Справа № 872/13307/13
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 рокусправа № 808/3349/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна
А.О. Панченко О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Чепурко А.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську адміністративну
справу за апеляційною скаргою
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової служби
України у Запорізькій області на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 01 липня 2013
року у справі № 808/3349/13-а за позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової служби
України у Запорізькій області про
визнання нечинним та скасування
рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі - ФОП - ОСОБА_1) 25 березня 2013 року
звернувся до суду з позовом до
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової служби
України у Запорізькій області, згідно
якого, просить визнати нечинним та
скасувати рішення відповідача №086295
від 28.02.2013 про застосування до нього
фінансових санкцій у вигляді штрафу в
розмірі 6800 грн. за роздрібну торгівлю
алкогольними напоями на розлив без
наявності статусу громадського
харчування.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що вказане рішення повинно
бути скасоване, оскільки викладені в
матеріалах перевірки податкової
міліції факти не відповідають
фактичним обставинам, що було
встановлено судом під час розгляду
справи №323/716/13-п №3/323/334/13 про
адміністративне правопорушення у якій
постановою Оріхівського районного
суду від 11.03.2013року провадження було
закрито у зв'язку з відсутністю події і
складу адміністративного
правопорушення.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 01 липня 2013
року адміністративний позов
задоволено. Суд визнав нечинним та
скасував рішення відповідача №086295 від
28.02.2013 року про застосування фінансових
санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6800
грн. за роздрібну торгівлю
алкогольними напоями на розлив без
наявності статусу громадського
харчування.

Постанова суду мотивована тим, що
відповідачем не доведена
правомірність оскаржуваного рішення,
у зв'язку із чим позовні вимоги є
доведеними, обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції відповідач оскаржив
її до апеляційного суду з підстав
неповного з'ясування судом першої
інстанції обставин справи. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою у задоволені позову відмовити.

В апеляційній скарзі посилається на
неврахування судом першої інстанції
факту відсутності статусу
громадського харчування у позивача та
зазначає, що факт господарського
правопорушення підтверджується
матеріалами перевірки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника позивача, який
заперечував, щодо задоволення
апеляційної скарги відповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги та заперечень на неї, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло підтвердження під час розгляду
апеляційної скарги, що 25.02.2013 року за вх.
№129/7 до регіонального управління від
ВПМ Бердянської ОДПІ Запорізької
області надійшли матеріали перевірки
магазина «ІНФОРМАЦІЯ_1», який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, та
належить позивачу. На підставі даних
матеріалів перевірки встановлено, що
продавцем зазначеного магазину 16.01.2013
року продано 100 грам горілки «Медофф»
на розлив без наявності у позивача
статусу суб'єкта господарювання
громадського харчування, та у зв'язку з
чим складено протокол серії АА №625591
про адміністративне правопорушення за
ч.1 ст.164 КУпАП.

Фахівці РУ Департаменту САТ ДПА
України в Запорізькій області дійшли
висновку про порушення позивачем вимог
ст.ст.15, 15-3 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі -
Закон №481/95-ВР). Відповідальність за
дані порушення передбачена ст.17 Закону
№ 481/95-ВР і тягне за собою застосування
фінансових санкцій у сумі: 6800 грн. за
роздрібну торгівлю алкогольними
напоями на розлив без наявності
статусу громадського харчування.

Тому 28.02.2013 року відповідачем
відповідно до ст.17 Закону України
прийнято рішення №086295 про
застосування фінансових санкцій до
позивача у розмірі 6800 грн. за роздрібну
торгівлю алкогольними напоями на
розлив без наявності статусу
громадського харчування.

Правомірність та обґрунтованість
вказаного рішення відповідача є
предметом спору переданого на
вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між
сторонами та задовольняючи позов, суд
першої інстанції дійшов висновку про
те, що спірне рішення відповідача
прийняте протиправно, оскільки факт
відсутності в діях позивача порушення
ст.ст.15, 15-3 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» встановлено постановою
Оріхівського районного суду
Запорізької області від 11.03.2013 року
згідно з якою провадження у справі
№323/716/13-п №3/323/324/13 про адміністративне
правопорушення закрито у зв'язку з
відсутністю події і складу
адміністративного правопорушення
передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП України в
діях ОСОБА_1

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при винесенні оскарженої
постанови, виходить з наступного.

Спеціальним Законом, який визначає
основні засади державної політики щодо
регулювання виробництва, експорту,
імпорту, оптової і роздрібної торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої якості та
захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України, є Закон України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» від 19.12.1995 р. №481/95-BP
(далі - Закон № 481/95-ВР).

Так, згідно зі статтею 15 Закону № 481/95-ВР
роздрібна торгівля алкогольними
напоями (крім столових вин) або
тютюновими виробами може
здійснюватися суб'єктами
господарювання всіх форм власності, у
тому числі їх виробниками, за наявності
у них ліцензії.

Статтею 15-3 Закону № 481/95-ВР передбачено,
що продаж алкогольних напоїв на розлив
для споживання на місці дозволяється
тільки суб'єктам господарювання
громадського харчування та
спеціалізованим відділам, що мають
статус суб'єктів господарювання
громадського харчування, суб'єктів
господарювання з універсальним
асортиментом товарів.

Положення аналогічного змісту
викладені в Правилах роздрібної
торгівлі алкогольними напоями,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 30.07.1996 року № 854
(далі - Правила роздрібної торгівлі), що
визначають основні вимоги до
роздрібної торгівлі горілкою і
лікеро-горілчаними виробами, вином
виноградним та плодово-ягідним,
коньяком, шампанським та іншими
алкогольними напоями.

Правила роздрібної торгівлі
поширюються на всіх суб'єктів
господарювання на території України,
які зареєстровані у встановленому
порядку та мають ліцензію на право
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями.

Відповідно до абзацу другого пункту 2
зазначених Правил роздрібна торгівля
алкогольними напоями - діяльність з
продажу алкогольних напоїв
безпосередньо громадянам та іншим
кінцевим споживачам для їх особистого
некомерційного використання незалежно
від форми розрахунків, у тому числі на
розлив у ресторанах, кафе, барах, інших
підприємствах громадського
харчування.

Роздрібна торгівля алкогольними
напоями здійснюється через
спеціалізовані підприємства, в тому
числі фірмові, спеціалізовані відділи
(секції) підприємств з універсальним
асортиментом продовольчих товарів,
підприємства чи спеціалізовані
відділи (секції) магазинів споживчої
кооперації, а також підприємства
громадського харчування.

Продаж алкогольних напоїв на розлив
для споживання на місці здійснюється
тільки підприємствами громадського
харчування та спеціалізованими
відділами підприємств, що мають статус
підприємств громадського харчування,
підприємств з універсальним
асортиментом товарів (п. 22 Правил
роздрібної торгівлі).

Визначення закладу громадського
харчування містилося в Правилах роботи
закладів (підприємств) громадського
харчування, що затверджені наказом
Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України від
24.07.2002 року № 219 (далі по тексту -
Правила). Правила регулюють основні
вимоги щодо роботи суб'єктів
господарської діяльності (закладів,
підприємств) усіх форм власності, що
здійснюють діяльність на території
України у сфері громадського
харчування.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1.3 Правил
заклад громадського харчування -
організаційно-структурна статистична
одиниця у сфері громадського
харчування, яка виробляє, доготовляє та
продає кулінарну продукцію, булочні,
борошняні кондитерські вироби та
закупні товари.

Наказом Міністерства економіки
України від 9 жовтня 2006 року № 309
внесено ряд змін до наказу
Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України від
24.07.2002 року №219. Зокрема, у назві та
тексті Правил слова «громадське
харчування» в усіх відмінках замінено
словами «ресторанне господарство»,
абзац 2 пункту 1.3 був викладений у новій
редакції: «заклад ресторанного
господарства -
організаційно-структурна одиниця у
сфері ресторанного господарства, яка
здійснює виробничо-торговельну
діяльність: виробляє і (або) доготовляє,
продає і організовує споживання
продукції власного виробництва і
закупних товарів, може організовувати
дозвілля споживачів».

Пунктом 1.5 Правил передбачено, що
заклади (підприємства) ресторанного
господарства поділяються за типами:
фабрики-кухні, фабрики-заготівельні,
ресторани, бари, кафе, їдальні,
закусочні, буфети, магазини кулінарних
виробів, кафетерії, а ресторани та бари
- також на класи (перший, вищий, люкс).
Вибір типу закладу (підприємства)
ресторанного господарства та класу
ресторану або бару здійснюється
суб'єктом господарської діяльності
самостійно з урахуванням вимог
законодавства України.

Згідно змін, внесених в Національні
стандарти України (Зміна № 1 ДСТУ 3862-99
Громадське харчування. Терміни та
визначення) визначено у п. 5.6 тип
закладу - кафе: заклад ресторанного
господарства з широким асортиментом
страв нескладного приготування,
кондитерських виробів і напоїв, в якому
застосовуються самообслуговування або
обслуговування офіціантами; у п. 5.8 -
закусочна: шинок - заклад ресторанного
господарства самообслуговування, де
переважає асортимент гарячих і
холодних закусок, страв нескладного
приготування, призначений для швидкого
обслуговування споживачів.

Відповідно до пункту 1.6 Правил суб'єкти
господарської діяльності у сфері
ресторанного господарства при
облаштуванні закладу (підприємства)
згідно з обраним типом (класом) повинні
мати необхідні виробничі, торговельні
та побутові приміщення, а також
обладнання для приготування та продажу
продукції.

Вимоги, що пред'являються до
виробничих, торговельних та побутових
приміщень закладів (підприємств)
ресторанного господарства, обладнання,
інвентарю, переліку послуг,
технологічних режимів виробництва
продукції, встановлюються
законодавством України.

Відкриття закладу (підприємства)
ресторанного господарства
узгоджується з органами місцевого
самоврядування, установами державної
санітарно-епідеміологічної служби в
установленому законодавством порядку.

Згідно з матеріалами перевірки
магазина «ІНФОРМАЦІЯ_1», який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, та
належить позивачу, встановлено, що
продавцем зазначеного магазину 16.01.2013
року продано 100 грам горілки «Медофф»
на розлив без наявності у позивача
статусу суб'єкта господарювання
громадського харчування, що
підтверджується протоколом огляду від
16.01.2013 року (поясненнями продавця
ОСОБА_2 (а.с.26-27,28,29)

При цьому, як встановлено судом
апеляційної інстанції, позивач має
патент на права здійснення торгової
діяльності НОМЕР_1 від 23.02.2011 року та
ліцензію НОМЕР_2 від 20.12.2012 року, виданої
регіональним управлінням Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів ДПС України у Запорізькій
області, згідно з якою позивачу надано
право на здійснення роздрібної
торгівлі алкогольними напоями
вітчизняного та імпортного
виробництва у період з 29.12.2012 по 29.12.2013
рок, назва місця магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 31,
30).

Однак, вказаній об'єкт не є закладом
(підприємством) ресторанного
господарства, в розумінні наказу
Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України від
24.07.2002 № 219, оскільки позивач не
узгоджував відкриття закладу
(підприємства) ресторанного
господарства з органами місцевого
самоврядування, установами державної
санітарно-епідеміологічної служби в
установленому законодавством порядку.

Магазин позивача не є спеціалізованим
підприємством у розумінні статті 15-3
Закону №481/95-ВР та пунктів 2, 22 Правил,
тому позивач не має права здійснювати в
ньому продаж алкогольних напоїв на
розлив для споживання на місці.

Тому висновки суду першої інстанції
щодо наявності у позивача всіх
дозвільних документів передбачених
діючим законодавством при роздрібній
торгівлі алкогольними напоями на
розлив є помилковими.

Щодо доводів позивача, з якими
безпідставно погодився суд першої
інстанції, та відповідно до яких
наявність постанови Оріхівського
районного суду Запорізької області від
11.03.2013 року, згідно з якою провадження у
справі №323/716/13-п №3/323/324/13 про
адміністративне правопорушення
закрито у зв'язку з відсутністю події і
складу адміністративного
правопорушення передбаченого ч.1 ст.164
КУпАП України в діях ОСОБА_1, що
свідчить про відсутність в діях
позивача порушення ст.ст. 15,15-1 Закону №
481/95-ВР, суд апеляційної інстанції
зауважує на наступному: факт
відсутності в діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення не
свідчить про відсутність в діях
позивача складу господарського
правопорушення тобто порушення
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
діяльності за які до суб'єктів
господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушен ня суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

З огляду на викладені обставини,
колегія суддів дійшла висновку про
ухвалення судом першої інстанції
рішення з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи і є
підставою для скасування постанови
суду та прийняття нової постанови про
відмову у задоволені позову.

На підставі викладеного, керуючись
пунктом 3 частини 1 статті 198, пунктом 4
частини 1 статті 202, статтею 207 КАС
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової служби України у
Запорізькій області - задовольнити.
Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 01 липня 2013
року у справі № 808/3349/13-а - скасувати та
прийняти нову постанову якою у
задоволені позову відмовити.

Постанова суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст постанови
виготовлений 30 червня 2014 року.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко