Справа № 741/584/14-а
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 741/584/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Кучерявець
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого - судді Беспалова
О.О., суддів: Борисюк Л. П., Губської О.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Києві апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Бобровицькому районі
Чернігівської області на постанову
Носівського районного суду
Чернігівської області від 14 травня 2014
р. у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Бобровицькому районі
Чернігівської області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Носівського районного суду
Чернігівської області від 14 травня 2014
р. позов задоволено.

Визнано протиправною відмову
управління Пенсійного фонду України в
Бобровицькому районі Чернігівської
області ОСОБА_2 щодо перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання як голови Бобровицького
районного суду Чернігівської області в
розмірі 90% заробітної плати працюючого
в даний час на відповідній посаді
судді.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Бобровицькому районі
Чернігівської області здійснити
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_2 в розмірі 90% заробітної плати
працюючого на теперішній час судді на
посаді голови районного суду
відповідно до довідок територіального
управління Державної судової
адміністрації України у Чернігівській
області від 03 липня 2013 року №03-36/957 та
від 13 березня 2014 року №03-36/792 починаючи
з 01.01.2013 року без обмеження граничного
строку (довічно) та граничного розміру
виплати з передбаченими законом
надбавками і доплатами та без сплати
податку.

Стягнуто з управління Пенсійного
фонду України у Бобровицькому районі
Чернігівської області на користь
ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
одноразово різницю між перерахованим
та фактично виплаченим щомісячним
довічним грошовим утриманням судді за
всі місяці, починаючи з 13 вересня 2013
року та 01 грудня 2013 року по день
ухвалення судового рішення.

Постанову звернено до негайного
виконання в межах суми платежу за один
місяць.

Не погоджуючись з прийнятим
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову суду
першої інстанції та постановити нову,
якою відмовити у задоволенні позовних
вимог у повному обсязі.

У відповідності до ст. 197 КАС
України з врахуванням клопотання
відповідача про розгляд справи без їх
участі та можливості вирішення справи
на основі наявних у ній доказів справа
розглядається у порядку письмового
провадження.

Перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач є суддею у відставці і отримує
щомісячне грошове утримання в розмірі
88% грошового утримання судді, з якого
було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Згідно довідки територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Чернігівській
області № 03-36/957 від 03.07.2013 року,
суддівська винагорода згідно зі ст. 129
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів» станом на 01.01.2013 року складає
19499 грн.

Згідно довідки територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Чернігівській
області № 03-36/792 від 13.03.2014 року,
суддівська винагорода згідно зі ст. 129
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів» станом на 01.12.2013 року складає
20706,00 грн.

У лютому та березні 2014 року позивач
звернулася до відповідача з заявою про
перерахунок довічного грошового
утримання судді у відставці на
підставі вищезазначених довідок.

З відповіді управління Пенсійного
фонду України в Бобровицькому районі
від 06.03.2014 року № 7/04/Є-7 вбачається, що
позивачці відмовлено в перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці у зв'язку
із зміною заробітної плати суддів,
оскільки такий перерахунок не
передбачений чинним законодавством,
натомість зазначено, що на виконання
постанови Носівського районного суду
Чернігівської області від 12.09.2013 р.
позивачу здійснено перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці з 01.01.2013 р.
по 12.09.2013 р. на підставі довідки
територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Чернігівській області № 03-36/957 від
03.07.2013 року.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

На час звернення позивача до
пенсійного органу розмір щомісячного
довічного грошового утримання судді
визначений ч.3 ст.138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" згідно
якої, щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Аналізуючи наведені положення, колегія
суддів зауважує, що в усіх випадках
розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
залежить від розміру грошового
утримання працюючого на відповідній
посаді судді. При цьому, законодавець
не обмежує розмір довічного грошового
утримання судді у відставці розміром
грошового утримання працюючого судді,
діючим на дату призначення судді у
відставці грошового довічного
утримання.

Відповідно до рішення Конституційного
Суд України від 22.09.2005 р. № 5-рп/2005
конституційні права свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані, а при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав свобод.

Конституційний Суд України зазначив,
що невід'ємною складовою статусу
суддів є їх незалежність, яка
забезпечується, у тому числі,
гарантуванням фінансування та
належних умов для функціонування судів
і діяльності суддів, їх правового і
соціального захисту (п.п. 1.1 п. 1
резолютивної частини Рішення
Конституційного Суду України від 01.12.2004
р. № 19-рп/2004).

Положеннями п.7 рішення
Конституційного Суду України від 11.10.2005
року №8-рп/2005 визначено, що право судді,
який перебуває у відставці, на пенсійне
та щомісячне довічне грошове утримання
є гарантією незалежності працюючих
суддів. Щомісячне довічне грошове
утримання - це особлива форма
соціального забезпечення суддів, зміст
якої полягає у гарантованій державою
щомісячній звільненій від сплати
податків грошовій виплаті, що слугує
забезпеченню їх належного
матеріального утримання, в тому числі
після звільнення від виконання
обов'язків судді.

Також у цьому рішенні Конституційний
Суд України вказав, що надання судді
матеріального захисту є гарантією
забезпечення його незалежності. Разом
з тим, будь-яке зниження рівня гарантій
незалежності суддів суперечить
конституційній вимозі неухильного
забезпечення незалежного правосуддя.
Щомісячне довічне грошове утримання
судді у встановленому розмірі
спрямоване на забезпечення гідного
його статусу життєвого рівня, оскільки
суддя обмежений у праві заробляти
додаткові матеріальні блага.

Особливість щомісячного довічного
грошового утримання полягає у
правовому регулюванні, а також у
джерелах його фінансування, які
визначені Конституцією України та
Законом України "Про судоустрій та
статус суддів" від 07.07.2010 р. № 2453-УІ .

Доводи відповідача з приводу
неможливості здійснення позивачу
перерахунку грошового утримання у
зв'язку з невизначеністю положеннями ч.
4 ст. 138 Закону здійснення перерахунку
довічного утримання суддям у
відставці, крім суддів Конституційного
Суду України, не відповідають
вищенаведеним законодавчим нормам.

Положення наведеної частини ст. 138
Закону врегульовують порядок
здійснення перерахунку довічного
грошового утримання у разі зміни
розміру грошового утримання діючих
суддів Конституційного Суду України,
який є єдиним органом конституційної
юрисдикції в Україні та не відноситься
до місцевого суду, суддею якого був
позивач, та не дають підстав для
висновку стосовно заборони здійснення
перерахунку довічного грошового
утримання суддям судів загальної
юрисдикції.

Враховуючи те, що позивач є суддею у
відставці, за ним зберігається звання
судді і такі ж гарантії
недоторканності та соціального
захисту, як і до виходу у відставку, з
урахуванням вимог ст.19 Конституції
України, при вирішенні даного спору
підлягає застосуванню діюча на час
спірних правовідносин ч.3 ст.138 Закону, а
отже дії відповідача щодо відмови
позивачу у перерахунку пенсії є
противоправними, оскільки порушують
права та інтереси позивача.

На час звернення позивача до
пенсійного органу ч.3 ст.138 Закону
України "Про судоустрій та статус
суддів", з урахуванням рішення
Конституційного Суду України № 3-рп/2013
від 03.06.2013 р., діяла в редакції згідно
якої, щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання

Виходячи з наведених вище положень,
позивач має право на перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання у відповідності до
заробітної плати, визначеної довідкою
ТУ ДСА України у Чернігівській області
№ 03-36/957 від 03.07.2013 р. з дня виникнення
права на такий перерахунок.

Натомість, як вбачає колегія суддів
матеріалах справи відсутні докази
звернення позивача до відповідача про
перерахунок пенсії на підставі довідки
ТУ ДСА України у Чернігівській області
від 13.03.2014 р. № 03-36/792.

З даного приводу колегія суддів
зазначає, що у позовній заяві позивач
зазначає, що зверталася з вказаною
довідкою до відповідача у березні 2014
року.

В силу приписів ч. 2 ст. 71 КАС України, а
також того, що факт такого звернення не
заперечується відповідачем ні в
запереченнях на адміністративний
позов, ні в апеляційній скарзі, колегія
суддів приходить до висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню і в частині перерахунку та
виплати грошового утримання на
підставі довідки ТУ ДСА України у
Чернігівській області від 13.03.2014 р. №
03-36/792.

Крім того, колегія суддів зауважує, що
постановою Носівського районного суду
Чернігівської області від 12.09.2013 р.
визнано протиправною відмову
управління Пенсійного фонду України в
Бобровицькому районі Чернігівської
області щодо перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання як
голови Бобровицького районного суду
Чернігівської області в розмірі 88 %
заробітної плати працюючого в даний
час на відповідній посаді судді.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Бобровицькому районі
Чернігівської області здійснити
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
позивачу в розмірі 88 % заробітної плати
працюючого на теперішній час судді на
посаді голови районного суду,

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Бобровицькому районі
Чернігівської області нарахувати та
виплатити одноразово позивачу різницю
між перерахованим та фактично
виплаченим щомісячним довічним
грошовим утриманням судді за період з
01.01.2013 року по день ухвалення судового
рішення (тобто по 12.09.2013 р.).

Як вбачається з матеріалів справи,
вищезазначене рішення виконано
відповідачем в повному обсязі.

Натомість, територіальне управління
ДСА України у Чернігівській області
видало позивачу довідку від 13.03.2014 р. №
03-36/792 про те, що суддівська винагорода
працюючого на посаді голови суду судді
за грудень 2013 р. - січень 2014 р. складає
20706, 00 грн.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
позовні вимоги позивача за період з
01.01.2013 р. по 12.09.2013 р. є неправомірними та
задоволенню не підлягають, а рішення
суду першої інстанції в цій частині
підлягає скасуванню.

