Справа № 813/2971/14
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/2971/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого - судді Гулкевич І.З.,
за участю секретаря судового засідання
представника позивача Гордієнка В.В.
представника відповідача Іванського
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Три Лева» до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Львова ГУ
Міндоходів у Львівській області про
скасування податкових
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Три Леви" звернулося
до Львівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова від
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
нереальності господарських
правовідносин з контрагентом ТзОВ
Вказані податкові повідомлення -
рішення були винесені за результатами
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТзОВ
"Три Леви" з питань взаєморозрахунків з
ТзОВ "Лотопром" () за
вересень 2012 року, згідно якої був
складений акт перевірки від 24.01.2014 р.
№27/19/22-1009/23884177.

В акті перевірки зазначено, що в
порушення вимог п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198
Податкового Кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VI (із змінами та доповненнями),
внаслідок чого занижено податок на
додану вартість за рахунок безтоварних
операцій на загальну суму 23750 грн. в т.ч.
за вересень 2012 року на суму 23750 грн., та
завищено від'ємне значення різниці між
сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного періоду за вересень 2012 р у
сумі 46654 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що при проведенні перевірки
податковим органом та при оформленні
її результатів мало місце не
дотримання вимог податкового
законодавства, висновки акту перевірки
є неправомірними, а оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
прийняті з порушенням норм діючого
законодавства України, що є підставою
для їх скасування.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі з підстав зазначених у
позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечив
повністю. У письмових запереченнях
покликається на те, що згідно
інформації, яка отримана від
Індустріальної МДПІ м. Харкова, а саме
акта від 11.06.2013 № 1320/22-207/38001299 «Про
результати позапланової виїзної
документальної перевірки товариства з
обмеженою відповідальністю «Лотопром»
() з питань дотримання
вимог податкового законодавства при
здійсненні фінансово-господарських
взаємовідносин з платником податків TOB
«ТД «Стироплен» () за
серпень 2012 року», зазначено наступне:

Операції TOB «ТД «Стироплен» не
підтверджуються стосовно врахування
реального часу здійснення операцій,
місцезнаходження майна, наявності
трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, які економічно необхідні
для виконання такого постачання або
здійснення діяльності, що свідчить про
відсутність необхідних умов для
результатів відповідної
господарської, економічної діяльності,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень і транспортних засобів. В
зв'язку з цим TOB «ТД «Стироплен» не
могло фактично здійснювати
господарські операції з урахуванням
часу, оперативності проведення
операцій, місцезнаходження майна,
віддаленості контрагентів один від
одного.

Перевіркою встановлено відсутність
будь-якої інформації про наявні
складські приміщення, наявність
автомобільного чи іншого транспорту, а
також устаткування, що необхідне для
здійснення фінансово-господарської
діяльності підприємства.

У зв'язку з відсутністю основних
засобів, виробничого обладнання,
транспортного та торгівельного
обладнання, матеріалів (сировини),
товарних запасів, трудових ресурсів
здійснення основного виду діяльності
не є можливим.

Актом ДПІ у Деснянському районі м.
Києва ДПС № 236/22-50/35872120 від 11.04.2013р. «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки TOB «ТД «Стироплен», щодо підтвердження господарських
відносин з платниками податків за
період лютий-грудень 2012р.», встановлено
нереальність здійснення господарської
діяльності TOB «ТД «Стироплен» та
відсутність поставок покупцям за
період лютий-грудень 2012 року.

Ймовірними покупцями TOB «Лотопром»
товару, який був придбаний у TOB «ТД
«Стироплен» згідно системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у серпні 2012 року є наступні
контрагенти-покупці, серед них TOB «Три
Лева».

На думку ДПІ єдиною метою укладеної
угоди між TOB «Лотопром» та
контрагентами-покупцями, є штучне
завищення вартості продукції, що в свою
чергу призвело до збільшення
податкового кредиту з ПДВ та валових
витрат у контрагентів-покупців.
Вказані умови суперечать меті
господарської діяльності підприємства
та створюють обставини, за яких воно не
мало намір одержати економічний ефект
у результаті підприємницької та іншої
економічної діяльності.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши
доводи позову, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що фахівцями
Державною податковою інспекцією у
Шевченківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області було проведено
позапланову виїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Три Лева» з питань
правильності формування податкових
зобов'язань та податкового кредиту по
взаєморозрахунках з ТзОВ «Лотопром» за
серпень-вересень 2012 року та їх вплив на
формування доходів та витрат за
відповідний період, за результатами
якої складено акт № 27/19/22-1009/23884177 від
24.01.2014 року.

У висновках даного акту зазначено, що
перевіркою встановлено порушення ТзОВ
«Три Лева» вимог п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, внаслідок
чого занижено податок на додану
вартість за рахунок безтоварних
операцій на загальну суму 23750 грн., в т.ч.
за вересень 2012 року на суму 23750 грн., та
завищено від'ємне значення різниці між
сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного періоду (значення рядка 19
декларації з податку на додану
вартість) за вересень 2012 року у сумі 46654
грн.

Зі змісту акта перевірки вбачається, що
зазначений висновок грунтується на
тому, що ТзОВ «Три Лева» безпідставно
включено до податкового кредиту за
вересень 2012 року суму ПДВ на загальну
суму 70404,00 грн. по операціях з ТзОВ
«Лотопром», оскільки такі операції, на
думку перевіряючи, носять безтоварний
характер(надалі - Акт перевірки).

На підставі наведених вище висновків
акту перевірки відповідачем винесено
такі податкові повідомлення-рішення:

-№ /1770 від 06.02.2014 року, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 29687,50 грн. (в
т.ч.: за основним платежем - 23750,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 5937,50 грн.).

-№ /1771 від 06.02.2014 року, яким
позивачу зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість за вересень 2012 року на
загальну суму 46654,00 грн.

Рішенням Головного управління
Міндоходів у Львівській області №
4872/10/13-01-10-08- 05/284 від 27.02.2014 року про
результати розгляду скарги та рішенням
Міністерства доходів і зборів України
№ 5706/6/98-99-10-01-15 від 28.03.2014 року про
результати розгляду скарги зазначені
вище податкові повідомлення-рішення
залишені без змін.

Завданням адміністративного
судочинства відповідно до ч.1 ст.2
Кодексу адміністративного судочинства
України є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з ч.2
цієї ж статті можуть бути оскаржені
будь-які рішення, дії чи бездіяльність
суб'єктів владних повноважень, крім
випадків, коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльностіКонституцією і законами
України встановлено інший порядок
судового провадження.

Закріплений у ч. 1 ст.11 Кодексу
адміністративного судочинства України
принцип змагальності сторін
передбачає, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст.138 Кодексу
адміністративного судочинства України
предметом доказування є обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги
чи заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропущення строку для звернення до
суду тощо) та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Згідно ч.1 ст.3 Господарського суду
України під господарською діяльністю у
цьому Кодексі розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію
продукції, виконання робіт чи
надання послуг вартісного характеру,
що мають цінову визначеність.

У числі обов'язкових ознак
господарської діяльності в
відповідності до вищезазначених норм:
здійснення їх суб'єктами господарської
діяльності в сфері громадського
виробництва; скерованість на
виготовлення і реалізацію продукції,
виконання робіт або надання послуг;
результати цієї діяльності (продукція,
роботи, послуги), які мають вартісний
характер і ціновий вираз.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондується з нормамиПодаткового
кодексу України.

Судом встановлено, що 17 серпня 2012 року
між позивачем, як покупцем, та ТзОВ
«Лотопром», як постачальником, був
укладений договір поставки № 15,
предметом якого було обумовлено, що
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві партію
товару (товарів), найменування,
кількість та ціна яких визначені
специфікаціями, а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно специфікації № 1 до договору
поставки було визначено, що ТзОВ
«Лотопром» постачає позивачу 30 штук
лотерейних терміналів ЛТ-1 (серійні
номери 10531-10560) загальною вартістю 422 424,00
грн., в тому числі ПДВ - 70 404,00 грн., строк
поставки - не пізніше 25.08.2012 року.

Згідно розділу 2 договору поставки,
поставка здійснюється на умовах
ІНКОТЕРМС 2010 EXW-м. Харків, проспект
Московський, буд. 259. Право власності на
поставлені товари переходить до
покупця в момент отримання товару від
постачальника за
видатково-прибутковою накладною.

Факт здійснення господарської
операції між ТзОВ «Три Лева» та ТзОВ
«Лотопром» щодо поставки товару згідно
договору від 17.08.2012 року № 15
підтверджується видатковою накладною
№ У0000017 від 21.08.2012 року, податковою
накладною № 4 від 21.08.2012 року,
товарно-транспортною накладною 421-28 від
25.08.2012 року, банківськими документами
на оплату вартості товару.

Податкову накладну від ТзОВ «Лотопром»
було відображено ТзОВ «Три Леви» у
складі податкового кредиту у
відповідності до реєстрів одержаних
податкових накладних та Декларації з
ПДВ.

В бухгалтерському обліку ТзОВ «Три
Леви» оприбуткувало придбані 30 штук
лотерейних терміналів ЛТ-1 (серійні
номери 10531-10560), відобразила ПДВ,
віднесло до складу податкового
кредиту. Операції з оприбуткування
обладнання відображено проведенням Дт
15 рах. «Капітальні інвестиції», Кт 631
рах. «Розрахунки з вітчизняними
постачальниками».

Крім цього, ТзОВ «Лотопром» разом з
товаром було надано позивачу
сертифікат відповідності, виданий ДП
«Харківстандартметрологія», що
підтверджує відповідність товару
встановленим вимогам ДСТУ та ТУ.

Як вбачається з акта перевірки, до
первинних бухгалтерських документів
позивача, які підтверджують здійснення
операції між ТзОВ «Три Лева» та ТзОВ
«Лотопром» не було зауважень щодо
правильності їх оформлення.

Проаналізувавши зазначені документи
під час перевірки, податковий орган
зробив висновок, що ТзОВ «Три Леви» не
придбавало 30 штук лотерейних
терміналів ЛТ-1 (серійні номери 10531-10560).
Такі висновки зроблені на підставі
встановлених розбіжностей по системі
ІАС «Податковий блок» підсистеми
«Співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту» між податковим
кредитом ТзОВ «Три Лева» та податковим
зобов'язанням ТзОВ «Лотопром».

Причиною такої розбіжності є
відображення в АІС «Податковий облік»
підсистеми «Співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту»
акта Індустріальною МДПІ м. Харкова від
11.06.2013 року № 1320822-207/38001299 «Про
результати позапланової виїзної
документальної перевірки ТзОВ
«Лотопром» з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
здійсненні фінансово-господарських
взаємовідносин з платником податків TOB
«ТД «Стироплен» за серпень 2012 року.

На підтвердження реальності
здійснення господарських операцій
позивач надав суду копії документів а
саме: виписка з ЄДР по ТзОВ «Лотопром»;
свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ -
ТзОВ «Лотопром»; наказ та посвідчення
про відрядження директора ТзОВ «Три
Леви»; договір поставки № 15 від 17.08.2012
року з специфікацією № 1; податкова
декларація з ПДВ за вересень 2012 року з
додатками; податкова накладна № 4 від
21.08.2012 року; видаткова накладна № У0000017
від 21.08.2012 року; товарно-транспортна
накладна 421-28 від 25.08.2012 року; сертифікат
відповідності, зареєстровано в реєстрі
за № UА1.007.0056927-12; банківські виписки по
рахунку.

На підтвердження реальності
подальшого використання лотерейних
терміналів ЛТ-1 у власній господарській
діяльності позивач надав суду копії
документів, а саме: договір оренди
нежитлового приміщення від 15.08.2012 року;
договори оренди нежитлових приміщень
від 27.08.2012 року; Акти приймання-передачі
(внутрішнього переміщення) основних
засобів (типова форма № ОЗ-І);
агентстський договір № 21/2013/Ф про
надання послуг з розповсюдження
лоторейних білетів від 21 березня 2013
року з додатками №1, 2, 3, 4.

Відповідач не висловив сумнів щодо
змісту та форми первинних документів,
які є у справі і тих, що були надані
платником податків під час перевірки.
Водночас, відповідач заперечує сам
факт (реальність) здійснення
господарських операцій з ТзОВ
«Лотопром».

Представник ТзОВ "Три Леви " просить
врахувати, що обставини, на які
покликається ДПІ під час перевірки, не
можуть братись до уваги, оскільки акти
перевірок його контрагентів не є
належними доказами. Відомості про
відсутність трудових ресурсів також не
можна брати до уваги, оскільки могла
використовуватись праця найманих осіб.

Вирішуючи спір, Суд виходить з
наступного.

Відносини щодо нарахування та сплати
податку на додану вартість
підприємств регулюються Податковим
кодексом України від 02.12.2010 р. (надалі -
ПК України).

Відповідно до п.198.1 ст. 198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає, зокрема, у
разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Відповідно до п.198.2 ст. 198 ПК України
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Враховуючи підстави позову та
заперечень, спір виник щодо реальності
господарської операцій між ТзОВ
«Лотопром» та ТзОВ «Три Леви» .

В акті перевірки від 24.01.2014 р. платника
податків ТзОВ «Три Леви» податковий
орган доводить безтоварність
господарський операцій і як наслідок
порушення ним ПК України з підстав,
зазначених в актіх перевірки.

Оцінюючи зазначений акт як доказ, Суд
надає перевагу письмовим доказам
(первинним документам) та поясненням
сторін, а також враховує, що про
реальність господарських операцій з
ТзОВ «Лотопром» свідчить те, що
отримані від цих контрагента товари
реально використовуються ТзОВ "Три
Леви" для ведення статутної діяльності
та мають впливати на визначення
сукупного валового доходу та
формування податкових зобов'язань.

Проаналізувавши зазначене, Суд вважає,
що наведені в акті перевірки дані щодо
ТзОВ «Лотопром» є припущенням
податкового органу. Крім того, висновки
відповідача про нереальність
господарських операцій ґрунтується на
висновках інших податкових органів,
які не підтверджуються фактичними
обставинами.

Суд враховує, що покликання на
відомості, які є в "Системі
автоматизованого співставлення
податкового зобов'язання та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України" та
дані податкової звітності
контрагентів не може вважатися
доказом, оскільки відповідно до ст. 70
КАС України засобами доказування є
пояснення сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показання свідків,
письмові і речові докази, висновки
експертів.

Інформація про відсутність у штаті
підприємства певної кількості осіб і
відсутність основних засобів, не
свідчить про неспроможність
підприємства здійснювати господарську
діяльність. Податковий орган не
з'ясував чи мало ТзОВ «Лотопром»
тимчасових працівників, чи залучали
субпостачальників, чи орендували
необхідні засоби, які саме ресурси
потребувалися для здійснення
конкретних господарських операцій, які
ним заперечуються.

Без встановлення зазначених обставин
твердження податкового органу є його
власною думкою, а не фактичними
обставинами, які мають значення доказу
в адміністративній справі.

Суд відхиляє покликання відповідача на
порушення контрагентами позивача
податкового законодавства, оскільки
платник податків не несе і не може
нести відповідальності за іншого
платника, навіть, якщо вони перебували
між собою у господарських
взаємовідносинах. Висновки органу ДПС
прямо суперечать практиці
Європейського Суду з прав людини, яка
відповідно до вимог ст.17 Закону України
"Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" застосовується судами як
джерело права. Зокрема, Європейський
Суд у рішенні від 22 січня 2009 року у
справі "БУЛВЕС АД проти Болгарії" (заява
№ 3991/03) зазначив, що платник податку не
повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати податок на додану вартість
другий раз, а також сплачувати пеню. На
думку Європейського Суду, такі вимоги
стали надмірним тягарем для платника
податку, що порушило справедливий
баланс, який повинен підтримуватися
між вимогами суспільного інтересу та
вимогами захисту права власності.

Таким чином, в судовому порядку
спростовано доводи, на які покликався
відповідач при прийнятті оскаржуваних
рішень щодо ТзОВ "Три Леви".
Використання акту перевірки,
проведеної щодо іншого платника
податків, як належного та допустимого
доказу є необгрунованим. Жодних інших
фактичних доказів, які б
підтверджували висновки про порушення
ТзОВ "Три Леви", про порушення
податкового законодавства відповідач
не надав.

Під час перевірки податковий орган не
встановив обставин, які б свідчили про
умисел осіб, які діяли від імені ТзОВ
"Три Леви" на укладення договорів з
контрагентом ТзОВ «Лотопром» без
наміру створити наслідки, які
передбачені договором. Не надано цих
доказів і під час судового розгляду
справи. Навпаки, документально
доведено виконання зобов'язань. Це
підтверджується не лише документами,
але й фактичним використанням товару у
власній статутній діяльності.
Зазначені обставини не були
встановлені податковим органом під час
перевірки і залишились не
спростованими.

Відтак, податкові
повідомлення-рішення:

- № /1770 від 06.02.2014 року, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 29687,50 грн. (в
т.ч.: за основним платежем - 23750,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 5937,50 грн.).

- № /1771 від 06.02.2014 року, яким
позивачу зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість за вересень 2012 року на
загальну суму 46654,00 грн., не
відповідають закону і підлягають
скасуванню.

Щодо судових витрат, то у відповідності
до вимог ст.94 КАС України, судові
витрати у формі судового збору
належить стягнути на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П о с т а н о в и в :

Адміністративний позов
задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області №/1770,
№/1771 від 06.02.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Три Лева»
(пр.Чорновола,103,м.Львів, )
182,70 грн (сто вісімдесят дві гривні 70
коп) судового збору.

Постанова набирає законної сили в
строк та в порядку, передбаченому ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в строк
та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови виготовлено 04
липня 2014 року.

Суддя

Гулкевич І.З.