Справа № 373/1630/13-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
373/1630/13-а Головуючий у 1-й
інстанції: Овдієнко К.М.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 липня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Межевича М.В.

за участю
секретаря Рижкової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 20 грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного центру зайнятості до
ОСОБА_2 про стягнення допомоги по
безробіттю,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, Переяслав-Хмельницький
міськрайонний центр зайнятості,
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення незаконно отриманої
допомоги по безробіттю у розмірі 11246,25
грн.

Постановою Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 20 грудня 2013 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного центру зайнятості 11246,25
грн. витрат на виплату допомоги по
безробіттю.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з помилковим
застосуванням норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року зупинено провадження по справі
до винесення вироку у кримінальному
провадженні №0000165.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 червня 2014
року провадження по справі поновлено.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що
звернулись в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - скасуванню з ухваленням
нового рішення з таких підстав.

Згідно зі п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202
Кодексу адміністративного судочинства
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2 перебуває на обліку у позивача
як безробітний з 30.04.2012 р. по 30.04.2013 р.

Відповідачеві за період перебування
його на обліку в центрі зайнятості з
01.05.2012 р. по 25.04.2013 р. виплачена допомога
по безробіттю, розмір якої, з
урахуванням вартості наданих послуг,
становить 11246 грн.25 коп.

На думку позивача вказані кошти
виплачені відповідачеві безпідставно,
оскільки відповідач, перебуваючи на
обліку як безробітний з 30.04.2012 р. по
30.04.2013 р., працював сторожем в
Товаристві з додатковою
відповідальністю «Київське
шляхово-будівельне управління № 27» за
цивільно-правовою угодою, не
повідомивши про ці обставини позивача,
і незаконно отримав вказану в позові
суму допомоги по безробіттю.

В зв'язку з чим позивач звернувся до
суду з вказаним позовом про стягнення
коштів.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, прийшов до висновку, оскільки
відповідач, не подав відомості про
обставини, що впливають на умови
виплати відповідачеві забезпечення та
надання соціальних послуг, заподіяв
позивачеві майнову шкоду.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції та
зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України
«Про зайнятість населення», зайнятість
- це діяльність громадян, пов'язана із
задоволенням особистих та суспільних
потреб і така, що, як правило, приносить
їм доход у грошовій або іншій формі.

Відповідно до ст. 2 даного Закону,
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу.

Так, як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом апеляційної
інстанції, 21.03.2012 року ОСОБА_2 було
звільнено з роботи в Товаристві з
додатковою відповідальністю «Київське
шляхово-будівельне управління №27» у
зв'язку із скороченням штатів. З того
часу, з пояснень відповідача,
встановлено, що він трудових відносин з
ТДВ «Київське шляхово-будівельне
управління №27» не мав, договорів не
укладав і доходів від ТДВ «Київське
шляхово-будівельне управління №27» не
отримував.

30.04.2012 року ОСОБА_2 звернувся до
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного центру зайнятості із
заявою про надання йому статусу
безробітного йому мені була виплачена
допомога по безробіттю у розмірі 11246, 25
грн.

В травні 2013 року ОСОБА_2 надійшла вимога
від позивача про повернення отриманої
ним допомоги по безробіттю в повному
обсязі у зв'язку із тим, що він в період
отримання допомоги нібито працював
сторожем в ТДВ «Київське
шляхово-будівельне управління №27» за
цивільно-правовим договором та
отримував там заробітну плату.

25.06.2013 року ОСОБА_2 була подана заява до
прокурора Київської області з вимогою
про притягнення до відповідальності
службових осіб ТДВ «Київське
шляхово-будівельне управління №27», де
зазначалося, що у трудових відносинах з
ТДВ «Київське шляхово-будівельне
управління №27» він не перебував з
21.03.2012 року, заробітної плати там не
отримував та цивільно-правових
договорів не укладав.

Таким чином, відповідач не працював
сторожем в Товаристві з додатковою
відповідальністю «Київське
шляхово-будівельне управління № 27» за
цивільно-правовою угодою, а тому кошти,
виплачені по безробіттю отримані ним
законно.

Пунктом 8 ст. 31 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» передбачено, що виплата
допомоги по безробіттю та соціальні
послуги припиняється у разі
призначення виплати на підставі
документів, що містять неправдиві
відомості.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» Фонд має право стягувати
відповідно до закону кошти Фонду,
виплачені особам, зареєстрованим як
безробітні, у вигляді матеріального
забезпечення на випадок безробіття та
витрачені на надання соціальних послуг
безробітним у разі встановлення факту
їх отримання на підставі недостовірних
відомостей, поданих особою.

Разом з тим, в матеріалах справи
міститься належним чином завірена
копія вироку Дарницького районного
суду м. Києва від 08 квітня 2014 року, з
відміткою, що він набрав законної сили
(а.с.132-133), в якому встановлено, що ОСОБА_2
в ТДВ «Київське шляхово-будівельне
управління №27» не працює та був
формально працевлаштований на
підставі підробленої трудової угоди.
Його роботу фактично виконувала ОСОБА_3
та на підставі підробленого доручення
від відповідача отримувала заробітну
плату.

Тобто, відповідач не подавав
недостовірні відомості для отримання
допомоги по безробіттю, він не працював
на підприємстві та не отримував
заробітну плату, всі ці дії були
вчинені третьою особою, що
підтверджено зазначеним вище вироком
суду.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» сума виплаченого
забезпечення застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Враховуючи ті обставини, що вироком
суду встановлено, що відповідач не
працював в Товаристві з додатковою
відповідальністю «Київське
шляхово-будівельне управління № 27»,
заробітну плату не отримував, то
позовні вимоги про стягнення отриманої
допомоги по безробіттю не підлягають
задоволенню.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що
суд першої інстанції передчасно
прийшов до висновку про задоволення
позовних вимог не перевірив відомості,
що надані відповідачем.

Відповідно до ст. 159 КАС України
законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Таким чином апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення у справі про
відмову у задоволенні позову.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції порушені норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що є
підставою для скасування судового
рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції порушені норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що є
підставою для скасування судового
рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду, якою відмовити в
задоволенні позову.

Таким чином вимоги апеляційної скарги
підлягають задоволенню, а рішення суду
першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Постанову Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 20 грудня 2013 року - скасувати.

В задоволенні позову
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного центру зайнятості до
ОСОБА_2 про стягнення допомоги по
безробіттю відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів із
дня складання у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України у
порядку ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Повний текс виготовлено 08 липня 2014
року.

Головуючий суддя

Земляна Г.В.

Судді:

Горбань Н.І.

Межевич М.В.