Крім того, з наявної в матеріалах
справи копії трудової книжки позивача,
та доводів відповідача вбачається, що
суддівський стаж позивача становить
повних 24 роки.

Даний стаж надає право позивачу на
отримання щомісячного грошового
утримання в розмірі 88% грошового
утримання судді на виконання ст. 138
Закону № 2453.

Натомість, суд першої інстанції
безпідставно прийшов до висновку про
наявність у позивача достатнього стажу
для отримання максимального розміру
щомісячного довічного грошового
утримання: 90 %.

З огляду на вищезазначене, постанова
суду в цій частині підлягає зміні.

Також колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції про
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок пенсії без обмеження
граничного строку (довічно) та
граничного розміру виплати з
передбаченими законом надбавками і
доплатами та без сплати податку.

Разом з тим судом першої інстанції не
враховано, що пенсійна виплата є
періодичним платежем, що не обмежена у
часі. У разі відсутності спору про
право особи на отримання грошового
утримання або встановлення такого
права в судовому порядку немає підстав
обмежувати орган, відповідальний за
здійснення їх перерахунку та виплат,
певним часовим проміжком, крім
випадків, передбачених законом, або
посилатися на можливе порушення у
майбутньому.

В даному випадку суд першої інстанції
несправедливо встановив порушення
права позивача з боку відповідача у
майбутньому та фактично не врахував, що
після ухвалення судового рішення право
позивача на отримання вказаних виплат
може бути змінено чи скасовано на
законодавчому рівні, з огляду на що
позовні вимоги в частині задоволення
на майбутнє підлягають скасуванню.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
висновок суду першої інстанції про
наявність підстав для стягнення з
відповідача коштів, що підлягають
нарахуванню, є передчасним з огляду на
наступне.

Відповідно до п. 10.4 постанови Пленуму
ВАС України від 20.05.2013 р. № 7 розмір
грошових коштів, що підлягають
стягненню, зазначається цифрами та у
дужках словами.

Відповідно до п. 45 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005 р. № 22-1, у разі звернення
пенсіонера видається виписка з
розпорядження про призначення
(перерахунок) пенсії із інформацією про
періоди страхового стажу та заробітної
плати (доходу), яка врахована при
розрахунку пенсії.

З огляду на вищенаведене, позовні
вимоги в частині стягнення пенсійних
виплат, розмір яких не відображений у
розпорядженні про перерахунок пенсії,
підлягають залишенню без задоволення з
одночасним зобов'язанням відповідача
здійснити виплату перерахованих
виплат з метою повного захисту прав
позивача.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
частково спростовують позицію суду
першої інстанції, а тому підлягають
частковому задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Відповідно до ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Відповідно до ст. 201 КАС України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4, 8-10, 99-100, 160, 195, 197-198, 200, 201, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Бобровицькому районі Чернігівської
області на постанову Носівського
районного суду Чернігівської області
від 14 травня 2014 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Бобровицькому районі Чернігівської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
дії задовольнити частково.

Постанову Носівського районного суду
Чернігівської області від 14 травня 2014
р. в частині задоволення позовних вимог
за період з 01.01.2013 р. по 12.09.2013 р. та в
частині стягнення з відповідача
одноразово різниці між перерахованим
та фактично виплаченим щомісячним
довічним грошовим утриманням судді за
всі місяці починаючи з 13.09.2013 р. та 01.12.2013
р. по день ухвалення судового рішення
скасувати.

В цій частині прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Абзаци 1, 2, 3 резолютивної частини
постанови Носівського районного суду
Чернігівської області від 14 травня 2014
р. змінити, виклавши їх в наступній
редакції:

«Позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного
фонду України в Бобровицькому районі
Чернігівської області про зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову
управління Пенсійного фонду України в
Бобровицькому районі Чернігівської
області ОСОБА_2 щодо перерахунку та
виплати щомісячного довічного
грошового утримання як голови
Бобровицького районного суду
Чернігівської області в розмірі 88 %
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Бобровицькому районі
Чернігівської області здійснити
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці ОСОБА_2 в розмірі 88 %
заробітної плати працюючого судді на
посаді голови районного суду
відповідно до довідки територіального
управління Державної судової
адміністрації України у Чернігівській
області від 03 липня 2013 року №03-36/957,
починаючи з 13.09.2013 р., та довідки
територіального управління Державної
судової адміністрації України у
Чернігівській області від 13 березня
2014 року №03-36/792, починаючи з 01.12.2013 р., з
урахуванням проведених виплат».

В іншій частині постанову Носівського
районного суду Чернігівської області
від 14 травня 2014 р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя

О. О. БеспаловСуддя
Л. П. БорисюкСуддя О. А.
Губська

Головуючий суддя

Беспалов О.О.

Судді:

Борисюк Л.П.

Губська О.А.