Справа № 2-а/2508/11912/2011
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Іванюк Т.І.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Горбань Н.І.,

суддів:
Земляної Г.В., Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області, Управління соціального
захисту населення Козелецької
районної державної адміністрації
Чернігівської області на постанову
Козелецького районного суду
Чернігівської області від 20.04.2012 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області, Управління праці та
соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації Чернігівської області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач 23.11.2011 року звернувся до
Козелецького районного суду
Чернігівської області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області, Управління праці та
соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації Чернігівської області
про зобов'язання провести перерахунок
та виплату щомісячної грошової
допомоги, додаткової пенсії,
підвищення до пенсії, допомоги на
оздоровлення в розмірі 4 мінімальних
заробітних плат, компенсації в розмірі
30 мінімальних заробітних плат
передбачених ст. ст. 37, 39, 48, 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за період з
2010 по 2011 роки.

Постановою Козелецького районного
суду Чернігівської області від 20.04.2012
року позовні вимоги задоволено
частково: виплати відповідно до ст. 50
Закону здійснювати починаючи з 23.05.2011
року по 22.07.2011 року, згідно ст. 37 Закону,
за період з 23.05.2011 року по 31.12.2011 року,
допомога на оздоровлення відповідно до
ст. 48 Закону - за 2011 рік. У здійсненні
перерахунку та виплати додаткової
пенсії та підвищення до пенсії
відповідно до ст.ст. 39, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи -
відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
незаконну, на його думку, постанову
суду першої інстанції та постановити
нову, якою відмовити в позові. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
оскаржуваного рішення суду, неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є потерпілим від
Чорнобильської катастрофи, інвалідом
ІІ групи та відноситься до 1 категорії
постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС,
що підтверджується відповідним
посвідченням серії НОМЕР_1

У відповідності до ст. 49 Закону пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно до ст. 37 Закону, громадянам, які
проживають території, що відноситься
до зони посиленого радіоактивного
забруднення, виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку із
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства у
зоні посиленого радіоекологічного
контролю - 30% від мінімальної
заробітної плати.

Всупереч ст. 37 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу вказана грошова
допомога виплачувалися частково, у
фіксованому розмірі, визначеному
відповідно до ПКМУ № 836 від 26.07.1996 року
«Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не в кратному відношенні
до мінімальної заробітної плати, як
того вимагає вказаний Закон.

Відповідно до 48 Закону щорічна
допомога на оздоровлення постраждалим
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, ІІІ група інвалідності
виплачується в розмірі 4 мінімальних
заробітних плат.

З огляду на те, що ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівнянні з ПКМУ № 562 від 12.07.2005 року,
відповідач неправомірно виплачував
щорічну допомогу на оздоровлення в
меншому розмірі, ніж це передбачено ст.
48 зазначеного Закону.

Відповідно до ст. 50 Закону особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах інвалідам IІІ групи - 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

Всупереч вимогам ст. 50 Закону, позивачу
вказані доплати виплачувалися
частково, у фіксованому розмірі,
визначеному відповідно до ПКМУ № 530 від
28.05.2008 року, а не в кратному відношенні
до мінімальної пенсії за віком, як того
вимагає вказаний Закон.

Мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20
років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом (ч. 1 ст. 28 Закону
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»).

Крім того, ст. 22 Конституції України
передбачено, що права і свободи людини
і громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 197, 198, 200, 205 та 206 КАС України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області, Управління соціального
захисту населення Козелецької
районної державної адміністрації
Чернігівської області - залишити без
задоволення.

Постанову Козелецького районного суду
Чернігівської області від 20.04.2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття та подальшому оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
Н.І.Горбань

Судді:
Г.В.Земляна

Є.О. Сорочко

Головуючий суддя
Горбань Н.І.

Судді:
Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.