Справа № 2а/1210/11241/12
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 року
м. Київ К/800/17270/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Рецебуринського Ю.Й.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_3 до Міжвідомчої комісії з
інвентаризації пенсійних справ та
особових рахунків і списання сум
переплат пенсій та грошової допомоги
Управління Пенсійного фонду України в
м. Краснодоні та Краснодонському
районі, Управління пенсійного фонду
України в м. Краснодоні та
Краснодонському районі Луганської
області про визнання дій
неправомірними, касаційне провадження
в якій відкрито за касаційною скаргою
Управління пенсійного фонду України в
м. Краснодоні та Краснодонському
районі Луганської області на постанову
Краснодонського міськрайонного суду
Луганської області від 12 грудня 2012 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26 лютого 2013
року, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Міжвідомчої комісії з
інвентаризації пенсійних справ та
особових рахунків і списання сум
переплат пенсій та грошової допомоги
Управління Пенсійного фонду України в
м. Краснодоні та Краснодонському
районі, Управління пенсійного фонду
України в м. Краснодоні та
Краснодонському районі Луганської
області про визнання дій
неправомірними.

Постановою Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 12 грудня 2012 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 26 лютого 2013 року, позов задоволено.
Визнано неправомірним та скасовано
рішення міжвідомчої комісії з
інвентаризації пенсійних справ та
особових рахунків і списання сум
переплати пенсій та грошової допомоги
Управління Пенсійного фонду України в
м. Краснодоні та Краснодонському
районі № 546 від 24 вересня 2012 року про
утримання надмірно виплачених ОСОБА_3
пенсійних коштів за період з 01 жовтня
2003 року пo 28 березня 2008 року в сумі 27122,38
грн.

Визнано неправомірними дії посадових
осіб Управління Пенсійного фонду
України в м. Краснодоні та
Краснодонському районі Луганської
області щодо утримання з пенсії ОСОБА_3
по 20% щомісячно з 01 жовтня 2012 року на
підставі рішення міжвідомчої комісії з
інвентаризації пенсійних справ та
особових рахунків і списання сум
переплати пенсій та грошової допомоги
Управління Пенсійного фонду України в
м. Краснодоні та Краснодонському
районі № 546 від 24 вересня 2012 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Краснодоні та
Краснодонському районі повернути
ОСОБА_3 кошти, утримані із його пенсії
на підставі рішення міжвідомчої
комісії з інвентаризації пенсійних
справ та особових рахунків і списання
сум переплати пенсій та грошової
допомоги Управління Пенсійного фонду
України в м. Краснодоні та
Краснодонському районі № 546 від 24
вересня 2012 року.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, Управління Пенсійного
фонду України в м. Краснодоні та
Краснодонському районі Луганської
області звернулося з касаційною
скаргою, в якій просить рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити позивачу у задоволенні
позову, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач має статус
ліквідатора аварії на ЧАЕС 1-ї
категорії, що підтверджується копією
посвідчення серії НОМЕР_1. Крім
того, позивачу встановлена друга група
інвалідності по захворюванню, яке
пов'язане з виконанням службових
обов'язків по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, що підтверджено
довідкою МСЕК №101272.

З 01 жовтня 2003 року ОСОБА_3 була
призначена пенсія. При первинному
нарахуванні розміру пенсії позивачу,
відповідачем була використана довідка
про розмір заробітної плати позивача,
яка надавалась Краснодонським МВ УМВС
України в Луганській області, де
працював позивач.

В 2007 році Управлінням Пенсійного Фонду
України була проведена зустрічна
перевірка особових справ працівників,
в тому числі позивача по факту
проведення донарахування заробітної
плати за період роботи в зоні
відчуження в 1987 році. За результатами
зустрічної перевірки була видана нова
довідка про розмір заробітку за час
роботи в зоні відчуження в період з 08
квітня 1987 року по 30 червня 1987 року.
Вказані документи у березні 2008 року
були направлені Краснодонським МВ УМВС
України в Луганській області до
Управління пенсійного фонду України в
м. Краснодоні та Краснодонському
районі Луганської області.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суди першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що факт подання
позивачем недостовірних даних не
доведений.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
і апеляційної інстанцій виходячи з
наступного.

Відповідно до частини першого статті 50
Закону України від 9 липня 2003 року №
1058-IV «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що
надміру виплачені суми пенсій
стягуються з пенсіонера лише у разі
його зловживання правом на пенсію, або
у випадку подання страхувальником
недостовірних даних.

Порядок стягнення надмірно сплачених
пенсійних коштів за рішенням
територіальних органів Пенсійного
Фонду регламентований Порядком
відшкодування коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями,
затвердженим Постановою Правління
Пенсійного Фонду України від 21 березня
2003 року № 6-4, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 15 травня
2003 року за № 374/7695, в пункті 3 якого
зазначено, що Повернення коштів,
надміру виплачених за призначеними
пенсіями, проводиться відповідно до
статті 103 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» у випадках виявлення
подання громадянами недостовірних
відомостей про заробітну плату чи
інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного
подання відомостей про зміни у складі
сім'ї тощо. Суми пенсії, надміру
виплачені пенсіонерові внаслідок
зловживань з його боку, стягуються на
підставі рішень органу, що призначає
пенсії.

Аналіз зазначеної правової норми
свідчить про те, що стягнення зайво
отриманих пенсіонером пенсійних сум на
підставі рішення компетентного органу
УПФУ можливе лише за умови зловживань з
боку пенсіонера, які призвели до
завищення суми пенсійних виплат.

Згідно із зазначеним Порядком до
компетенції міжвідомчої комісії з
інвентаризації пенсійних справ
відноситься вирішення питання не про
стягнення суми переплати пенсійних
коштів, а про списання суми переплати
пенсійних коштів, як безнадійні до
стягнення (пункт 4-5 Порядку). Вказані
комісії є постійно діючими органами та
створюються для проведення належного
списання переплачених пенсійних
коштів.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, в 2003 році пенсія позивачу
була нарахована на підставі довідки
про заробітну плату, виданої установою,
в якій працював позивач. В 2008 році
установою була надана нова довідка про
розмір заробітку позивача, на підставі
якої пенсія позивачу була
перерахована: при цьому підстав для
зміни даних про заробіток позивача у
довідці не зазначено.

Однак, приймаючи рішення про стягнення
суми переплати, орган Пенсійного Фонду
України не встановив, чи є зловживання
з боку отримувача пенсії, які призвели
до виникнення переплати пенсійних
коштів, в чому саме вони полягають та не
зазначив жодного доказу на
підтвердження вини позивача у
завищеному нарахуванні суми пенсійних
виплат.

Таким чином, оскільки пенсія позивачу
була нарахована на підставі довідки
про заробітну плату, виданої установою,
в якій працював позивач, а відповідачем
не надані докази зловживань з боку
пенсіонера, суди дійшли правильного
висновку про задоволення позовних
вимог.

Відповідно до частини третьою
статті 2201 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
касаційну скаргу слід відхилити,
оскільки судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в м.
Краснодоні та Краснодонському районі
Луганської області відхилити, а
постанову Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 12 грудня 2012 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26 лютого 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: