Справа № 2а-81129/11
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Подрєзова Г.О.
Суддя-доповідач: Горбань Н.І.
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Горбань Н.І.,

суддів:
Земляної Г.В., Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління пенсійного фонду України у
Білоцерківському районі Київської
області на постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 18.07.2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду
України у Білоцерківському районі
Київської області про визнання
бездіяльності незаконною та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач 07.07.2011 року звернувся до
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області з адміністративним
позовом до Управління пенсійного фонду
України у Білоцерківському районі
Київської області про зобов'язання
провести перерахунок та виплату
додаткової пенсії та доплат,
передбачених ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
недоплачену щомісячну державну
соціальну допомогу, як дитині війни,
починаючи з 07.01.2011 року.

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 18.07.2011 року позов задоволено,
починаючи з 07.01.2011 року.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та відмовити в позові. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є потерпілим від
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується відповідним
посвідченням серія НОМЕР_1, та
відноситься до 4 категорії
постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС.

Крім того, позивач є особою, що належить
до соціальної категорії громадян «діти
війни» в розумінні ст. 1 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни», а
відтак, на нього повністю
розповсюджуються всі пільги та
соціальні гарантії, передбачені
зазначеним вище Законом України,
зокрема ст. 6 Закону, згідно якої він має
право на щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

У відповідності до вимог ст. 49 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до 4 категорії,
призначається у розмірі 15 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Всупереч ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» позивачу
вказані доплати виплачувалися
частково, у фіксованому розмірі,
визначеному відповідно до ПКМУ № 530 від
28.05.2008 року, а не в кратному відношенні
до мінімальної пенсії за віком, як того
вимагає вказаний Закон.

Всупереч ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист
дітей війни» позивачу щомісячне
підвищення до пенсії виплачувалась
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 в
сумі 49 грн. 80 коп.

З огляду на те, що Закон має вищу
юридичну силу в порівнянні з ПКМУ № 530
від 28.05.2008 року, відповідач
неправомірно виплачував додаткову
пенсію та щомісячну допомогу в меншому
розмірі, ніж це передбачено ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни».

Крім того, ст. 22 Конституції України
передбачено, що права і свободи людини
і громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 197, 198, 200, 205 та 206 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України у
Білоцерківському районі Київської
області - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 18.07.2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття та подальшому оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
Н.І. Горбань

Судді:
Г.В. Земляна

Є.О. Сорочко

.

Головуючий суддя
Горбань Н.І.

Судді:
Земляна Г.В.