Справа № К/9991/73569/11-С
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/73569/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Блажівської
Н.Є.,

Усенко Є.А.,

секретар Бовкун В.В.,

за участю представника Служби Безпеки
України - Колесника Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Служби
Безпеки України (далі - СБУ) на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 27 лютого 2009 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 травня 2010
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до СБУ, третя особа:
Головне управління Пенсійного фонду
України (далі -ГУПФУ),

про визнання наказу недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2008 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з адміністративним позовом про
визнання недійсним наказу СБУ № 884-ОС
від 27.06.2008 року (далі - Наказ № 884-ОС) щодо
внесення змін до наказу СБУ № 476-ОС від
7.04.2008 року (далі - Наказ № 476-ОС) в
частині визначення вислуги років (28
років) для нарахування йому пенсії,
зобов'язання СБУ надати ГУПФУ
документи, необхідні для нарахування
йому пенсії з урахуванням цієї вислуги
років, що включає стаж роботи за період
з 23.03.2000 року до 31.05.2002 року в апараті
Ради національної безпеки України;
зобов'язання ГУПФУ здійснити
перерахунок призначеної пенсії з
урахуванням зазначеної вислуги років.

На обґрунтування позову зазначив, що
висновок СБУ про неможливість
включення до вислуги років періоду
його роботи в апараті Ради
національної безпеки України у зв'язку
з відсутністю затвердженого СБУ
переліку посад в державних органах та
внесення змін до Наказу № 476-ОС
суперечить вимогам Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб».

27 лютого 2009 року постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25 травня 2010 року, позов задоволений
частково.

Наказ № 884-ОС визнаний протиправним та
скасований; зобов'язано СБУ надати до
ГУПФУ документи, необхідні для
нарахування ОСОБА_3 пенсії, з
урахуванням вислуги років, яка включає
стаж його роботи, за період з 23.03.2000 року
до 31.05.2002 року, в апараті Ради
національної безпеки України.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

СБУ звернулося з касаційною скаргою з
вимогою скасування постанови
Окружного адміністративного суду м.
Києва та ухвали Київського
апеляційного адміністративного суду і
ухвалення нової постанови про відмову
у задоволенні позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального
та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій з серпня 1977 року до березня
2000 року ОСОБА_3 проходив військову
службу у Збройних Силах України, з
23.03.2000 року до 31.05.2002 року працював на
посадах державного експерта та
завідуючого відділу апарату Ради
національної безпеки України, з 31.05.2002
року був прийнятий на військову службу
в СБУ на посаду помічника начальника
департаменту контррозвідки (штатна
категорія «полковник»).

7 квітня 2008 року ОСОБА_3 був звільнений з
військової служби відповідно до Наказу
СБУ № 476-ОС, відповідно до якого його
вислуга років складає 30 років 8 місяців
1 день.

27 червня 2008 року СБУ видала Наказ №
884-ОС щодо внесення змін до Наказу №
476-ОС в частині визначення ОСОБА_3
замість 30 років вислуги 28 років.

Колегія судів погоджується з висновком
судів першої та апеляційної інстанцій
про часткове задоволення позову, з
таких підстав.

Відповідно до п. «и» ч. 1 ст. 17 Закону
України № 2262-XII від 9.04.1992 року «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» (у редакції Закону України № 3591-IV
від 4.04.2006 року) особам офіцерського
складу, прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби і військової служби за
контрактом, іншим особам, зазначеним у
пунктах «б» - «д» статті 12 цього Закону,
які мають право на пенсію за цим
Законом, до вислуги років для
призначення пенсії зараховуються: час
роботи в державних органах у разі
переходу на військову службу в органи і
військові формування Служби безпеки
України, Управління державної охорони
України, органи внутрішніх справ,
державну пожежну охорону, органи і
підрозділи цивільного захисту,
податкову міліцію або Державну
кримінально-виконавчу службу України
на посади офіцерського та
начальницького складу згідно з
переліками посад, затверджуваними
відповідно Службою безпеки України,
Управлінням державної охорони України,
Міністерством внутрішніх справ
України, Міністерством України з
питань надзвичайних ситуацій та у
справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи,
Державною податковою адміністрацією
України та Державним департаментом
України з питань виконання покарань.

Суди першої та апеляційної інстанцій
правильно не прийняли до уваги
посилання СБУ на відсутність правової
підстави для зарахування ОСОБА_3 до
вислуги років для призначення пенсії
вищевказаного періоду роботи в апараті
Ради національної безпеки України у
зв'язку з відсутністю затвердженого
переліку посад та строків затвердження
такого переліку, оскільки Законом
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» передбачені для
військовослужбовців гарантії щодо
формування вислуги років, необхідної
для призначення та нарахування пенсії.
Реалізація зазначеної гарантії не
повинна залежати від невиконання
державними органами покладених на них
обов'язків, зокрема, щодо створення та
затвердження списку посад.

Правовідносини, що виникають в процесі
реалізації права на встановлену
державою гарантію для
військовослужбовців як складової
їхнього правового статусу, будуються
на принципі юридичної визначеності.
Зазначений принцип не дозволяє державі
посилатися на відсутність певного
нормативного акта, який визначає
механізм реалізації прав та свобод
громадян, закріплених у конституційних
та інших актах.

СБУ при звільненні ОСОБА_3 не виконала
вимоги п. «и» ч. 1 ст. 17 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» щодо затвердження
єдиного переліку посад, при переході на
які до вислуги років для призначення
пенсії зараховується час роботи в
державних органах.

Відповідно до архівної довідки
Державного архіву СБУ рішенням Голови
СБУ («Висновок щодо зарахування стажу
роботи до вислуги років служби в
органах безпеки» № 11/1/1-7100 від 15.09.2006
року), до періоду роботи, який
зараховується до вислуги років для
призначення пенсії, ОСОБА_3 був
зарахований період його роботи в
апараті Ради національної безпеки і
оборони України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України №
2229-XII від 25.03.1992 року «Про Службу безпеки
України» керівництво всією діяльністю
Служби безпеки України, її Центральним
управлінням здійснює Голова Служби
безпеки України. Він несе персональну
відповідальність за виконання завдань,
покладених на Службу безпеки України.

Суди попередніх інстанцій правильно
зазначили, що у зв'язку із прийняттям
Закону України № 3591-IV від 4.04.2006 року
«Про внесення змін до деяких законів
України з питань пенсійного
забезпечення та соціального захисту
військовослужбовців» зазначене
рішення Голови СБУ прийняте на
виконання вимог п. «и» ч. 1 ст. 17 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» щодо
затвердження посади помічника
начальника департаменту контррозвідки
СБУ, (яку займав ОСОБА_3 з 31.05.2002 року),
при переході на яку до вислуги років
для призначення пенсії зараховується
час роботи в державних органах Ради
національної безпеки України.

Крім того, суд апеляційної інстанції
правильно не прийняв до уваги
посилання СБУ на Перелік посад
офіцерського складу у Службі безпеки
України, призначення на які є підставою
для зарахування військовослужбовцям
до вислуги років для призначення
пенсії періоду роботи в державних
органах у разі переходу на військову
службу в Службу безпеки України,
затверджений Головою Служби безпеки
України 25.12.2009 року та зареєстрований у
Міністерстві юстиції України 25.01.2010
року за № 76/17371, відповідно до якого
посада помічника начальника
департаменту (на яку ОСОБА_3 було
призначено після прийняття на
військову службу в СБУ),не була
зазначена, оскільки даний перелік
затверджений був 25.12.2009 року після
звільнення ОСОБА_3

Вимоги ОСОБА_3 про зобов'язання ГУПФУ
здійснити йому перерахунок
призначеної пенсії не підлягають
задоволенню, оскільки вони пред'явлені
до третьої особи, а не до відповідача.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано зазначили, що Наказ №
884-ОС суперечить вимогам п. «и» ч. 1 ст. 17
Закону України № 2262-XII від 9.04.1992 року
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб».

Згідно ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судові рішення ухваленні з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для їх
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст.,ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Служби Безпеки
України залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 27 лютого 2009 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 травня 2010
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
але може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, визначених
статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Усенко Є.А.