Справа № 809/1602/14
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"01" липня 2014 р.
Справа № 809/1602/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

cудді Главача І.А.,

за участю секретаря судового
засідання - Куриша Р.В.,

представника позивача - Коземчук М.М.,

представника відповідача -
Салітринського А.З.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Управління Пенсійного
фонду України у Верховинському районі
Івано-Франківської області

до відповідача: Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Верховинському
районі Івано-Франківської області

про зобов"язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

23.05.2014 року Управління Пенсійного фонду
України у Верховинському районі
Івано-Франківської області (надалі -
позивач, УПФ України у Верховинському
районі) звернулося до суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Верховинському
районі Івано-Франківської області
(надалі - відповідач) про зобов'язання
до вчинення дій. Позовні вимоги
мотивувало тим, що відповідач згідно
чинного законодавства зобов'язаний
вчинити дії щодо відшкодування
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; витрати, понесені УПФ
України у Верховинському районі на
виплату щомісячної державної адресної
допомоги до пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, а також витрати на їх
доставку за період з 01.10.2013 року по
31.03.2014 року у загальній сумі 108 463,88 грн.

20.06.2014 року представником позивача
подано суду заяву про зміну позовних
вимог, згідно якої просив суд стягнути
з відповідача основний розмір пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; витрати на виплату
щомісячної державної адресної
допомоги до пенсій по інвалідності, а
також витрати на їх доставку за період
з 01.10.2013 року по 31.03.2014 року у загальній
сумі 108 463,88 грн. (а.с.92-93).

Представник позивача у судовому
засіданні змінені позовні вимоги
підтримав у повному обсязі з підстав,
викладених у позовній заяві. Просив
позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечив з
підстав, викладених у письмовому
запереченні на позовну заяву від 16.06.2014
року.

Вислухавши представника позивача,
представника відповідача, розглянувши
матеріали адміністративної справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши і оцінивши докази, суд
дійшов висновку про те, що позов не
підлягає до задоволення з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що УПФ України у
Верховинському районі громадянам
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 та ОСОБА_20
призначено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії по втраті
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, виплата та
доставка якої проведена позивачем за
період з 01.10.2013 року по 31.03.2014 року.

Крім того, УПФ України у Верховинському
районі вказаним громадянам до пенсій
по інвалідності, яку вони отримують,
проведено виплату цільової грошової
допомоги на прожиття за період з 01.10.2013
року по 31.03.2014 року.

Суми виплаченої за вказаний період
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, а також суми виплаченої
цільової грошової допомоги на прожиття
та витрати на їх доставку позивачем
включено до актів щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.10.2013 року по
31.03.2014 року, для їх відшкодування
відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Верховинському
районі (а.с.1-14, 19-20, 25-26, 31-32, 37-38, 43-44).

Однак, відповідачем зазначені акти
підписані із застереженнями та згідно
таблиць розбіжностей не прийнято до
відшкодування суми перерахованого
основного розміру пенсії інваліда
трудового каліцтва ОСОБА_10, що
перевищує максимальний розмір пенсії
по інвалідності внаслідок трудового
каліцтва чи професійного захворювання,
який з урахуванням постанови Кабінету
Міністрів України № 544 від 15.04.2003 року
«Про підвищення розмірів трудових
пенсій» складає для даної категорії
пенсіонерів не більше 150,00 грн., у
загальній сумі 108 463,85 грн. (а.с.15, 21, 27, 33,
39, 45).

З урахуванням наведеного, судом
з'ясовано, що відповідачем не прийнято
до відшкодування суми перерахованого
основного розміру пенсії інваліда
трудового каліцтва ОСОБА_10, що
перевищує максимальний розмір пенсії
по інвалідності внаслідок трудового
каліцтва чи професійного захворювання,
за період з 01.10.2013 року по 31.03.2014 року у
загальній сумі 108 463,85 грн., які позивач
просив стягнути з відповідача. Дана
обставина підтверджується також
листом Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
Верховинському районі
Івано-Франківської області від 20.06.2014
року та не заперечувалася
представником позивача у судовому
засіданні.

Щодо правомірності відшкодування
відповідачем вказаних виплат суд
зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які Фондом соціального страхування від
нещасних випадків, передбачений
статтею 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Згідно пункту 1 частини 1 статті 21
даного Закону у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні: а) допомогу у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю до
відновлення працездатності або
встановлення інвалідності; б)
одноразову допомогу в разі стійкої
втрати професійної працездатності або
смерті потерпілого; в) щомісяця грошову
суму в разі часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого; г) пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання; д) пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Положенням пункту 5 частини 1 статті 24
цього Закону передбачено, що якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
такий страховик має право звернутися
до відповідного страховика з інших
видів соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Механізм відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку регулюється
Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 року за № 376/7697
(надалі - Порядок).

Згідно абзацу 1 пункту 4 Порядку
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме: 1)
сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; 2) щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; 3) допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; 4)
сума витрат Пенсійного фонду з виплати
і доставки вищезазначених пенсій.

Згідно частини 1 статті 34 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності",
сума щомісячної страхової виплати
встановлюється відповідно до ступеня
втрати професійної працездатності та
середньомісячного заробітку, що
потерпілий мав до ушкодження здоров'я.
Сума щомісячної страхової виплати не
повинна перевищувати
середньомісячного заробітку, що
потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

У разі коли потерпілому одночасно із
щомісячною страховою виплатою
призначено пенсію по інвалідності у
зв'язку з одним і тим самим нещасним
випадком, їх сума не повинна
перевищувати середньомісячний
заробіток, який потерпілий мав до
ушкодження здоров'я. Визначені раніше
сума щомісячної страхової виплати та
пенсія по інвалідності зменшенню не
підлягають.

Згідно підпункту «б» пункту 1
постанови Кабінету Міністрів України
№ 544 від 15.04.2014 року «Про підвищення
розмірів трудових пенсій» збільшено
максимальний розмір трудових пенсій за
віком:

до 200 гривень включно для
категорій працівників, визначених
згідно з пунктом "а" статті 13 та статтею
14 Закону України «Про пенсійне
забезпечення»;

до 150 гривень включно - для інших
категорій працівників.

Враховуючи вищевикладене, суд
зазначає, сума основного розміру
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання відповідно до пункту 1
частини 1 статті 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та абзацу 1 пункту 4
Порядку від 04.03.2003 року № 5-4/4 підлягає
відшкодуванню Фондом соціального
страхування від нещасних випадків,
однак у межах, встановлених підпунктом
«б» пункту 1 постанови Кабінету
Міністрів України № 544 від 15.04.2014 року
«Про підвищення розмірів трудових
пенсій».

У судовому засіданні з'ясовано та
з актів щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.10.2013 року по
31.03.2014 року вбачається, що відповідачем
включено до відшкодування основний
розмір пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, призначеної громадянину
ОСОБА_10 за період з 01.10.2013 року по 31.03.2014
року у загальній сумі 900,00 грн. (150,00 грн.*6
місяців), тобто з урахуванням
встановленого підпунктом «б» пункту 1
постанови Кабінету Міністрів України
№ 544 від 15.04.2014 року «Про підвищення
розмірів трудових пенсій»
максимального розміру.

За таких обставин, підстави для
відшкодування відповідачем УПФ
України у Верховинському районі суми
перерахованого основного розміру
пенсії інваліда трудового каліцтва
ОСОБА_10, що перевищує максимальний
розмір пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва чи
професійного захворювання, за період з
01.10.2013 року по 31.03.2014 року у загальній
сумі 108 463,85 грн. відсутні.

При цьому суд вважає за необхідне
зазначити, що виплата суми
перерахованого основного розміру
пенсії інваліда трудового каліцтва
ОСОБА_10, що перевищує максимальний
розмір пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва чи
професійного захворювання,
здійснюється за рахунок коштів
держаного бюджету. З цією метою у
бюджеті Пенсійного фонду України як на
2013 рік, так і на 2014 рік, передбачено
видатки на пенсійне забезпечення осіб,
пенсія яким призначена згідно з іншими
законодавчими актами в частині, що не
перевищує розміру трудової пенсії за
віком, на яку особа має право
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Враховуючи вищевикладене, суд
дійшов висновку, що у задоволенні
позову слід відмовити.

На підставі ст. 124 Конституції
України, керуючись ст. ст. 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четверАпеляційна скарга
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Главач І.А.

Постанова складена в повному
обсязі 04.07.2014 року.