Справа № 247/2580/14-а
Суддя: Чапланова О. М.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 247/2580/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2014 року Торезький міський суд
Донецької області в складі:

Головуючої - судді
Чапланової О.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду міста Торез
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління соціального
захисту населення Торезької міської
ради Донецької області, треті особи:
Державне підприємство
«Торезантрацит», Державне
підприємство
«Донвуглереструктурізація» про
визнання дій відповідача
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И
В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління соціального захисту
населення Торезької міської ради
Донецької області, треті особи:
Державне підприємство
«Торезантрацит», Державне
підприємство
«Донвуглереструктурізація» про
визнання дій відповідача
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії. Свої вимоги мотивує тим, що
працювала на підприємствах вугільної
промисловості більше 30 років. Перед
виходом на пенсію - 15 травня 1989 року,
вона працювала на шахті «Розсипнянська
№ 2» яка входила до складу
Шахтоуправління «Волинське». Після
виходу на пенсію придбала право
користування паливом на побутові
потреби, яке до 2013 року порушеним не
було. У теперішній час Державне
підприємство
"Донвуглереструктурізація"
відмовляється прийняти документи на
виписку палива на побутові потреби у
зв'язку з тим, що ліквідація шахти "
Розсипняньска №2" остаточно завершена
і правові підстави для виписки їй
палива на побутові потреби відсутні. На
звернення до Управління соціального
захисту населення Торезької міської
ради Донецької області з приводу
надання пільги на придбання палива на
побутові потреби їй також відмовлено,
оскільки згідно з записами у трудовій
книжці вона звільнена з підприємства
«Шахтоуправління Волинське», яке на
сьогоднішній день є діючим. ДП
«Торезантрацит» ВП шахтоуправління
«Волинське», у відповідь на її
звернення, посилається на те, що не
являється правонаступником шахти "
Розсипняньска №2".

Вважає відмову Управління соціального
захисту населення Торезької міської
ради у наданні пільги на придбання
твердого побутового палива
неправомірною.

Просила визнати протиправною відмову
Управління соціального захисту
населення Торезької міської ради у
наданні пільг на придбання палива на
побутові потреби, зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити їй
пільги на придбання твердого
побутового палива згідно Порядку
надання пільг на придбання твердого
палива та зрідженого газу за рахунок
субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№77 від 31 січня 2007 року та № 887 від 12
серпня 2009 року зі змінами,
затвердженими згідно постанови
Кабінету Міністрів України № 831 від 13
листопада 2013 року з урахуванням вимог
ст. 48 Гірничого закону України за 2013 рік
у розмірі 5874,04 грн. (а.с.3).

02.07.2014 року заявниця надала заяву про
зміну позовних вимог, в якій просить
суд визнати протиправною відмову
Управління соціального захисту
населення Торезької міської ради у
наданні пільг на придбання побутового
палива, зобов'язати відповідача надати
їй пільги на придбання твердого
побутового палива згідно Порядку
надання пільг на придбання твердого
палива та зрідженого газу за рахунок
субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№77 від 31 січня 2007 року та № 887 від 12
серпня 2009 року зі змінами,
затвердженими згідно постанови
Кабінету Міністрів України № 831 від 13
листопада 2013 року з урахуванням вимог
ст. 48 Гірничого закону України за 2013 рік
(а.с.20).

Позивач, яка про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином,
надала письмову заяву, в якій змінені
позовні вимоги підтримала, просила їх
задовольнити, справу розглянути за її
відсутності.

Представник відповідача - Управління
соціального захисту Торезької міської
ради Золотухін І.П., який про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав письмову заяву, в
якій змінені позовні вимоги не визнав,
просив відмовити у задоволенні позову,
справу просив розглянути за його
відсутності. Також надав письмові
заперечення проти позову, в яких
зазначено, що за даними трудової книжки
та пенсійного посвідчення позивач
вийшла на пенсію 05 травня 1989 року з
вугледобувного підприємства
шахтоуправління "Волинське". Тобто вона
є пенсіонером діючого підприємства ВП
«Шахтоуправління «Волинське» ДП
«Торезантрацит». В травні 1989 року шахта
«Розсипнянська №2» не була самостійною
юридичною особою, а входила до складу
шахтоуправління "Волинське", яке є
діючим підприємством. Вважає, що
архівна довідка ВП «Шахтоуправління
«Волинське» ДП «Торезантрацит» від 03
червня 2014 року № 01-1238 не може
прийматись до уваги у зв'язку з
відсутністю підстав підтвердження
зазначених в ній фактів. Інформація,
яка долучена до матеріалів справи, не
містить конкретних посилань на те, що
позивач перебувала у трудових
відносинах з ш. «Розсипнянська №2».
Вважає відмову у наданні позивачу
пільги на придбання твердого палива
правомірною, оскільки жоден документ,
долучений до матеріалів справи не
містить інформації, якою б
підтверджувався факт виходу на пенсію
позивача безпосередньо з
ліквідованого підприємства ш.
«Розсипнянська №2», а також за даними
архівної довідки ВП «Шахтоуправління
«Волинське» ДП «Торезантрацит» від
12.12.2013 року та доданих до неї наказів,
при дослідженні змін, які відбулися на
гірничому підприємстві з моменту
виходу позивача на пенсію, з'ясовано, що
позивач вийшла на пенсію 05 травня 1989
року з гірничого підприємства, яке було
реорганізоване у ВП «Шахтоуправління
«Волинське» ДП «Торезантрацит», - діюче
на теперішній час. Просить у
задоволенні вимог позивача відмовити
(а.с. 23-26).

Представник третьої особи Державного
підприємства "Торезантрацит" - Костенко
Л.П., яка про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином,
надала письмову заяву про розгляд
справи за її відсутності. У письмових
поясненнях, наданих суду, Костенко Л.П.
зазначила, що ОСОБА_1 працювала в
шахтоуправлінні «Волинське» з 14 серпня
1957 року по 30 листопада 1995 року. На час
призначення пенсії 05 травня 1989 року
працювала на ділянці ЕМО-2 шахти
«Розсипнянська № 2», яка входила до
складу шахти «Волинська» перетвореної
в Шахтоуправління «Волинське»
Торезького виробничого об'єднання з
видобутку антрациту «Торезантрацит».
«Шахтоуправління «Волинське»
неодноразово реорганізовувалось. В
теперішній час діюче підприємство ВП
«Шахтоуправління «Волинське» ДП
«Торезантрацит» не являється
правонаступником виділеної з його
складу і ліквідованої шахти
"Розсипнянська № 2" і Державне
підприємство «Торезантрацит» не має
підстав для забезпечення вугіллям на
побутові потреби пенсіонерів
ліквідованої шахти "Розсипнянська № 2".
На запит відповідача надані архівна
довідка та документи, які
підтверджують факт виходу позивача на
пенсію з ліквідованої шахти
"Розсипнянська № 2". Вважає, що
відповідач безпідставно відмовляє
позивачу у надані пільг на придбання
твердого побутового палива (а.с. 45-48).

Представник третьої особи - Державного
підприємства
"Донвуглереструктурізація" - Дюжиков
К.О., який був повідомлений про час та
місце розгляду справи належним чином,
надав письмову заяву про розгляд
справи за його відсутності. Крім цього,
надав письмовий відгук на позов, в
якому зазначено, що наказом
Міністерства палива та енергетики
України № 87 від 15 лютого 2002 року
Державне підприємство "Шахта"
"Розсипнянська № 2" була передана для
здійснення фізичної ліквідації до
Державного підприємства
"Донвуглереструктуризація". На час
призначення пенсії 05 травня 1989 року
позивачка працювала на шахті
"Розсипнянська № 2" «Шахти «Волинська»
Торезького виробничого об'єднання з
видобутку антрациту «Торезантрацит»,
що підтверджується історичною
довідкою по шахтоуправлінню
«Волинське» і архівною довідкою у
відношенні ОСОБА_1 Позивач отримувала
безкоштовне паливо в Шахтарській ДВПЛШ
ВСП ДП «Донвуглереструктуризація» до
2012 року включно, як пенсіонер шахти
«Розсипнянська-2». У 2013 році фактично
виконані роботи по фізичній ліквідації
шахти, про що складено акт комісії.
Після закінчення робіт з фізичної
ліквідації підприємства, списки
вуглеотримувачів були передані до
управління соціального захисту
відповідно до діючого законодавства
(а.с. 28-30).

У зв'язку із надходженням від осіб, які
беруть участь у справі, клопотань про
розгляд справи за їх відсутності,
відповідно до ч.4 ст.122 КАС України, за
ухвалою суду, розгляд справи здійснено
в порядку письмового провадження.

Суд, перевіривши матеріали справи,
встановив наступні факти і відповідні
їм правовідносини.

Згідно пенсійного посвідчення позивач
є пенсіонером, перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України м.
Тореза та отримує пенсію за віком
(а.с.12).

У трудовій книжці позивача зазначено,
що згідно наказу №186 від 14.08.1957 року
ОСОБА_1 14.08.1957 року була прийнята у
Розсипнянське шахтоуправління тресту
«Чистяковантрацит» в якості плитової.
30 листопада 1995 року відповідно до
наказу № 20/к від 30 листопада 1995 року
позивач звільнена за власним бажанням
в зв'язку з виходом на пенсію за віком
за ст. 38 КЗпП України (а.с.5-7).

Згідно архівної довідки Відособленого
підрозділу "Шахтоуправління
"Волинське" Державного підприємства
"Торезантрацит" від 03 червня 2014 року
позивачка з 14 серпня 1957 року була
прийнята в Шахтоуправління
«Розсипнянська». З 01 січня 1987 року
переведена машиністом підйомної
установки Шахтоуправління «Волинське»
(наказ № 10/к від 02 лютого 1987 року).
Звільнена з 30 листопада 1995 року за
власним бажанням в зв'язку з переходом
на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП України
(наказ № 20/к від 30 листопада 1995 року). На
час призначення пенсії - 05 травня 1989
року, працювала на ділянці ЕМО-2 шахти
«Розсипнянська №2» Шахти «Волинська»
Торезького виробничого об'єднання з
видобутку антрациту «Торезантрацит»
(а.с. 8).

Згідно повідомлення управління
соціального захисту населення
Торезької міської ради Донецької
області від 16 грудня 2013 року позивачу
відмовлено у наданні пільг на тверде
пічне побутове паливо згідно статті 48
Гірничого Закону України, оскільки
вона вийшла на пенсію 05 травня 1989 року з
діючого підприємства шахтоуправління
"Волинське" (а.с.11).

Згідно письмової відповіді
Відособленого підрозділу
"Шахтоуправління "Волинське"
Державного підприємства
"Торезантрацит" від 30 грудня 2013 року
позивачу роз'яснено, що порядком
надання пільг на придбання твердого
палива і скрапленого газу за рахунок
субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 77 від 31 січня 2007 року та № 887 від 12
серпня 2009 року передбачено, що органи
праці та соціального захисту населення
виконавчих органів міських, районних
рад визначають право на зазначені
пільги на підставі трудової книжки та
пенсійного посвідчення. Однак в період
входження ліквідованої шахти
"Розсипнянська № 2" до складу
Шахтоуправління "Волинське" в трудові
книжки вносилися записи про роботу в
шахтоуправлінні "Волинське" без
зазначення конкретної шахти
"Розсипнянська № 2". Для підтвердження
факту виходу на пенсію з ліквідованого
підприємства в органи УСЗН були надані
документи, що підтверджують роботу
позивача на ліквідованій шахті
"Розсипнянська № 2" (а.с.9).

Згідно архівної довідки від 12 грудня
2013 року з 05 травня 1989 року,
Шахтоуправління "Волинське" Торезького
виробничого об'єднання по видобутку
антрациту "Торезантрацит" зазнало
декілька реорганізацій (а.с. 50).

27 серпня 1976 року наказом Міністра
вугільної промисловості СРСР № 162
шахта "Волинська" Торезького
виробничого об'єднання з видобутку
антрациту "Торезантрацит"
перейменована на "Шахтоуправління
"Волинське" Торезького виробничого
об'єднання з видобутку антрациту
"Торезантрацит" (а.с. 59-60).

22 грудня 1988 року наказом Міністра
вугільної промисловості СРСР № 242 на
базі шахтоуправління «Волинське»
створено в якості структурних одиниць
об'єднання «Торезантрацит» шахту
«Волинська» та шахту «Річна» (а.с. 62).

29 вересня 1995 року наказом № 139
Торезького виробничого об'єднання по
видобутку антрациту "Торезантрацит"
проведено реорганізацію структури
виробничого об'єднання з 01 жовтня 1995
року шляхом з'єднання на базі
структурних одиниць шахт "Волинська" та
"Річна", структурну одиницю -
шахтоуправління "Волинське" з
виробничою потужністю 450 тис.тон
вугілля на рік з технічними одиницями
шахта "Волинська" та шахта "Річна" (а.с.63).

30 грудня 1996 року наказом № 665 Міністра
вугільної промисловості України на
базі ДВАТ «Торезантрацит» створено
державну холдингову компанію
«Торезантрацит». Державне відкрите
акціонерне товариство шахтоуправління
"Волинське" перейменоване у дочірнє
підприємство Державної холдингової
компанії "Торезантрацит" (а.с.67).

24 грудня 2001 року наказом № 683
Міністерства палива та енергетики
України Державне відкрите акціонерне
товариство шахтоуправління "Волинське"
- дочірнє підприємство Державної
холдингової компанії "Торезантрацит"
реорганізовано шляхом виділення з його
складу структурного підрозділу шахта
"Розсипнянська № 2" та створення на його
базі Державного підприємства "Шахта
"Розсипненська № 2" (а.с. 68).

15 лютого 2002 року Міністерством палива
та енергетики України видано наказ за
№87 про ліквідацію Державного
підприємства «Шахта «Розсипнянська №
2». Підприємством з виконання робіт по
фізичній ліквідації ДП «Шахта
«Розсипнянська №2» та
правонаступником на період ліквідації
згідно з передаточним балансом
призначено ДК
«Укрвуглереструктуризація» (а.с.70).

Наказом № 120 від 07 березня 2003 року
реорганізовано відкрите акціонерне
товариство Державна холдингова
компанія "Торезантрацит" та державні
відкриті акціонерні товариства, в тому
числі і "Шахтоуправління "Волинське",
шляхом їх злиття та створення на їх
базі Державного підприємства
"Торезантрацит" (а.с.71).

Відповідно до довідки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців правовий
статус Відокремленого підрозділу
«Шахтоуправління Волинське»
Державного підприємства
"Торезантрацит" - без права юридичної
особи. (а.с.73).

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців станом на 23
січня 2014 року Державне підприємство
"Шахта "Розсипнянська № 2" не
виключено з єдиного державного реєстру
(а.с. 42-44).

Дослідивши добуті докази суд дійшов
наступного висновку.

Згідно статті 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 22 Конституції України
закріплено при прийнятті нових законів
або внесення змін до чинних законів
недопустимість звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 5 ст. 48 Гірничого закону
України передбачена категорія осіб,
які після ліквідації чи консервації
гірничого підприємства забезпечуються
вугіллям на побутові потреби, в межах
галузевої угоди, зокрема, пенсіонери,
які пропрацювали на підприємствах з
видобутку (переробки) вугілля,
вуглебудівних підприємствах: на
підземних роботах - не менше ніж 10 років
для чоловіків і не менше ніж 7 років 6
місяців - для жінок; на роботах,
пов'язаних з підземними умовами, - не
менше ніж 15 років для чоловіків і не
менше ніж 12 років 6 місяців - для жінок;
на роботах технологічної лінії на
поверхні діючих шахт чи на шахтах, що
будуються, розрізах, збагачувальних та
брикетних фабриках - не менше ніж 20
років для чоловіків і не менше ніж 15
років - для жінок.

Частиною 8 ст. 48 цього Закону визначено,
що особи, указані в частині п'ятій цієї
статті, які проживають у будинках, що
мають центральне опалення, отримують
компенсацію за оплату електроенергії,
газу та центрального опалення житла, що
виплачується за рахунок субвенцій з
державного бюджету місцевим бюджетам.

Згідно постанови Кабінету Міністрів
України № 77 від 31 січня 2007 року "Про
затвердження порядку надання пільг на
придбання твердого палива за рахунок
субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам" передбачено, що
визначення права на пільги на тверде
побутове паливо відповідно до
Гірничого закону України покладено на
управління праці та соціального
захисту населення на підставі
відомостей із трудової книжки та
пенсійного посвідчення.

Особи, які мають право на безоплатне
забезпечення вугіллям для побутових
потреб згідно із статтею 48 Гірничого
закону України, пред'являють
уповноваженому органові трудову
книжку та пенсійне посвідчення (крім не
працевлаштованих працівників), що
підтверджують відповідність вимогам
статті 48 зазначеного Закону.

За приписами пункту 4 вищевказаної
постанови для призначення пільг з
придбання твердого палива і
скрапленого газу особи звертаються до
управлінь праці та соціального захисту
населення з відповідною заявою, до якої
додають довідку про наявність у
житловому приміщенні пічного опалення
та/або кухонного вогнища на твердому
паливі.

У разі коли на підставі записів у
трудовій книжці особи, яка має право на
безоплатне забезпечення вугіллям для
побутових потреб згідно із статтею 48
Гірничого закону України, неможливо
встановити факт виходу на пенсію з
ліквідованого гірничого підприємства
(ліквідація, реорганізація,
перейменування), до уповноваженого
органу за його запитом надається
архівна довідка або довідка
Міненерговугілля про зміни, які
відбулися на гірничому підприємстві з
моменту виходу на пенсію особи до
ліквідації зазначеного підприємства,
та копії підтвердних документів
(розпорядження, накази).

Пунктом 13 цієї постанови передбачено, у
разі смерті особи, включеної до
затвердженого списку, зазначені у
частині 5 статті 51 Бюджетного кодексу
України члени сім'ї померлого, які
проживали разом з ним, можуть отримати
кошти готівкою на придбання твердого
палива і скрапленого газу або тверде
паливо і скраплений газ у натуральному
вигляді на підставі: заяви одного з
членів сім'ї, поданої не пізніше
закінчення бюджетного періоду; копії
свідоцтва про смерть особи; виданої в
установленому порядку довідки про факт
проживання членів сім'ї разом з особою.

Порядком надання компенсації особам,
які мають право на безоплатне
отримання вугілля на побутові потреби,
але проживають у будинках з
центральним опаленням, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів
України № 887 від 12 серпня 2009 року,
визначено механізм надання
компенсації за оплату електроенергії,
природного газу та центрального
опалення житла (далі - компенсація)
особам, які мають право на її отримання
згідно із статтями 43 і 48 Гірничого
закону України.

Судом встановлено, що з 14 серпня 1957 року
по 30 листопада 1995 року позивач
працювала в Шахтоуправлінні
"Волинське". На момент призначення
пенсії - 05 травня 1989 року, працювала на
ділянці ЕМО-2 шахта "Розсипнянська № 2".
Відповідно до положень ст.48 Гірничого
Закону України має право на отримання
палива на побутові потреби, як
пенсіонер, який пропрацював на
підприємствах з видобутку (переробки)
вугілля, вуглебудівних підприємствах.

Відповідно до п.15.3.5 Проекту ліквідації
шахти "Розсипнянська № 2"
Шахтоуправління "Волинське" Державної
холдингової компанії "Торезантрацит" в
організаційно-підготовчий період і
період ліквідації шахти фінансування
витрат, що стосуються безкоштовного
забезпечення побутовим паливом
окремих категорій громадян,
провадиться за рахунок коштів, що
виділяються на закриття шахти. Після
ліквідації шахти забезпечення
безоплатним вугіллям провадиться
місцевим органом виконавчої влади за
рахунок передбачених на ці цілі коштів.
Тобто, обов'язок по забезпеченню
безоплатним побутовим паливом
позивача, як пенсіонера шахти, до
закінчення повної фізичної ліквідації
шахти, до 2012 року включно, було
покладено на Державне підприємство
"Донвуглереструктурізація" (а.с. 36-37).

16 грудня 2013 року позивачу повідомлено
про відмову у наданні пільг на тверде
пічне побутове паливо згідно статті 48
Гірничого Закону України (а.с.11).

Позивач пред'явила позов про
зобов'язання відповідача надати їй
пільги на придбання твердого
побутового палива.

Представник відповідача заперечував
проти позову, зазначив, що на момент
призначення пенсії - 05 травня 1989 року,
позивачка працювала у діючому на
теперішній час підприємстві
шахтоуправління "Волинське" Державного
підприємства "Торезантрацит".

Суд не бере до уваги твердження
представника відповідача, виходячи з
наступного.

Наказом № 683 Міністерства палива та
енергетики України від 24 грудня 2001 року
реорганізовано Державне відкрите
акціонерне товариство
"Шахтоуправління "Волинське" - дочірнє
підприємство Державної холдингової
компанії "Торезантрацит" шляхом
виділення з його складу структурного
підрозділу "Шахта "Розсипнянська № 2" та
створення на його базі Державного
підприємства "Шахта "Розсипнянська № 2".
Встановлено, що ДП "Шахта
"Розсипнянська № 2" є правонаступником
прав та обов'язків Державного
відкритого акціонерного товариства
"Шахтоуправління "Волинське" (а.с.68).

15 лютого 2002 року Міністерством палива
та енергетики України видано наказ № 87
про ліквідацію Державного
підприємства "Шахта "Розсипнянська № 2"
та про створення ліквідаційної комісії
(а.с.70).

Згідно акту прийому-передачі статей
балансу шахтоуправлінням "Волинське"
Державного відкритого акціонерного
товариства "Державна холдингова
компанія "Торезантрацит" передано
Державному підприємству "Шахта
"Розсипнянська № 2" зобов'язання по
сплаті, зокрема, заборгованості по
заробітній платі, аліментах, по
відшкодуванню шкоди за регресними
позовами станом на 01 березня 2002 року
(а.с.69).

Згідно акту прийому-передачі списку
вуглеотримувачів шахти «Розсипнянська
№2» від 26 лютого 2013 року та списку
вуглеотримувачів ЛШ «Розсипнянська»
Шахтарської виконавчої дирекції з
ліквідації шахт ДП
«Донвуглереструктуризація», які мають
право на отримання побутового палива
згідно ст. 48 Гірничого закону України,
позивач включений до зазначеного
списку осіб, які забезпечувались та
мають право на безоплатне забезпечення
твердим побутовим паливом згідно із ст.
48 Гірничого закону України (а.с. 39-41).

Згідно п.12.11. Галузевої угоди між
Міністерством палива та енергетики
України і всеукраїнськими
профспілками вугільної промисловості
України (з доповненнями і змінами)
обов'язок з забезпечення паливом на
побутові потреби осіб, звільнених в
зв'язку з ліквідацією підприємства,
виробничої (структурної) одиниці
покладається на правонаступника.
Мінпаливенерго відповідно до вимог ст.
45 Гірничого закону України підготує і
внесе на розгляд Кабінету Міністрів
України пропозицію про визначення
правонаступника із соціальних
гарантій після повної ліквідації
вугільних підприємств.

Згідно п.12.10.8 Угоди на підприємствах, що
ліквідуються, забезпечення
працівників побутовим паливом
здійснюється за рахунок бюджетних
коштів.

Частиною 2 статті 102 Бюджетного кодексу
України передбачено, що за рахунок
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на надання пільг на
придбання твердого пічного палива
надаються пільги, особам, які мають
таке право згідно із статтею 48
Гірничого закону України, - з
розрахунку вартості 3,1 тони вугілля на
побутові потреби на домогосподарство
на рік.

Відповідно до Порядку ліквідації
збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27 серпня 1997 № 939,
датою фізичної ліквідації гірничого
підприємства вважається дата
затвердження Мінвуглепромом актів
прийняття відповідних робіт, а також
визначення правонаступника щодо
соціального захисту осіб відповідно до
частини п'ятої статті 48 Гірничого
закону України.

Наказом Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України від 11
лютого 2013 року № 52 затверджений Акт
комісії з розгляду підсумків
фактичного виконання робіт і заходів,
передбачених проектом ліквідації
шахти "Розсипнянська № 2", завершено
списання в установленому порядку з
балансу Державного підприємства
"Донвуглереструктурізація" основних
засобів, прийнятих згідно з
розподільчим балансом від шахти
"Розсипнянська № 2" (а.с.35).

Згідно постанови Кабінету Міністрів
України № 77 від 31 січня 2007 року "Про
затвердження порядку надання пільг на
придбання твердого палива за рахунок
субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам" визначення права на
пільги на тверде побутове паливо
відповідно до Гірничого закону України
покладено на управління соціального
захисту населення.

Таким чином, відповідач у справі - є
суб'єктом владних повноважень, на якого
чинним законодавством України
покладений обов'язок щодо визначення
права на пільги на тверде побутове
паливо.

З 05 травня 1989 року позивач отримує
пенсію за віком.

Згідно трудової книжки позивач згідно
наказу №186 від 14.08.1957 року була
прийнята 14.08.1957 року у Розсипнянське
шахтоуправління тресту
«Чистяковантрацит» в якості плитової.
30 листопада 1995 року відповідно до
наказу № 20/к від 30 листопада 1995 року
позивач звільнена за власним бажанням
в зв'язку з виходом на пенсію за віком
за ст. 38 КЗпП України (а.с.5-7).

Згідно архівної довідки Відособленого
підрозділу "Шахтоуправління
"Волинське" Державного підприємства
"Торезантрацит" від 03 червня 2014 року
позивачка з 14 серпня 1957 року була
прийнята в Шахтоуправління
«Розсипнянська». З 01 січня 1987 року
переведена машиністом підйомної
установки Шахтоуправління «Волинське»
(наказ № 10/к від 02 лютого 1987 року).
Звільнена з 30 листопада 1995 року за
власним бажанням в зв'язку з переходом
на пенсію за віком за ст.. 38 КЗпП України
(наказ № 20/к від 30 листопада 1995 року). На
час призначення пенсії - 05 травня 1989
року, працювала на ділянці ЕМО-2 шахти
«Розсипнянська №2» Шахти «Волинська»
Торезького виробничого об'єднання з
видобутку антрациту «Торезантрацит»
(а.с. 8).

Архівна довідка підтверджується
наступними матеріалами справи: наказом
«Шахтоуправління «Волинське»
Торезького виробничого об'єднання з
видобутку антрациту «Торезантрацит»
№10/к від 02 лютого 1987 року, яким
позивачку тимчасово переведено
машиністом підйомної установки з 01
січня 1987 року (а.с. 74); наказом
«Шахтоуправління «Волинське»
Торезького виробничого об'єднання з
видобутку антрациту «Торезантрацит» №
20/к від 30 листопада 1995 року, яким ОСОБА_1
(табельний № 843) машиніста підйому
ділянки ЕМО - 2 звільнено з 30 листопада
1995 року за власним бажанням в зв'язку з
переходом на пенсію за віком за ст. 38
КЗпП України (а.с. 75); особовою карткою
позивачки форми Т-2 (а.с.76).

Згідно наказу Міністра вугільної
промисловості СРСР від 22 грудня 1988 року
№ 242 "Про створення шахт "Волинська" та
"Річна" Виробничого об'єднання
«Торезантрацит» "Шахтоуправління
"Волинське" Торезького виробничого
об'єднання з видобутку антрациту
"Торезантрацит" перетворено на "Шахта
"Волинська" та "Шахта "Річна" Торезького
виробничого об'єднання з видобутку
антрациту "Торезантрацит". До складу
"Шахта "Волинська" увійшла шахта
"Розсипнянська № 2" (а.с.62).

Зазначені документи підтверджують, що
на час призначення пенсії - 05 травня 1989
року, позивачка працювала на шахті
"Розсипнянська-2" в Шахтоуправлінні
"Волинське" Торезького виробничого
об'єднання з видобутку антрациту
"Торезантрацит".

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 831 від 13 листопада 2013 року "Про зміни,
що вносяться до порядків, затверджених
постановами Кабінету Міністрів
України від 31 січня 2007 року № 77 і від 12
серпня 2009 року № 887" пункт 4 Порядку
надання пільг на придбання твердого
палива і скрапленого газу за рахунок
субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам доповнено новим
абзацом такого змісту: "У разі коли на
підставі записів у трудовій книжці
особи, яка має право на безоплатне
забезпечення вугіллям для побутових
потреб згідно із статтею 48 Гірничого
закону України, неможливо встановити
факт виходу на пенсію з ліквідованого
гірничого підприємства (ліквідація,
реорганізація, перейменування), до
уповноваженого органу за його запитом
надається архівна довідка або довідка
Міненерговугілля про зміни, які
відбулися на гірничому підприємстві з
моменту виходу на пенсію особи до
ліквідації зазначеного підприємства,
та копії підтвердних документів
(розпорядження, накази)" .

Відособленим підрозділом
"Шахтоуправління "Волинське"
Державного підприємства
"Торезантрацит" надана відповідачу
архівна довідка, в якій зазначено, що
позивач працювала на шахті
"Розсипнянська-2". 16 грудня 2013 року
позивачу повідомлено про відмову у
наданні пільг на тверде пічне побутове
паливо згідно статті 48 Гірничого
Закону України.

Відповідно до статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку, у тому числі, органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Зібрані у справі докази та їх належна
оцінка вказують на наявність підстав
для задоволення позовних вимог.

При поданні адміністративного позову
позивачем сплачено судовий збір в сумі
182,70 грн.(а.с.1,2).

Згідно ч.1, ч.3 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). Якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Відповідно до п.п.1 п.1 ч.3 ст.4 Закону
України "Про судовий збір" при подачі
адміністративного позову немайнового
характеру оплаті підлягає судовий збір
в розмірі 0,06 розміру мінімальної
заробітної плати.

Судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір», ставка
судового збору за подання позову
немайнового характеру до
адміністративного суду з 01 січня 2014
року встановлена у розмірі 73,08 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, з
бюджету на користь ОСОБА_1 підлягає
стягненню сплачений судовий збір у
розмірі 73,08 грн.

Керуючись: ст.ст.19,22 Конституції
України, ч.2 ст.102 Бюджетного кодексу
України, Гірничим Законом України, п.12.11
Галузевої угоди між Міністерством
палива та енергетики України і
всеукраїнськими профспілками
вугільної промисловості України (з
доповненнями і змінами), Порядком
надання пільг на придбання твердого
палива і скрапленого газу за рахунок
субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам", затвердженого
постановою № 77 від 31 січня 2007 року
Кабінету Міністрів України, Порядком
надання компенсації особам, які мають
право на безоплатне отримання вугілля
на побутові потреби, але проживають у
будинках з центральним опаленням,
затвердженого постановою № 887 від 12
серпня 2009 року Кабінету Міністрів
України, постановою Кабінету Міністрів
України № 831 від 13 листопада 2013 року
"Про зміни, що вносяться до порядків,
затверджених постановами Кабінету
Міністрів України від 31 січня 2007 року №
77 і від 12 серпня 2009 року № 887", ст. ст.158 ,
159, 160, 161, 162, 163 КАС України,

П О С Т А Н О
В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
соціального захисту населення
Торезької міської ради Донецької
області, треті особи: Державне
підприємство «Торезантрацит»,
Державне підприємство
«Донвуглереструктурізація» про
визнання дій відповідача
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
соціального захисту населення
Торезької міської ради щодо відмови
ОСОБА_1 у наданні пільг на тверде пічне
побутове паливо відповідно до статті 48
Гірничого Закону України.

Зобов'язати Управління соціального
захисту населення Торезької міської
ради Донецької області надати ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний №
НОМЕР_1, пільгу на тверде пічне побутове
паливо за 2013 рік відповідно до статті 48
Гірничого Закону України, у розмірі,
встановленому діючим законодавством.

Зобов'язати Управління Державної
казначейської служби України в м.
Торезі Донецької області стягнути з
місцевого бюджету на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний №
НОМЕР_1, судові витрати у сумі 73
(сімдесят три) грн. 08 коп. шляхом їх
безспірного списання з рахунку
Управління соціального захисту
населення Торезької міської ради
Донецької області.

Постанова постановлена в нарадчій
кімнаті та проголошено вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 02 липня 2014року.

Постанова буде виготовлена в повному
обсязі 07 липня 2014року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку через Торезький
міський суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня
проголошення постанови, а в разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О. М. Чапланова