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з акта перевірки, водієм
ОСОБА_5 (водійське посвідчення НОМЕР_3)
документи, передбачені статтею 39
вищезазначеного Закону, а саме: договір
про здійснення нерегулярних
перевезень пасажирів автомобільним
транспортом на внутрішньообласних
маршрутах протяжністю понад 50 км та
міжобласних маршрутах, типова форма
якого встановлена Наказом №331 та
документ, який свідчить про оплату
транспортних послуг, перевіряючим
надані не були, що є порушенням
законодавства про автомобільний
транспорт, за яке передбачена
відповідальність абзацом 3 частини 1
статті 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт».

Крім того, судом першої інстанції вірно
встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не має
ліцензії з видів господарської
діяльності - туристична діяльність.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

При цьому, будь - яких доказів, які б
свідчили про порушення відповідачем
законодавства про автомобільний
транспорт при винесенні постанови про
застосування штрафних санкцій, чи
наявності у ФОП ОСОБА_1 ліцензії з видів
господарської діяльності - туристична
діяльність, позивач суду не надав.

Враховуючи обставини, на яких
ґрунтуються вимоги позивача та
заперечення відповідача, а також
докази, які були надані до суду, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
необхідності відмови у задоволенні
позову.

Між тим, як вбачається з довідки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців від
31.12.2013 року, 02 серпня 2013 року до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців внесено
запис про припинення юридичної особи -
Головної Державної інспекції на
автомобільному транспорті.

Дані щодо наявності правонаступника
Головної Державної інспекції на
автомобільному транспорті в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців відсутні.

Відповідно до статті 104 Цивільного
кодексу України, юридична особа
припиняється в результаті передання
всього свого майна, прав та обов'язків
іншим юридичним
особам-правонаступникам (злиття,
приєднання, поділу, перетворення) або в
результаті ліквідації.

Юридична особа є такою, що припинилася,
з дня внесення до Єдиного державного
реєстру запису про її припинення.

Таким чином, судом встановлено
обставини ліквідації Головної
Державної інспекції на автомобільному
транспорті, посадовою особою якої є
відповідач у справі.

Пунктом 5 частини 1 статті 157 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що суд закриває
провадження у справі у разі смерті або
оголошення в установленому законом
порядку померлою особи, яка була
стороною у справі, якщо спірні
правовідносини не допускають
правонаступництва, або ліквідації
підприємства, установи, організації,
які були стороною у справі.

Враховуючи те, що Головну Державну
інспекцію на автомобільному
транспорті ліквідовано, а також те, що в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
відсутні відомості щодо
правонаступництва, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне закрити
провадження у справі.

Згідно з частиною 2 статті 203 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судом першої інстанції ухвалено
законне та обґрунтоване судове
рішення, а обставини, які стали
підставою для закриття провадження у
справі, виникли після його ухвалення,
суд апеляційної інстанції визнає таке
рішення нечинним і закриває
провадження у справі.

Враховуючи те, що судом першої
інстанції ухвалено законне та
обґрунтоване судове рішення, а
обставини, які стали підставою для
закриття провадження у справі, виникли
після його ухвалення, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне визнати
нечинним рішення суду першої
інстанції, а провадження у справі
закрити.

Керуючись пунктом 5 частини 1 статті 157,
частиною 4 статті 203 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2012 року - визнати нечинною.

Провадження у справі №0870/9771/12 - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений
20 червня 2014 року.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко