Справа № 2а-510/11
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/31026/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Білуги С.В.

Бутенка В.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Самбірської міської
ради Львівської області, третя особа -
Самбірський міський голова Копиляк
Тарас Васильович про поновлення на
роботі, виплату середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, стягнення
моральної шкоди, касаційне провадження
в якій відкрито за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на постанову Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 02 листопада 2011 року та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10 квітня 2012
року, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2011 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до Самбірської
міської ради Львівської області, третя
особа - Самбірський міський голова
Копиляк Тарас Васильович в якому
просив визнати протиправним і
скасувати розпорядження Самбірського
міського голови №165-ос від 19.04.2011 року
про звільнення позивача із займаної
посади та поновити на посаді
начальника відділу
організаційно-кадрової роботи та
юридичного забезпечення виконавчого
комітету Самбірської міської ради і
перевести на рівноцінну посаду
займаній до звільнення; зобов'язати
виконавчий комітет Самбірської
міської ради нарахувати та виплатити
заробітну плату за час вимушеного
прогулу за період з 19.04.2011 року по день
поновлення на роботі включно та
стягнути моральну шкоду в сумі 20000 грн.

Постановою Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 02 листопада 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10 квітня 2012
року, в задоволенні позову ОСОБА_3 було
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, ОСОБА_3 звернувся з касаційною
скаргою, в якій просить рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати, а в справі прийняти нову
постанову, якою задовольнити його
позовні вимоги, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 220 КАС
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено судами попередніх
інстанцій, що 19 квітня 2011 року на
підставі п.1 ст.40 КЗпП України, п.п.7, 20 ч.4
ст.42 Закону України «Про місцеве
самоврядування» та з врахуванням
рішення Самбірської міської ради № 4
від 14.12.2010 року «Про затвердження
структури виконавчих органів ради,
загальної чисельності апарату ради та
її виконавчих органів» Самбірським
міським головою було видано
розпорядження № 165-ос «Про звільнення
ОСОБА_3», згідно якого позивача
звільнено з посади начальника відділу
організаційно-кадрової роботи та
юридичного забезпечення виконавчого
комітету Самбірської міської ради з
19.04.2011 року у зв'язку з ліквідацією
відділу та скороченням загальної
чисельності працівників.

За змістом наведеної норми КЗпП
України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку змін в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

При вирішенні спорів щодо поновлення
на роботі працівників юридичної особи
публічного права про ліквідацію
відділів яких було прийнято рішення,
судам належить, крім перевірки
дотримання трудового законодавства
щодо таких працівників, з'ясовувати
фактичність такої ліквідації (чи мала
місце у цьому випадку реорганізація).
При вирішенні зазначеної категорії
спорів підлягає оцінці і правовий акт,
що став підставою ліквідації, зокрема:
припинено виконання функцій
ліквідованого відділу чи покладено
виконання цих функцій на інший відділ.

Відповідно до частини третьої статті 2
КАС у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Тобто під час розгляду спорів щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень суди незалежно від
підстав, наведених у позовній заяві,
повинні перевіряти їх відповідність
усім зазначеним вимогам, у тому числі,
чи прийняті вони з метою, з якою це
повноваження надано.

Судами попередніх інстанцій
встановлено також, що з метою
оптимізації та вдосконалення роботи
виконавчих органів ради,
структурування функціональних
напрямів діяльності, забезпечення
ефективної роботи, на підставі п. 5 ч. 1
ст. 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» 2-га сесія
6-го демократичного скликання
Самбірської міської ради Львівської
області прийняла рішення № 5 від 14.12.2010
року «Про затвердження структури
виконавчих органів ради, загальної
чисельності апарату ради та її
виконавчих органів», відповідно до
якого утворено ряд відділів у міській
раді та ліквідовано структурні
підрозділи та посади апарату міської
ради та її виконавчих органів.

Зокрема, з метою оптимізації та
вдосконаленням роботи, управлінської
діяльності замість відділу
організаційно-кадрової роботи та
юридичного забезпечення виконавчого
комітету Самбірської міської ради, у
зв'язку з його неефективністю, створено
юридичний відділ, відділ кадрової
роботи та служби в органах місцевого
самоврядування та відділ
організаційної роботи та з питань
внутрішньої політики

У позовній заяві ОСОБА_3 вказував на те,
що на його думку, відбулася не
ліквідація, а реорганізація відділу
організаційно-кадрової роботи та
юридичного забезпечення шляхом його
поділу. В той же час підстава
звільнення позивача безпосередньо
пов'язана і випливає з правового акта
про ліквідацію, а отже його законності.

У зв'язку з цим суди при розгляді цієї
справи повинні були перевірити
обґрунтованість дій суб'єкта владних
повноважень щодо прийнятих ним рішень
у поєднанні з метою видання наказів
щодо наданих на це повноважень чи
дійсно мало місце ліквідація відділу в
якому працював позивач, чи його
реорганізація пов'язана зі зміною в
організації виробництва і праці,
функцій цього органу, скорочення
чисельності або штату працівників.

Крім того, суд апеляційної інстанції
зазначив, що суд першої інстанції
прийшов до помилкового висновку про те,
що позивача звільнено із займаної
посади у зв'язку із ліквідацією
відділу, оскільки фактично відбулася
реорганізація відділу шляхом його
поділу на три відділи.

Згідно із статтею 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих в адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 220
КАС України, суд касаційної інстанції
не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні.

Таким чином, неповне з'ясування судами
дійсних обставин справи та допущені
порушення норм процесуального права є
підставою для скасування ухвалених
рішень та направлення справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 227
КАС України підставою для скасування
судового рішення суду апеляційної
інстанції і направлення справи на
новий розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Враховуючи наведене, рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
підлягають скасуванню з направленням
справи до суду першої інстанції на
новий розгляд.

Керуючись статтею 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Постанову Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від
02 листопада 2011 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10 квітня 2012
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: