Справа № 9101/176066/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"04" червня 2013 р. справа № 2а-9128/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М.
(доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя

на постанову Комунарського районного
суду м.Запоріжжя від 04.01.2012 р., прийняту
у порядку скороченого провадження, у
справі № 2а-9128/11

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України
в Комунарському районі м. Запоріжжя

про зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У грудні 2011 року позивач звернувся до
суду першої інстанції з позовом, я кому
просив:

- поновити строк для звернення до суду з
моменту набрання чинності рішення
Конституційного Суду України №25-рп/2009
від 07.10.2009 р.;

- визнати протиправними дії
відповідача під час проведення
перерахунку пенсії відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»;

- зобов'язати відповідача поновити
права позивача на нарахування та
отримання пенсії за віком, та на інших
підставах визначених пенсійним
законодавством, без обмежень за
ознакою їх місця проживання;

- зобов'язати відповідача нарахувати
та сплатити позивачу пенсію, на
підставах визначених пенсійним
законодавством, у тому числі за весь
строк її неотримання, починаючи з
моменту припинення її нарахування у
зв'язку з виїздом за межі України.

Постановою Комунарського районного
суду м.Запоріжжя від 04.01.2012 року позов
задоволено частково, а саме:
зобов'язано відповідача поновити
позивачу нарахування та виплату пенсії
за віком з 07.10.2009 року. В іншій частині
позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нову - про
відмову у задоволенні позову.

Позивач надіслав до апеляційного суду
заперечення, в котрих просить залишити
апеляційну скаргу без задоволення та
розглянуті справу за його відсутності.

Позивач та представник відповідача,
належним чином повідомлені про дату,
час та місце розгляду справи, у судове
засідання не з'явилися, що не
перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач з січня 1992 року перебував на
обліку у Комунарському районному
відділі соціального забезпечення м.
Запоріжжя та отримував пенсію за віком.
У серпні 1994 року позивач виїхав на
постійне місце проживання до Ізраілю.
Відповідно до ст. 92 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" позивачу було
виплачено пенсію за 6 місяців перед
виїздом за кордон.

17.01.2010 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про поновлення
виплати пенсії за віком.

На заяву позивача відповідач надіслав
відповідь в якій повідомив позивача
про те, що рішення Конституційного Суду
України №25-рп/2009 року поширюється на
осіб, які виїхали на постійне місце
проживання за кордон після 07.10.2009 року.

Рішенням Конституційного Суду України
від 07.10.2009 р. № 25-рн/2009 було визнано
неконституційними ст.49, ч. 1 п. 2 та друге
речення ст. 51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", тому з моменту його
ухвалення відпала така умова
припинення виплати пенсії, як
проживання пенсіонера за кордоном та
відсутність міжнародного договору,
який регулює правовідносини у сфері
пенсійного забезпечення.

Жодних застережень стосовно того, що
рішення Конституційного Суду України
від 07.10.2009 р. № 25-рн/2009 поширюється на
осіб, які виїхали на постійне місце
проживання за кордон після його
ухвалення, вказане рішення не містить.

За таких обставин, колегія судів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав для
відмови позивачу у поновленні виплати
пенсії із зазначеної вище причини.

Однак, ухвалюючи постанову від 04.01.2012
року суд першої інстанції не врахував
наступне.

Позивач звернувся із заявою про
поновлення виплати пенсії лише 17.01.2010 р.
Жодним нормативно-правовим актом
України не передбачений обов'язок або
право Пенсійного фонду автоматично
здійснювати відновлення пенсії без
відповідного волевиявлення
пенсіонера.

Отже, саме з 17.01.2010 р. підлягає
поновленню виплата пенсії позивачу.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 201 КАС
України підставами для зміни постанови
або ухвали суду першої інстанції є
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що апеляційну скаргу слід задовольнити
частково, постанову суду від 04.01.2012 р. у
справі № 2а-9128/11 змінити, виклавши абзац
другий постанови в наступній редакції:
"Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Комунарському районі м.
Запоріжжя поновити ОСОБА_1 нарахування
та виплату пенсії за віком з 17.01.2010
року". В іншій частині постанову суду
слід залишити без змін.

Керуючись ст. 198, ст.201, ст.205, ст.207
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя
задовольнити частково.

Постанову Комунарського районного
суду м.Запоріжжя від 04.01.2012 р. у справі №
2а-9128/11 змінити, виклавши абзац другий
постанови суду в наступній редакції:
"Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Комунарському районі м.
Запоріжжя поновити ОСОБА_1 нарахування
та виплату пенсії за віком з 17.01.2010
року".

В іншій частині постанову суду
залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та оскарженню відповідно
до ч. 10 ст. 183-2 КАС України не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун