Справа № 395/870/14-а
Суддя: Щенюченко С. В.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 395/870/14-а
Провадження № 2-а/395/20/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2014 року
м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд
Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,

при секретареві СЛЮСАРЮ І.В.,

за участю: позивача ОСОБА_2,
представника відповідача БАЛАНА С.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_2 (далі - заявник, позивач,
ОСОБА_2) до відділення ДАІ з
обслуговування Новомиргородського
району при УМВС України в
Кіровоградській області (далі -
відповідач) про скасування постанови
про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2014 р. до Новомиргородського
районного суду надійшов
адміністративний позов ОСОБА_2 до
відділення ДАІ з обслуговування
Новомиргородського району при УМВС
України в Кіровоградській області про
скасування постанови про
адміністративне правопорушення.

Заявник вважає, що відповідач
постановою від 21.06.2014 р. незаконно
наклав на нього адміністративний штраф
у сумі 850 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП, бо він
адміністративного правопорушення не
скоював, а зміст протоколу і постанови
не відповідають вимогам ст. ст. 256, 283
КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2
власні вимоги підтримав повністю,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві.

Представник відповідача БАЛАН
С.В. у суді не визнав позов повністю і
пояснив, що насправді позивач керував
транспортним засобом у стані
алкогольного сп'яніння. Він особисто
бачив, що дружина заявника перебувала
на задньому пасажирському сидінні, а
позивач вийшов із салону автомобіля
через передні пасажирські дверцята. В
той же час інших осіб у транспортному
засобі не було. Тому стосовно ОСОБА_2
були складені протоколи про
адміністративні правопорушення,
передбачені ст. ст. 126 ч. 1, 130 ч. 1 КУпАП.

Твердження позивача, що він
начебто не керував автомобілем,
спростовуються записами
відеореєстратора.

Спеціальний засіб був
застосований через неправомірну
поведінку ОСОБА_2 В даний час
вирішується питання про притягнення
позивача до кримінальної
відповідальності.

Заслухавши вказані пояснення та
безпосередньо дослідивши докази в
справі: оглянувши письмові докази,
дослідивши інші матеріали справи, суд
вважає за необхідне відмовити у позові
повністю із таких міркувань.

Відповідно положенням:

ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним
засобом особою, яка не має при собі або
не пред'явила для перевірки
посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційного документа на
транспортний засіб, а у випадках,
передбачених законодавством,
ліцензійної картки на транспортний
засіб, а також поліса (договору)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (страхового сертифіката
"Зелена картка"), - тягнуть за собою
накладення штрафу від двадцяти п'яти до
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

ч. 1 ст. 71 КАС України - кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених ст. 72 цього
Кодексу.

ч. 2 ст. 71 КАС України - в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На вимогу суду подати оригінали
документів про накладення стягнення на
позивача, відповідач подав записи
відеореєстратора перебігу оспорюваних
подій та письмові заперечення проти
позову.

Як вбачається із наданих
сторонами документів з приводу
накладення на позивача стягнення за
згадане правопорушення, у протоколі та
постанові про адміністративне
правопорушення від 21.06.2014 р., складених
ст. інспектором ВДАІ БАЛАНОМ С.В.,
зазначено, що 21.06.2014 р. о 00 годині 20
хвилини водій ОСОБА_2, керуючи
автомобілем НОМЕР_1 по вулиці К. Маркса
у м. Новомиргороді, всупереч вимогам пп.
2.1 («а»), 2.4 («а») не пред'явив для
перевірки посвідчення водія та
реєстраційні документи на автомобіль.

Згідно поясненням позивача, він разом
зі своєю дружиною ОСОБА_2 рухалися
автомобілем, за кермом якого була
дружина, а позивач сидів на передньому
пасажирському сидінні. Близько 00
години 20 хвилин вони почули звуковий
сигнал - сирену, після чого змушені були
зупинитися, оскільки їх обігнали та
створили перешкоду для подальшого
руху, після чого капітан міліції БАЛАН
С.В. відкрив двері та із застосуванням
фізичного примусу витягнув ОСОБА_2 із
салону без будь-якого пояснення своїх
дій. На запитання щодо причини таких
дій, зупинки транспортного засобу, а
також щодо пред'явлення працівником
міліції свого посвідчення, - не отримав
жодної відповіді. Після цього
працівником ВДАІ до позивача було
застосовано спеціальний засіб -
газовий балончик в область обличчя та
примусово відведено до службового
автомобіля, де були складені невідомі
йому на той час документи, від підпису
яких він відмовився. Після цього
працівники ВДАЇ поїхали.

23.06.2014 р. В Новомиргородському
відділенні ДАІ йому було вручено копію
постанови про адміністративне
правопорушення від 21.06.2014 р., згідно до
якої його притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Суд відкидає вище зазначені пояснення
правопорушника, оскільки вони
спростовуються поясненнями
представника відповідача та наданими
сторонами об'єктивними доказами у
справі.

Так, із записів відеореєстратора
вбачається, що дружина позивача сиділа
не на водійському місці в салоні
автомобіля, а на задньому
пасажирському сидінні, коли службовий
автомобіль ДАІ наздогнав транспортний
засіб заявника.

Позивач стверджує, що не міг самостійно
змінити місце власного сидіння через
травму ступні. Проте із згаданого
відеозапису витікає, що, хоча ОСОБА_2 і
вийшов із автомобіля через праві
дверцята пасажира, інших осіб, крім
позивача та його дружини, у салоні не
було, тобто за кермом автомобіля
перебував ОСОБА_2, котрий змінив місце
знаходження після зупинки. Адже
дружина позивача перебувала на
задньому пасажирському сидінні і
керувати транспортним засобом звідти
не могла.

До того ж ОСОБА_2 самостійно рухався за
працівником ДАІ і не заперечував, що
керував автомобілем.

Суд не дає оцінки твердженням позивача,
що інспектором БАЛАНОМ С.В. щодо нього
були неправомірно застосовані
спеціальні засоби впливу, бо за даним
фактом вирішується питання про
притягнення заявника до кримінальної
відповідальності.

Оскільки у даному випадку
заперечення позивача були повністю
спростовані відповідачем, підстав для
задоволення позову у справі у зв'язку
зі скоєнням позивачем правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд не
вбачає.

Ураховуючи наведене, оцінюючи
перелічені докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись ст. ст. 126 ч. 1, 247,
251, 283-284, 287-289, 293 ч. 1 п. 3 КУпАП, ст. ст. 160-163,
171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у позові ОСОБА_2 до
відділення ДАІ з обслуговування
Новомиргородського району при УМВС
України в Кіровоградській області про
скасування постанови про
адміністративне правопорушення
повністю.

Рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:

суддя - підпис -
С.ЩЕНЮЧЕНКО