Справа № 806/2680/14
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2014 р.
м. Житомир справа №
806/2680/14

категорія
3.7.2

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Семенюк М.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Житомирі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1

до Управління Укртрансінспекції у
Житомирській області

про визнання дій протиправними,
скасування постанови №922365 від 20.05.2014 р.,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить визнати протиправними
дії Управління Укртрансінспекції у
Житомирській області по накладанню на
нього адміністративно-господарського
штрафу в розмірі 1700 грн. та скасувати
постанову Управління
Укртрансінспекції у Житомирській
області від 20.05.2014 року № 922365, якою цей
штраф був накладений.

В обґрунтування позову зазначає, що
13.04.2014 року він підприємницькою
діяльністю не займався, а користувався
автомобілем виключно в своїх інтересах
- їхав зі своєю сім'єю в гості до своєї
дочки в м. Коростень.

Позивач в судове засідання не прибув,
надіслав заяву про розгляд справи без
його участі.

Згідно заяви, представник відповідача
просить розглянути справу в порядку
письмового провадження за його
відсутності. Управління
Укртрансінспекції у Житомирській
області подало письмові заперечення
проти позову.

Враховуючи, що сторони заявили
клопотання про розгляд справи за їх
відсутності, розгляд справа,
відповідно до ч.4 ст. 122 КАС України,
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Дослідивши наявні в справі матеріали,
суд приходить до висновку, що в
задоволенні позову належить відмовити
з наступних підстав.

13 квітня 2014 року о 16:50 год. державними
інспекторами Управління
Укртрансінспекції у Житомирській
області проведено перевірку
автомобіля марки Фолькваген (автобус)
номерний знак НОМЕР_1, який належить
ОСОБА_1, якій і був водієм. В ході
перевірки виявлено порушення
законодавства про автомобільний
транспорт, зокрема порушено вимоги ст.
39 Закону України "Про автомобільний
транспорт", а саме: надання послуг з
нерегулярних перевезень 6 пасажирів за
маршрутом Лугіни-Київ без оформлення
ліцензійної картки, договору із
замовником транспортних послуг,
документа, що засвідчує оплату
транспортних послуг, полісів
обов'язкового особистого страхування
пасажирів від нещасних випадків на
транспорті, про що був складений акт №
023332 від 13.04.2014 року.

За наслідками розгляду справи про
порушення позивачем законодавства про
автомобільний транспорт, виявлених у
ході зазначеної перевірки, в.о.
начальника управління
Укртрансінспекції у Житомирській
області прийнято постанову від 20.05.2014
року № 022365 про застосування до ФОП
ОСОБА_1 фінансових санкцій в сумі 1700,00
грн.

Суд погоджується з прийнятим
управління Укртрансінспекції у
Житомирській області рішенням,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про
автомобільний транспорт" (далі - Закон),
автомобільний перевізник повинен
виконувати вимоги цього Закону та
інших законодавчих і
нормативно-правових актів України у
сфері перевезення пасажирів та/чи
вантажів; забезпечувати безпеку
дорожнього руху; забезпечувати водіїв
відповідною документацією на
перевезення пасажирів.

Згідно ст. 1 Закону, автомобільним
перевізником є фізична або юридична
особа, яка здійснює на комерційній
основі чи за власні кошти перевезення
пасажирів чи (та) вантажів
автомобільним транспортом.

Послуга з перевезення пасажирів чи
вантажів - це перевезення пасажирів чи
вантажів транспортними засобами на
договірних умовах із замовником
послуги за плату.

Також, відповідно до вищевказаної
статті Закону, нерегулярні пасажирські
перевезення - це перевезення пасажирів
автобусом, замовленим юридичною або
фізичною особою з укладанням
письмового договору на кожну послугу, в
якому визначають маршрут руху, дату та
час перевезень, інші умови перевезень
та форму оплати послуги, або
перевезення за власний кошт.

Згідно із ст.39 Закону, автомобільні
перевізники, водії, пасажири повинні
мати і пред'являти особам, які
уповноважені здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконуються пасажирські
перевезення. Документи для регулярних
спеціальних пасажирських перевезень:
для автомобільного перевізника -
ліцензія, договір із замовником
транспортних послуг, паспорт маршруту,
документ, що засвідчує використання
автобуса на законних підставах, інші
документи, передбачені законодавством
України; для водія автобуса -
посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційні документи на
транспортний засіб, ліцензійна картка,
схема маршруту, розклад руху, інші
документи, передбачені законодавством
України. Документи для нерегулярних
пасажирських перевезень: для
автомобільного перевізника - ліцензія,
документ, що засвідчує використання
автобуса на законних підставах, інші
документи, передбачені законодавством
України; для водія автобуса -
посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційні документи на
транспортний засіб, ліцензійна картка,
договір із замовником транспортних
послуг, документ, що засвідчує оплату
транспортних послуг, інші документи,
передбачені законодавством України.

За надання послуг з перевезень
пасажирів без оформлення документів,
перелік яких визначений ст.ст. 39 та 48
цього Закону, до автомобільних
перевізників, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 60
Закону, застосовується штраф у розмірі
ста неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Разом з тим, ст. 39 Закону не містить
вичерпного переліку документів
необхідних для перевезення пасажирів.

Так, п. 58 Правил надання послуг
пасажирського автомобільного
транспорту, які затверджені Постановою
КМУ № 176 від 18.02.1997 року передбачено, що
під час здійснення нерегулярних
пасажирських перевезень перевізник
забезпечує в установленому
законодавством порядку страхування
пасажирів.

Стаття 7 Закону України "Про
страхування" відносить особисте
страхування від нещасних випадків на
транспорті до обов'язкових видів
страхування. Також в цій статті
зазначено, що для здійснення
обов'язкового страхування КМУ
встановлює порядок та правила його
проведення, форми типового договору,
особливі умови страхування тощо.

Постановою КМУ № 959 від 14.08.1996 р.
затверджено Положення про обов'язкове
особисте страхування від нещасних
випадків на транспорті (далі -
Положення). Цим положенням
визначається порядок здійснення
обов'язкового особистого страхування
від нещасних випадків на транспорті,
пасажирів та водіїв, зокрема
автомобільного транспорту.

Зокрема, в п.3 Положення зазначено, що
кожному застрахованому перевізник, що
виступає агентом страховика, видає
страховий поліс. Він може видаватися на
окремому бланку або міститися на
зворотному боці квитка. Оскільки при
нерегулярних пасажирських
перевезеннях видача квитків не
передбачена, то страхування пасажира
підтверджується полісом, який
видається кожному пасажиру.

Відповідно до наказу Міністерства
інфраструктури України № 331 від 20.06.2012
року "Про затвердження Типової форми
договору про здійснення нерегулярних
перевезень пасажирів автомобільним
транспортом на внутрішньообласних
маршрутах протяжністю понад 50 км та
міжобласних маршрутах", автомобільні
перевізники в обов'язковому порядку
повинні керуватися Типовою формою
договору.

Відповідно до п. 3.3. Типового договору
перевізник:

- готує Інформаційний лист (на кожний
автобус);

- перед початком виконання перевезень
пасажирів завчасно подає факсограмою,
на електронну адресу або наручно копію
Інформаційного листа за формою,
наведеною в додатку до Типової форми
договору про здійснення нерегулярних
перевезень пасажирів автомобільним
транспортом на внутрішньообласних
маршрутах протяжністю понад 50 км та
міжобласних маршрутах, затвердженої
наказом Міністерства інфраструктури
України від 20 червня 2012 року № 331,
відповідному територіальному органу
Державної інспекції України з безпеки
на наземному транспорті за місцем
проведення державної реєстрації
Перевізника та отримує реєстраційний
номер Інформаційного листа, який
проставляється в Інформаційному листі.

Таким чином, позивачем були порушені
вимоги ст. 39 Закону та інших
нормативно-правових актів, а саме:
надання послуг з нерегулярних
пасажирських перевезень, без
оформлення обов'язкових документів:
ліцензійної картки, договору із
замовником транспортних послуг,
документа, що засвідчує оплату
транспортних послуг, полісів
обов'язкового особистого страхування
пасажирів від нещасних випадків на
транспорті.

Суд не приймає до уваги доводів
позивача з приводу того, що 13.04.2014 року
він підприємницькою діяльністю не
займався, а користувався автомобілем
виключно в своїх інтересах - їхав зі
своєю сім'єю в гості до своєї дочки в м.
Коростень, оскільки дана обставина не
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Позивач не надав до суду належних
доказів, що б підтверджували факт
протиправності винесення оскаржуваної
постанови, а відповідач довів
правомірність своїх дій.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження, якщо апеляційної скарги не
було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
М.М. Семенюк