Справа № 814/1072/14
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна і резолютивна частини)

Миколаїв

02 липня 2014 року 09:53
справа № 814/1072/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Гордієнко Т.О., за участю секретаря
судового засідання Западнюк К.А., пр.
позивача Закутського Д.В., пр.
відповідача Татотченко І.В. розглянув
у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Шамбала-С", вул.
Севастопольська, 5, к. 1, м. Миколаїв, 54017

доДержавної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів, вул.
Потьомкінська, 24, м. Миколаїв, 54030

проскасування податкової вимоги від
02.04.2014 № 193-25

Керуючись ст. ст. 11,71,94 158-163, 167, 254 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Скасувати податкову вимогу від
02.04.2014 № 193-25.

3. Присудити Товариству з обмеженою
відповідальністю "Шамбала-С" понесені
ним судові витрати (судовий збір) в сумі
182, 70 грн (сто вісімдесят дві гривні 70 к.)
з Державного бюджету України.

4. Стягнути з Державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів на користь Держави судовий
збір в сумі 1644, 30 грн (одна тисяча
шістсот сорок чотири гривні 30 к).

Постанова суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено
Кодексом адміністративного
судочинства України, набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Т. О.
Гордієнко

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Миколаїв

02 липня 2014 року
справа № 814/1072/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Гордієнко Т.О., за участю секретаря
судового засідання Западнюк К.А., пр.
позивача Закутського Д.В., пр.
відповідача Татотченко І.В. розглянув
у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Шамбала-С", вул.
Севастопольська, 5, к. 1, м. Миколаїв, 54017

доДержавної податкової інспекції у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів, вул.
Потьомкінська, 24, м. Миколаїв, 54030

проскасування податкової вимоги від
02.04.2014 № 193-25
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до
адміністративного суду з позовною
заявою до Державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва про скасування податкової
вимоги № 193-25 від 02.04.2014.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
тим, що податкова вимога прийнята
незаконно та підлягають скасуванню,
оскільки будь-яке узгоджене грошове
зобов'язання у позивача відсутнє, та
просить застосувати строки давності до
спірних правовідносин.

Відповідач проти позову заперечує,
просить відмовити в позові, оскільки
позивач має заборгованість зі сплати
податку на додану вартість за травень,
червень, липень 2010 року у в сумі 59 370
грн., але з урахування переплати в
розмірі 14 028,09 грн., загальна сума
податку на додану вартість, що підлягає
сплаті становить 45 341,91 грн., яку він
самостійно визначив у деклараціях з
податку на додану вартість, тому
податкова вимога прийнята
відповідачем відповідно до вимог
чинного законодавства.

У судовому засіданні судом було
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Заслухав пояснення представників
сторін, дослідив матеріали справи суд
дійшов висновку:

Відповідач направив позивачу
податкову вимогу № 193-25 від 02.04.2014, в
якій зазначено, що станом на 01.04.2014 сума
податкового боргу платника податків за
узгодженим грошовим зобов'язанням
становить 45 341,91 грн. з податку на додану
вартість.

Згідно з п.п. 14.1.39 Податкового кодексу
України грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого
законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п.59.1 ст.59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган
державної податкової служби надсилає
(вручає) йому податкову вимогу в
порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Відповідач надав суду податкові
декларації з податку на додану
вартість за травень 2010 р. на суму
податку на додану вартість в сумі 6766
грн. Ця податкова декларація була
отримана відповідачем 21.06.2010, що
підтверджується вхідним штампом
податкової інспекції. Податкова
декларація з податку на додану
вартість за червень 2010 року була
отримана відповідачем 16.07.2010, згідно
штампу вхідної кореспонденції
відповідача, в якій сума ПДВ складає 6 167
грн. Податкова декларація з податку на
додану вартість за липень 2010 року була
подана відповідачу 18.08.2010, в якій сума
податку визначена в сумі 46 437 грн. На
всіх вищезазначених деклараціях
стоїть другий штамп вхідної
кореспонденції від 27.12.2013.

Відповідач 14.07.2010 прийняв акт про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість № 320 на
підставі п. «е» ст.9.8 Закону України
«Про податок на додану вартість» № 168/97
від 03.04.1997. Відповідач надав суду
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 21.12.2010 по
справі № 2а-4899/10/1470, якою визнано
протиправним та скасовано акт ДПІ про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість. Ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 06.10.2011
постанову суду першої інстанції
залишено без змін.

Таким чином, з 06.10.2011 рішення суду
про визнання протиправним та
скасування акта набрало законної сили
та відповідне рішення податкового
органу вважається протиправним з
моменту його прийняття. Наведене
означає, що таке рішення податкового
органу не створює будь-яких правових
наслідків. Тому протиправно анульоване
свідоцтво платника податку на додану
вартість слід вважати чинним протягом
усього часу від моменту його видачі, у
тому числі в період від дати прийняття
протиправного рішення про анулювання
такого свідоцтва до набрання чинності
відповідним рішенням суду.

Відповідно до ст.102.1 Податкового
Кодексу України контролюючий орган,
крім випадків, визначених пунктом 102.2
цієї статті, має право самостійно
визначити суму грошових зобов'язань
платника податків у випадках,
визначених цим Кодексом, не пізніше
закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник податків
вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку.

Позивач надав податковому органу
декларації за травень-липень 2010 року
відповідно у червні-серпні 2010 року.
Граничний строк сплати грошових
зобов'язань закінчується відповідно у
червні-серпні 2013 року. Відповідач
прийняв вимогу 02.04.2014 поза межами
строку 1095 днів. Відповідно до вимог
вищезазначеної норми Податкового
Кодексу України, якщо протягом
зазначеного строку контролюючий орган
не визначає суму грошових зобов'язань,
платник податків вважається вільним
від такого грошового зобов'язання, а
спір стосовно такої декларації не
підлягає розгляду в адміністративному
або судовому порядку.

Крім того, позивач надав суду докази
сплати заборгованості з податку на
додану вартість за травень, червень 2010
року, що підтверджується випискою з
банківського рахунку позивача.

Посилання відповідача на те, що
відповідно до картки особового рахунку
позивача заборгованість з податку на
додану вартість по деклараціям за
травень-липень 2010 року виникла 27.12.2013, а
дата самих декларацій зазначена 23.12.2013,
не приймається судом до уваги, оскільки
ці декларації були подані позивачем до
податкової інспекції в 2010 році та з
06.10.2011 відповідач знав про скасування
акта від 14.07.2010.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті ( вчинені) вони
відповідно до вимог ст. 2 КАС України.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд
і вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

За таких обставин, відповідач не довів
суду належними засобами доказування
про правомірність прийняття
податкової вимоги, тому позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Судові витрати у вигляді судового
збору підлягають поверненню з
Державного бюджету відповідно до ст.94
КАС України .

Керуючись ст. ст. 11,71,94 158-163, 167, 254 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Скасувати податкову вимогу від
02.04.2014 № 193-25.

3. Присудити Товариству з обмеженою
відповідальністю "Шамбала-С" понесені
ним судові витрати (судовий збір) в сумі
182, 70 грн (сто вісімдесят дві гривні 70 к.)
з Державного бюджету України.

4. Стягнути з Державної податкової
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів на користь Держави судовий
збір в сумі 1644, 30 грн (одна тисяча
шістсот сорок чотири гривні 30 к).

Постанова суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено
Кодексом адміністративного
судочинства України, набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Т. О.
Гордієнко

Повний текст постанови складено
відповідно до частини 3 статті 160 КАС
України та підписано суддею 04.07.2014.