Справа № К/9991/4193/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/4193/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В.
(доповідач),
суддів:Бутенка В.І., Заїки М.М., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління праці
та соціального захисту населення
Кіцманської райдержадміністрації
Чернівецької області про визнання дій
неправомірними і виплату державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 19 березня 2010
року та рішення Апеляційного суду
Чернівецької області від 12 травня 2010
року, -

встановив:

У січні 2010 року ОСОБА_4 звернулася в суд
з позовом, у якому просила визнати дії
Управління праці та соціального
захисту населення Кіцманської
райдержадміністрації Чернівецької
області неправомірними і зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити їй
недоплачену допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 9 липня 2007 року по
серпень 2009 року, з відповідною
індексацією згідно Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення».

Постановою Кіцманського районного
суду Чернівецької області від 19
березня 2010 року позов задоволено
частково. Визнано протиправною
бездіяльність Управління праці та
соціального захисту населення
Кіцманської райдержадміністрації
Чернівецької області щодо
ненарахування та невиплати позивачеві
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі, що обчислюється з урахуванням
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років
відповідно до статті 62 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007
рік» за період з 9 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року включно. Зобов'язано
відповідача нарахувати та виплатити
ОСОБА_4 недоплачену щомісячну державну
грошову допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку на
підставі статті 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» за
період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року включно. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду
Чернівецької області від 12 травня 2010
року апеляційну скаргу ОСОБА_4
задоволено частково, а апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Кіцманської
райдержадміністрації Чернівецької
області - задоволено. Постанову
Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 19 березня 2010
року скасовано в частині задоволених
позовних вимог ОСОБА_4 У задоволенні
позову ОСОБА_4 до Управління праці та
соціального захисту населення
Кіцманської райдержадміністрації
Чернівецької області про визнання дій
неправомірними і зобов'язання
відповідача нарахувати та виплатити
державну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 9 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року на підставі статті 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» відмовлено. В решті
постанову суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить постанову Кіцманського
районного суду Чернівецької області
від 19 березня 2010 року та рішення
Апеляційного суду Чернівецької
області від 12 травня 2010 року і
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Управління праці та соціального
захисту населення Кіцманської
райдержадміністрації Чернівецької
області подало письмове заперечення на
вказану касаційну скаргу, просить таку
залишити без задоволення, а рішення
Апеляційного суду Чернівецької
області від 12 травня 2010 року - без змін.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року № 107-VI - правовідносини
щодо виплати допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» від
21 листопада 1992 року № 2811-ХII, дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13), і Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» від 18 січня 2001 року № 2240-III,
який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами. Зокрема, статтею 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.
Частиною 1 статті 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» було
встановлено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Тобто, закон, відповідно до якого
повинна бути призначена позивачеві
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, її
розмір та порядок нарахування,
визначається в залежності від статусу
позивача у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Вирішуючи даний спір суд першої
інстанції дійшов висновку, що
Управління праці та соціального
захисту населення Кіцманської
райдержадміністрації Чернівецької
області у період з 9 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року включно мало діяти у
відповідності до статті 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», а саме: нараховувати та
виплачувати позивачеві допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.
Позовні вимоги щодо виплати вказаної
допомоги за період з січня 2008 року по
серпень 2009 року задоволенню не
підлягають, оскільки ця допомога була
виплачена позивачеві правомірно, у
відповідності до положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», тобто у
розмірі не менше 130 гривень.

Суд апеляційної інстанції ухвалюючи
рішення виходив з того, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що з
урахуванням вимог статті

15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», статті 62
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» та рішення
Конституційного Суду України від 9
липня 2007 року порушено право позивача в
період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року на отримання допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі, визначеному
статтею 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми». Однак
задовольняючи позов у цій частині суд
першої інстанції не звернув уваги на
наполягання відповідача у відмові в
задоволенні позову через пропуск
ОСОБА_4 річного строку звернення до
адміністративного суду і встановивши,
що вона пропустила вказаний строк без
поважних на те причин, апеляційний суд
скасував рішення суду першої інстанції
в частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_4 за період з 9 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року та відмовив в
задоволенні цих позовних вимог. При
цьому суд апеляційної інстанції
погодився з висновком суду першої
інстанції про відмову ОСОБА_4 у
задоволенні позовних вимог за 2008-2009
роки, оскільки відповідач вірно
нараховував та виплачував позивачеві
вказану допомогу в розмірах,
визначених Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2009 рік» та Порядком призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми.

Вбачається, що вирішуючи спір суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що ОСОБА_4 як мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
має право на виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі,
встановленому статтею 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», тобто, як не застрахована
особа у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Однак поза увагою судів залишилось те,
що згідно довідки від 30 грудня 2009 року
(а.с. 10), виданої Управлінням праці та
соціального захисту населення
Кіцманської райдержадміністрації
Чернівецької області, ОСОБА_4
отримувала допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку як працююча особа, і в позовній
заяві та апеляційній скарзі позивач
посилається на те, що застосуванню до
спірних правовідносин підлягає Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», який поширює свою дію на
застрахованих у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування осіб.

Тобто, вирішуючи спір суди попередніх
інстанцій не з'ясували належним чином
статус позивача у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, що впливає на
визначення яким із Законів України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» чи «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» слід керуватися при
розгляді справи та на правильність
вирішення даного спору.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно частини 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Оскільки передбачені процесуальним
законодавством межі перегляду справи в
касаційній інстанції не дають їй права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями чи
відхилені ними, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази, рішення судів
попередніх інстанцій підлягають
скасуванню з направленням справи
на новий розгляд до суду першої
інстанції. Під час нового розгляду
справи суду слід взяти до уваги
викладене в цій ухвалі, всебічно, повно
й об'єктивно встановити
обставини, які підлягають доведенню в
судовому процесі відповідно до
предмету спору, врахувавши положення
статей 99, 100, 102 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 19 березня 2010
року та рішення Апеляційного суду
Чернівецької області від 12 травня 2010
року - скасувати, а справу за позовом
ОСОБА_4 до Управління праці та
соціального захисту населення
Кіцманської райдержадміністрації
Чернівецької області про визнання дій
неправомірними і виплату державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку -
направити до суду першої інстанції на
новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Бутенко В.І.

Заїка М.М.