Справа № 2а-7028/11/1370
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року
Справа №
8792/13/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Затолочного В.С.
та Довгої О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
24.05.2013р. в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській обл. про
визнання протиправними дій щодо
державної реєстрації транспортного
засобу, -

В С Т А Н О В И Л А:

20.06.2011р. позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив визнати незаконними дії
відповідача Управління державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській обл. в особі
Відділу реєстраційно-екзаменаційної
роботи щодо державної реєстрації за
ним транспортного засобу автомобіля
марки Фіат Дукато, державний номерний
знак НОМЕР_1, 1994 року випуску, об'єм
двигуна 2500 куб.см; відшкодувати з
державного бюджету понесені судові
витрати (а.с.3-4).

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 24.05.2013р. у
задоволенні заявленого позову
відмовлено (а.с.28-30).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, постанову суду оскаржив
позивач ОСОБА_1, який покликаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким заявлений позов задоволити
(а.с.36-38).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що відповідачем проведено першу
реєстрацію належного позивачу
транспортного засобу без достовірних
доказів сплати податку з власників
транспортних засобів на відповідний
казначейський рахунок, чим допустив
порушення вимог чинного законодавства
і невиконання покладених на нього
функцій контролю за внесенням коштів в
якості сплати податку з власників
транспортних засобів.

Також судом першої інстанції не
витребувані необхідні докази по
справі, не забезпечено виконання
відповідачем вимог ч.2 ст.71 КАС України,
при цьому не враховано зміст заявлених
позовних вимог, які полягають у
неправомірності дій відповідача під
час проведення реєстрації автомобіля.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як слідує із змісту заявленого
позову, 26.02.2010р. відповідачем
Управлінням державної автомобільної
інспекції Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській обл. в особі Відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
проведено за позивачем державну
реєстрацію транспортного засобу -
автомобіля марки Фіат Дукато, 1994 року
випуску, об'єм двигуна 2500 куб.см, про що
видано свідоцтво про державну
реєстрацію та державний номерний знак
НОМЕР_1.

Разом з тим, сплачені позивачем у
якості податку з власників
транспортних засобів грошові кошти у
розмірі 25000 грн. на відповідний
казначейський рахунок не поступили, що
стверджується довідкою Державної
податкової інспекції у Стрийському
районі Львівської обл.

За таких обставин відповідачем не
забезпечено виконання приписів п.8
Порядку державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затв. постановою КМ
України № 1388 від 07.09.1998р. (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин), згідно яких державна
реєстрація транспортних засобів
проводиться за умови сплати їх
власниками передбачених
законодавством податків і зборів
(обов'язкових платежів), а також
внесення в установленому порядку
платежів за проведення огляду
транспортних засобів, державну
реєстрацію (перереєстрацію), зняття з
обліку, відшкодування вартості бланків
реєстраційних документів та номерних
знаків.

Відмовляючи у задоволенні заявленого
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що належних та допустимих
доказів, що підтверджують реєстрацію
транспортного засобу за позивачем, а
саме копію свідоцтва про реєстрацію
автомобіля, позивачем суду не надано.
Твердження позивача, про те, що
відповідач зобов'язаний був
здійснювати контроль за внесенням
податку з власників транспортних
засобів на відповідний рахунок
місцевого бюджету, та оскільки такий
контроль не був здійснений
відповідачем, що потягло в свою чергу
ненадходження вказаних коштів на
відповідний казначейський рахунок, - як
на підставу для скасування державної
реєстрації, - не заслуговує на увагу,
оскільки така підстава чинним
законодавством не передбачена.

Колегія суддів вважає, що заявлені
позовні вимоги не підлягають до
задоволення, з огляду на наступні
обставини.

Розглядувані відносини
регламентуються приписами Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затв. постановою КМ
України № 1388 від 07.09.1998р. (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин).

Згідно з п.3 цього Порядку
державна реєстрація транспортних
засобів проводиться підрозділами
Державтоінспекції з метою здійснення
контролю за відповідністю конструкції
та технічного стану транспортних
засобів установленим вимогам
стандартів, правил і нормативів,
дотриманням законодавства, що визначає
порядок сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів), використанням
транспортних засобів в умовах воєнного
і надзвичайного стану, а також для
ведення їх обліку та запобіганню
вчиненню щодо них протиправних дій.

Державний облік зареєстрованих
транспортних засобів передбачає
реєстрацію, накопичення, узагальнення,
зберігання і передачу інформації про
такі засоби та відомостей про їх
власників, які вносяться до Єдиного
державного реєстру Державтоінспекції.

Відповідно до п.8 вказаного
Порядку державна реєстрація
транспортних засобів проводиться за
умови сплати їх власниками
передбачених законодавством податків
і зборів (обов'язкових платежів), а
також внесення в установленому порядку
платежів за проведення огляду
транспортних засобів, державну
реєстрацію (перереєстрацію), зняття з
обліку, відшкодування вартості бланків
реєстраційних документів та номерних
знаків.

Нормами пп.40 п.4 Положення про Державну
автомобільну інспекцію Міністерства
внутрішніх справ, затв. постановою КМ
України № 341 від 14.04.1997р. (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин), передбачено, що
Державтоінспекція відповідно до
покладених на неї завдань контролює
внесення обов'язкових платежів
власниками транспортних засобів.

За твердженням позивача, державна
реєстрація належного йому автомобіля
марки Фіат Дукато, 1994 року випуску,
об'єм двигуна 2500 куб.см, державний
номерний знак НОМЕР_1, проведена без
сплати податку з власників
транспортних засобів, хоча останнім
були надані органам ДАІ всі необхідні
документи.

Відповідно до ст.6 КАС України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень (ч.1 ст.2 КАС України).

Таким чином, в порядку
адміністративного судочинства можуть
бути оскаржені лише такі дії, які
породжують безпосередньо права чи
обов'язки для позивача. При цьому, суд
захищає лише порушені, невизнані або
оспорювані права, свободи та інтереси
учасників адміністративних
правовідносин.

Визнання протиправними рішення, дій
суб'єкта владних повноважень можливе
лише за позовом особи, право або
законний інтерес якої порушені цими
рішенням чи діями.

Під час судового розгляду
позивачем не наведено доводів того, що
проведеною державною реєстрацією
належного йому автомобіля допущено
відповідачем порушення його прав та
інтересів.

При цьому, неналежне здійснення
органами ДАІ функцій контролю за
внесенням обов'язкових платежів
власниками транспортних засобів
жодним чином не порушує прав та
інтересів позивача у розглядуваних
правовідносинах, що засвідчується
фактом проведеної державної
реєстрації автомобіля з видачею
відповідних свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу та номерних
знаків.

Таким чином, оспорювані дії
відповідача не могли спричинити
порушення прав та законних інтересів
позивача у публічно-правовій сфері.

Окрім цього, з огляду на необхідність
сплати позивачем суми податку з
власників транспортних засобів
колегія суддів зазначає, що у цьому
випадку права позивача не можуть бути
захищені шляхом визнання
протиправними дій органа ДАІ під час
проведення державної реєстрації
транспортного засобу.

При виборі способу захисту права
необхідно враховувати специфіку права
та характер його порушення. Захист
права судом відбувається з урахуванням
установлених законом меж здійснення
суб'єктивного права на захист і
компетенції суду.

Питання необхідності сплати або
відсутності в особи такого обов'язку
підлягають вирішенню в рамках окремого
позову за участі податкового органу
відповідного рівня, під час розгляду
якого буде надана правова оцінка діям
позивача як платника спірного податку
у випадку проведення державної
реєстрації транспортного засобу.

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає
заявлений позов безпідставним та
необгрунтованим, а тому такий
задоволенню не підлягає з
вищевикладених мотивів.

При цьому колегія суддів враховує, що
суд першої інстанції правильно не
задовольнив заявлений позов, однак з
обгрунтуванням такого рішення
погодитися не можна. Водночас часткова
помилковість мотивів відмови у позові,
відсутність їх достатнього
обгрунтування не може бути підставою
для скасування або зміни правильного
по суті рішення.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 24.05.2013р. в
адміністративній справі № 2а-7028/11/1370
залишити без задоволення, а вказану
постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
В.С.Затолочний

О.І.Довга