Справа № 815/2910/14
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2910/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року

Одеський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Катаєвої Е.В., розглянувши в порядку
письмового провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Першого Суворовського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції, головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області про
скасування постанови від 06.09.2013 року
про стягнення виконавчого збору,
зобов'язання повернути кошти, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до
Першого Суворовського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції (далі
відділ ДВС), в якому просив скасувати
постанову відповідача від 06.09.2013 року
про стягнення з нього виконавчого
збору у розмірі 2442,25грн.(а.с.14-15).

06.06.2014 року позивач збільшив позовні
вимоги та просив також зобов'язати
відповідача вернути йому кошти у
розмірі 2442,25грн. на його банківську
картку (а.с.39).

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що рішенням Суворовського
районного суду міста Одеси з нього було
стягнута заборгованість на користь АТ
«Ощадбанк» по нарахованим відсоткам та
пені у розмірі 24180,70грн. та судовий збір
у розмірі 241,81грн.

29.08.2013 року відповідачем було відкрите
виконавче провадження. Постанову від
29.08.2013 року про відкриття виконавчого
провадження була отримана ним 23.09.2013
року. 24.09.2013 року він прибув до
державного виконавця Пуркар Я.Ч.,
отримав реквізити розрахункового
рахунку щодо погашення боргу та
отримавши їх 26.09.2013 року повністю
сплатив заборгованість, тобто виконав
постанову у добровільному порядку. Про
сплату заборгованості повідомив
державного виконавця Пукар Я.К., якому
залишив лист з копією квитанції.

В травне 2014 року в МРЄО ДАІ він
дізнався, що його автомобіль
знаходиться в розшуку за ініціативою
відділу ДВС. При зверненні 12.05.2014 року
до відповідача йому було вручено
постанову від 06.09.2013 року про стягнення
з нього виконавчого збору у розмірі
2442,25грн. Дана постанова йому не
вручалась, та він не був про неї
повідомлений державним виконавцем.
Позивач вважає дану постанову
неправомірною, оскільки винесена з
порушенням вимог Закону України «Про
виконавче провадження», яким
встановлений семиденний строк після
отримання постанови про відкриття
виконавчого провадження на
добровільне погашення боргу, що ним
було зроблено. Підстав для стягнення
виконавчого збору у відповідача не
було. Також позивач зазначив, що у
зв'язку з необхідністю прискорити
процедуру зняття арешту з його
автомобілю, ним 28.05.2014 року був
сплачений судовий збір. Проте оскільки
постанова ДВС є протиправною та
відповідно неправомірно був
накладений арешт на його автомобіль
він просить скасувати постанову ДВС
від 06.09.2013 року про стягнення з нього
виконавчого збору у розмірі 2442,25грн. та
повернути йому кошти.

Ухвалою суду від 17.06.2014 року у якості
другого відповідача до участі у справі
притягнуте ГУ ДКС України в Одеській
області.

Згідно ч. 4, 6 ст.128 КАС України справа
розглянута в порядку письмового
провадження.

Судом встановлено, що постановою
державного виконавця першого
Суворовського відділу ДВС Одеського
міського управління юстиції Пуркар Я.К.
від 29.08.2013 року відкрите виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа №523/625/13-ц, виданого 26.03.2013 року
Суворовським районним судом міста
Одеси щодо стягнення зі ОСОБА_1 на
користь АТ «Ощадбанк» заборгованості у
розмірі 24422,51грн.

В постанові зазначено, що вона
направляється сторонам виконавчого
провадження та може бути оскаржена
(а.с.16).

06.09.2013 року державний виконавець
відділу ДВС Пуркар Я.К. прийняв
постанову про стягнення з боржника
ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 2442,25
гривен.

В постанові від 06.09.2013 року зазначено,
що виконавче провадження було відкрите
постановою від 29.08.2013 року та
запропоновано боржнику виконати
виконавчий лист у добровільному
порядку у строк до 05.09.2013 року.
Боржником у наданий строк виконавчий
лист не виконаний, у зв'язку з чим з
нього стягнуто виконавчий збір (а.с.17).

Суд вважає, що вказана постанова
від 06.09.2013 року про стягнення з боржника
виконавчого збору є протиправною та
підлягає скасуванню, виходячи з
наступного.

Відповідно до Закону України від 24.03.1998
року „Про державну виконавчу службу"
державна виконавча служба входить до
системи органів міністерства юстиції і
здійснює виконання рішень. В ст. 1
Закону України від 21.04.1999 року №606-Х1V
„Про виконавче провадження" (далі
Закон України №606-Х1V) визначено, що
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження - це
сукупність дій органів і посадових
осіб, зазначених у цьому Законі,
спрямованих на примусове виконання
рішень судів, які здійснюються на
підставах, у спосіб та в межах
повноважень, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
виданими відповідно до цього Закону та
інших законів.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України
№606-Х1V державний виконавець протягом
трьох робочих днів з дня надходження до
нього виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Згідно з ч.5 ст.25 Закону копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові.

Статтею 31 Закону України №606-Х1V
визначено, що копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження, що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Згідно зі
ч.4 ст.31 Закону державний виконавець або
уповноважена ним особа може особисто
вручити документи виконавчого
провадження сторонам або іншим
учасникам виконавчого провадження під
розписку.

Анализуючи зазначені норми Закону суд
вважає, що встановлення Законом
семиденного строку боржнику
самостійно виконати рішення, якій
повинен згідно ч.2 ст.25 Закону
обчислюватися з моменту винесення
постанови про відкриття провадження,
кореспондується з встановленням
Законом обов'язком державного
виконавця доводити до відома сторін
виконавчого провадження, у тому числі
боржника, про винесені постанови. Тобто
лише повідомлення боржника про
винесення цієї постанови у день її
винесення строк для добровільного
виконання може обчислюватися з дня
винесення постанови. В іншому випадку,
зокрема направлення поштою постанови,
така вимога щодо обчислення
семиденного строку для добровільного
виконання рішення з дня її винесення є
неспроможною, оскільки фактично
позбавляє можливості боржника
добровільно виконати рішення у зв'язку
зі спливом строку на добровільно
виконання рішення.

Закон України №606-Х1V не вимагає від
державного виконавця доводити до
відома боржника про відкриття
виконавчого провадження саме у день
винесення відповідної постанови,
встановлює обов'язок довести до відома
у тому числі шляхом надіслання
вказаної постанови не пізніше
наступного дня зазначеної постанови
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення.

Наказом міністерства юстиції
України від 15.12.1999 року №74/5 затверджена
Інстркуція про проведення виконавчих
дій, яка на думку суду, детальніше та
розсудливо регламентує положення
Закону щодо добровільного виконання
рішення суду та встановлення для цього
строку.

Пунктом 3.6.2 Інструкції визначено,
що державний виконавець у 3-денний
строк з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження (додаток 7). У постанові
державний виконавець установлює строк
для добровільного виконання рішення,
який не може перевищувати 7 днів, а
рішень про примусове виселення - 15 днів,
та попереджає боржника про примусове
виконання рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій. При цьому вказується дата
виконання.

Копія постанови про відкриття
виконавчого провадження не пізніше
наступного дня надсилається стягувачу,
боржнику та органу (посадовій особі),
який видав виконавчий документ.

Таким чином, згідно положень
Інструкції боржнику надається реальна
можливість виконати рішення у
добровільному порядку.

Позивач, виходячи з загальних норм щодо
надання семиденного строку на
добровільне виконання рішення,
отримавши 23.09.2013 року постанову ДВС від
29.08.2013 року про відкриття провадження
по справі виконав рішення та сплатив
борг у добровільному порядку 26.09.2013
року, про що особисто повідомив ДВС
листом від 30.09.2013 року.

З урахуванням викладеного суд вважає,
що позивач добровільно виконав рішення
суду після відкриття виконавчого
провадження у встановлений
законодавством строк.

При цьому суд враховує, що в постанові
про відкриття виконавчого провадження
відповідача від 29.08.2013 року в порушення
вимог ч.2 ст.25 Закону України №606-Х1V, п.
3.6.2 Інструкції, взагалі не зазначено
про надання права боржнику добровільно
виконати рішення та відповідно не
визначений строк для добровільного
виконання (а.с.5).

Відповідач не надав заперечень на
позов, доказів в спростування доводів
позивача щодо отримання ним постанови
про відкриття виконавчого провадження
від 29.08.2013 року простою
кореспонденцією, а не рекомендованним
листом з повідомленням про вручення ,
лише 23.09.2013 року, тобто більш ніж через
три тижня після її винесення.

Таким чином, суд вважає, що
встановлений законодавством строк для
добровільного виконання рішення, якій
не визначений державним виконавцем в
постанові відповідача, почав перебіг
для позивача з дня отримання ним 23.09.2012
року цієї постанови, та позивач
(боржник по виконавчому провадженню)
сплатив борг добровільно.

Відповідно є неправомірною та підлягає
скасуванню постанова відповідача від
06.09.2013 року про стягнення з боржника
виконавчого збору у розмірі 2442,25грн.,
оскільки відповідно до ст.28 Закону
України №606-Х1V виконавчий збір у
розмірі 10 відсотків суми, що підлягає
стягненню, стягується з боржника
постановою державного виконавця у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання.

При цьому суд враховує, що в
постанові відповідача від 06.09.2013 року
про стягнення з боржника виконавчого
збору зазначено, що боржнику при
відкритті виконавчого провадження
запропоновано виконати виконавчій
лист в добровільному порядку в строк до
05.09.2013 року, що не відповідає дійсності,
оскільки в постанові від 06.09.2013 року
взагалі не встановлений строк для
добровільного виконання рішення.

Крім того, відповідачем не надано
до суду жодного доказу про виконання
ним вимог ч.5 ст.25 Закону України
№606-Х1Vщодо надіслання не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові копії постанови про
відкриття виконавчого провадження.
Також не надані докази та не
спростовані доводи позивача щодо
неотримання ним постанови від 06.09.2013
року про стягнення з боржника
виконавчого збору.

В той же час неправомірність дій
відповідача та обґрунтованість
доводів позивача підтверджуються
наступним.

Позивач отримавши 23.09.2013 року постанову
ДВС від 29.08.2013 року про відкриття
провадження по справі сплатив борг у
добровільному порядку 26.09.2013 року,
особисто повідомивши ДВС листом від
30.09.2013 року, про що свідчить штамп ДВС на
його копії заяви (а.с.7). Проте державний
виконавець лише більш ніж через 1,5
місяця, а саме 22.11.2013 року хвалив
постанову про закінчення виконавчого
провадження за п.8 ч.1 ст.49 Закону
(фактичне повне виконання рішення)
(а.с.26).

Незважаючи на особисте
повідомлення 30.09.2013 року ОСОБА_1
виконання рішення (з зазначенням в
заяві засобів зв'язку - телефону),
посадові особи ДВС не повідомили його
про наявність рішень ДВС про стягнення
з боржника виконавчого збору та
накладення арешту на його майно, про що
позивач дізнався випадкового лише в
травні 2014 року при зняття з обліку
свого транспортного засобу. Саме у
зв'язку з необхідністю зняття з обліку
транспортного засобу позивач був
вимушений сплатити судовий збір.

З урахуванням встановлених у судовому
засіданні фактів, суд прийшов до
висновку, що позивач довів суду
обставини, на які посилався в
обґрунтування позовних вимог і тому
вони підлягають задоволенню шляхом
визнання протиправною та скасування
постанови ДВС від 06.09.2013 року про
стягнення з боржника виконавчого збору
у розмірі 2242,25 грн. та враховуючи, що
кошти зараховані до державного
бюджету, шляхом стягнення з головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області на
користь позивача 2242,25 гривень.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164,181 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Першого Суворовського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції, головного
управління Державної казначейської
служби України в Одеській області про
скасування постанови від 06.09.2013 року
про стягнення виконавчого збору,
зобов'язання повернути кошти -
задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Першого Суворовського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
від 06.09.2013 року про стягнення з
боржника виконавчого збору у розмірі
2242,25 гривен.

Стягнути з головного управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області на користь
ОСОБА_1 2242,25 гривень.

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через Одеський
окружний адміністративний суд
протягом десяти днів з дня отримання
постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС
України.

Суддя
Катаєва Е.В.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Першого Суворовського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
від 06.09.2013 року про стягнення з
боржника виконавчого збору у розмірі
2242,25 гривен.

Стягнути з головного управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області на користь
ОСОБА_1 2242,25 гривень.