Справа № 607/23216/13а
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 р.

Справа № 876/2844/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Каралюса В.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 22 січня 2014
року у адміністративній справі
№607/23216/13а за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі про визнання дій
протиправними та зобов'язання надати
пільгову пенсію,-

В С Т А Н О В И В :

10.12.2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі про визнання дій
протиправними та зобов'язання надати
пільгову пенсію.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 22 січня 2014 року позов
задоволено. Визнано протиправну
відмову Управління Пенсійного фонду
України в місті Тернополі у
призначенні ОСОБА_1 з 25 червня 2013 року
пенсію на пільгових умовах відповідно
до пункту «а» статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в місті Тернополі
призначити ОСОБА_1 з 25 червня 2013 року
пенсію за віком на пільгових умовах
відповідно до пункту «а» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідачем подана
апеляційна скарга, в якій вказує на те,
що постанова суду першої інстанції є
незаконною та необґрунтованою,
прийнятою з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову про відмову в задоволені
позову.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча належним чином були
повідомлені про дату судового
засідання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197
КАС України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується наступне. Із
записів в трудовій книжці ОСОБА_1
вбачається наступне: був прийнятий в
Кіровоградську обласну лікарню з 29.07.1987
р. (наказ №104-л від 31.07.1987 р.) на посаду
лікаря-радіолога, з 01.05.1992 р. (наказ №53-л
від 24.04.1992 р.) переведений на посаду
завідуючого відділенням
радіоізотопної лабораторії та
звільнений з посади 06.09.1998 р. (наказ №72-л
від 03.09.1998 р.), також у записах трудової
книжки про переведення на посаду
завідуючого відділенням
радіоізотопної лабораторії, зроблено
відмітку про виконання обов'язків
лікаря-радіолога. З 21.09.1998 р. прийнятий в
Тернопільський облонкодиспансер з
21.09.1998 р. (наказ №172 від 21.09.1998 р.) на
посаду лікаря-радіолога на 0,5 ставки, з
01.01.1999 р. (наказ №15 від 11.01.1999 р.)
переведений на 1.0 ставки
лікаря-радіолога та звільнений з
посади 01.11.2000 р. (наказ №138 від 01.11.2000 р.).

Згідно довідки Кіровоградської
обласної лікарні № 2893/31 від 23.07.2012 р. про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній, позивач
працював повний робочий день
Кіровоградській обласній лікарні за
період з 29.07.1987 р. по 06.09.1998 р. проводив
радіодіагностичні дослідження
щитовидної залози, скенування печінки,
нирки, лимфосистеми та статевої систем,
робив розрахунок величин активності
радіофарм препаратів технеція, золота,
гіпурата йоду 131. Період роботи
проходив в іонізуючому випромінюванні
повний робочий день, постійно і
безпосередньо зайнятий з
радіоактивними речовинами з
активністю на робочому місці понад 10
мілікюрі радію-226, в іонізуючому
випромінені знаходився повний робочий
день.

Як вбачається з наказів №27-Л від 25
лютого 1991 року, №104-Л від 05 серпня 1991
року, №88-Л від 21 червня 1993 року, позивач
виконував роботу лікаря-радіолога,
завідуючий відділенням радіонуклідної
діагностики з виконанням обов'язків
лікаря - радіолога у Кіровоградській
обласній лікарні, що також
підтверджується довідкою
Кіровоградської обласної лікарні №
2893/31 від 23.07.2012 р. про підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, архівними довідками від
05.07.2012 р. та особовими рахунками за
період роботи у Кіровоградській
обласній лікарні.

Наказом №4 Кіровоградської обласної
лікарні від 05.01.1995 р., затверджено
перелік робочих місць, професій та
посад, зокрема, й посаду
лікаря-радіолога.

Висновками №132-12 від 29 жовтня 2012 року
про результати експертизи якості
атестації робочих місць за умовами
праці в Кіровоградській обласній
лікарні та №133-12 від 30 жовтня 2012 року
про результати експертизи якості
атестації робочих місць за умовами
праці з метою підтвердження права
працівників на пільгове пенсійне
забезпечення в Кіровоградській
обласній лікарні підтверджено право
лікаря-радіолога на пільгове пенсійне
забезпечення.

25 червня 2013 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі із заявою про призначення
йому пенсії за віком на пільгових
умовах, проте, Управління Пенсійного
фонду України в м. Тернопіль було
відмовлено у зв'язку із недостатністю
стажу, що дає право на її призначення
відповідно до п. «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Суд першої інстанції позов задовольнив
з тих підстав, що основним документом,
що підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції, вважає їх вірними, такими що
відповідають нормам матеріального
права та обставинам справи з огляду на
наступне.

Відповідно до пункту «а» частини
першої статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи,
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 45 років і при стажі
роботи не менше 15 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам.

Пунктом 19-1 Списку №1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, зайнятість в яких повний
робочий день дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №36 від 16 січня 2003
року, передбачено право на пенсію за
віком на пільгових умовах для
працівників закладів охорони здоров'я,
які безпосередньо працюють з
радіоактивними речовинами з
активністю на робочому місці понад 10
мілікюрі радію-226 або еквівалентною за
радіотоксичністю кількістю
радіоактивних речовин, а також на
гамма-терапевтичних апаратах.

Згідно п. 20 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року № 637, у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств або організацій або їх
правонаступників.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», пункту 1
постанови Кабінету Міністрів України
від 12.08.93 №637, основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. За відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

В силу ст. 64 Конституції України,
конституційні права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених
Конституцією України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи,
висновку суду не спростовують, а
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
- залишити без задоволення, а постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 22 січня 2014
року у адміністративній справі
№607/23216/13а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після надіслання її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс