Справа № 242/3292/13-а
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року
м. Київ К/800/46064/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Білуги С.В.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Селидове Донецької
області, третя особа відокремлений
підрозділ "Шахта "Курахівська"
Державного підприємства
"Селидіввугілля" про перерахунок
пенсії, касаційне провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області на
постанову Селидівського міського суду
Донецької області від 22 липня 2013 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 23 серпня 2013
року, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області, третя особа
відокремлений підрозділ "Шахта
"Курахівська" Державного підприємства
"Селидіввугілля" про перерахунок
пенсії.

Позов мотивовано тим, що рішенням
відповідача йому відмовлено у
перерахунку розміру пенсії відповідно
до ст.42 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
підстав відсутності 24 місяців
страхового стажу, оскільки за період
його роботи з 01 червня 2010 року по 31
грудня 2010 року, та з 01 лютого 2013 року
по 30 квітня 2013 року підприємство не
сплатило щомісячні страхові внески.
Посилаючись на те, що з його заробітної
плати страхові внески відраховувалися,
заборгованість підприємства перед УПФ
виникла не з його вини, просив суд
задовольнити позов.

Постановою Селидівського міського
суду Донецької області від 22 липня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 23 серпня 2013
року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, Управління Пенсійного
фонду України в м. Селидове Донецької
області звернулося з касаційною
скаргою, в якій просить рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити позивачу у задоволенні
позову, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в м. Селидове Донецької області
і отримує пенсію за віком та продовжує
працювати.

24 травня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
відповідача з письмовою заявою про
перерахунок пенсії по збільшенню
страхового стажу у відповідності зі
статтями 40,42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Рішенням № 1493 від 05 червня 2013 року
Управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області
відмовило ОСОБА_3 у перерахунку пенсії,
оскільки його страховий стаж після
попереднього перерахунку пенсії
становить 01 рік 11 місяці, замість
необхідних двох років, що обумовлено
несплатою страхових внесків з 01 червня
2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 лютого
2013 року по 30 квітня 2013 року
підприємством ВП «Шахта Курахівська»
ДП «Селидіввугілля».

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що ОСОБА_3 не може нести
відповідальність за невиконання
визначених законодавством України
зобов'язань ВП «Шахта Курахівська» ДП
«Селидіввугілля».

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з обґрунтованим
висновком судів попередніх інстанцій з
огляду на наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Це право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення.

Відповідно до пункту 1 статті 24 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
страховий стаж це період (строк),
протягом якого особа підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню та за який
щомісяця сплачені страхові внески в
сумі не меншій, ніж мінімальний
страховий внесок.

Частиною 4 статті 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що у разі
якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, провадиться перерахунок
пенсії з урахуванням страхового стажу
після призначення пенсії. Кожний
наступний перерахунок пенсії
провадиться не раніше, ніж через два
роки після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, що згідно довідки № 679 від 09
липня 2013 року виданої ВП «Шахта
Курахівська» за період з 01 червня 2010
року по 31 грудня 2010 року та з 01 лютого 2013
року по 30квітня 2013 року із заробітної
плати ОСОБА_3 проводились нарахування
та утримання в 2010 р. страхових внесків в
Пенсійний фонд та в 2013 році єдиного
соціального внеску.

Таким чином, задовольняючи позов, суди
попередніх інстанцій дійшли до
правильного висновку, що факт
неперерахування роботодавцем позивача
до Пенсійного фонду відрахованих з
його зарплати та утриманих страхових
внесків не є підставою для відмови у
зарахуванні страхового стажу з цих
підстав. Із заробітної плати позивача
щомісячно утримуються суми страхових
внесків і позивач не може нести
відповідальність за неналежне
виконання підприємством своїх
обов'язків по сплаті обов'язкових
платежів.

За таких обставин є правильним
висновок судів про необхідність
зобов'язання відповідача зарахувати
позивачу спірний страховий стаж для
нарахування пенсії, зарахування
заробітної плати за цей період для
розрахунку суми пенсі та здійснення
відповідного перерахунку розміру
пенсії.

Відповідно до частини третьою
статті 2201 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
касаційну скаргу слід відхилити,
оскільки судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області відхилити, а
постанову Селидівського міського суду
Донецької області від 22 липня 2013 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 23 серпня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає

Судді: