Справа № 2-а-5254/11/2203
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-5254/11/2203
Головуючий у 1-й інстанції: Ніколова С.В.
Суддя-доповідач: Залімський І. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Залімський І. Г.

судді: Граб Л.С. Боровицький О. А.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду у
Волочиському районі Хмельницької
області на постанову Волочиського
районного суду Хмельницької області
від 30 вересня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду у
Волочиському районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Волочиського
районного суду Хмельницької області з
позовом про визнання дій протиправними
та зобов'язання відповідача
нарахувати та виплатити позивачу
недоплачену щомісячну державну 30%
соціальну допомогу як дитині війни.

Постановою Волочиського районного
суду Хмельницької області від 30.09.2011
року даний позов задоволено: визнано
бездіяльність відповідача
протиправною; зобов'язано відповідача
нарахувати та виплатити позивачу, як
дитині війни, недоплачену щомісячну
державну 30% соціальну допомогу,
передбачену ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
починаючи з 12.03.2011 року по 22.07.2011 року.

Не погоджуючись з постановленим
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Волочиського районного суду
Хмельницької області, як таку, що
винесена з порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального
Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач є пенсіонером за віком та має
статус дитини війни в розумінні статті
1 Закону України "Про соціальний захист
дітей війни".

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до положень статей 1, 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" позивач звернувся із
письмовою заявою до відповідача про
нарахування та виплату 30% надбавки до
пенсії як дитині війни.

Відповідач відмовив позивачу в
здійсненні вказаного перерахунку
пенсії, мотивуючи свою відмову
відсутністю фінансування для
забезпечення виплати вказаних
надбавок до пенсії.

Своїми діями відповідач допустив
звуження змісту та обсягу прав та
свобод позивача, передбачених статтею
22 Конституції України, в якій
зазначено, що права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів
не допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.ст. 6, 7 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
за рахунок коштів Державного бюджету
України.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" № 1058 від 09.07.2003 року,
згідно якої мінімальна пенсія за віком
дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Враховуючи строки звернення до суду
визначені ч. 2 ст. 99 КАС України, право
позивача на отримання щомісячної
державної соціальної допомоги у
вигляді підвищення до пенсії в розмірі
30% мінімальної пенсії за віком підлягає
захисту з 12.03.2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи, на
момент звернення позивача до суду,
нарахування доплати до його пенсії в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" відповідачем не здійснено.
Всупереч положенням вищенаведеної
норми права позивачу щомісячне
підвищення до пенсії виплачувалось
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

В свою чергу, з огляду на загальні
засади пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України "Про
соціальний захист дітей війни" має вищу
юридичну силу ніж постанова Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року № 530,
що дає підстави зробити висновок про
неправомірність виплати відповідачем
щомісячного підвищення до пенсії в
меншому розмірі ніж це передбачено ст. 6
зазначеного Закону.

Таким чином, виходячи з приписів
частини 2 статті 152 Конституції України
та рішення Конституційного Суду
України № 10-рп-/2008 від 22.05.2008 р., колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, щодо наявності у
відповідача обов'язку нараховувати та
сплачувати позивачу доплату до пенсії,
передбачену статтею 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни".

На адресу Вінницького апеляційного
адміністративного суду 20.05.2013 року
надійшла заява від управління
Пенсійного фонду України в
Волочиському районі Хмельницької
області з проханням закрити
провадження справи у зв'язку з смертю
позивача ОСОБА_2.

Тому, колегія суддів звертає увагу на
те, що ст. 52 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено, що сума
пенсії, що належала пенсіонерові і
залишилася недоотриманою у зв'язку з
його смертю, виплачується - по місяць
смерті включно членам його сім'ї, які
проживали разом з пенсіонером на
день його смерті, у тому числі
непрацездатним членам сім'ї,
зазначеним у частині другій статті 36
цього Закону, які знаходилися на його
утриманні, незалежно від того,
проживали вони разом з померлим
пенсіонером чи не проживали. Члени
сім'ї, зазначені в частині першій
цієї статті, повинні звернутися за
виплатою суми пенсії померлого
пенсіонера протягом шести місяців з
дня відкриття спадщини. У разі
звернення кількох членів сім'ї, які
мають право на отримання суми пенсії,
зазначеної у частині першій цієї
статті, належна їм відповідно до цієї
статті сума пенсії ділиться між ними
порівну. У разі відсутності членів
сім'ї, зазначених у частині першій цієї
статті, або у разі незвернення ними
за виплатою вказаної суми в
установлений частиною другою цієї
статті строк сума пенсії, що належала
пенсіонерові і залишилася
недоотриманою у зв'язку з його смертю,
входить до складу спадщини.

На підставі наведеного, враховуючи
положення ст. 195 КАС України та беручи
до уваги надане суду апеляційної
інстанції право перегляду рішень суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, щодо задоволення
заявлених вимог у спосіб, строках та
межах визначених законом.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про порушення судом
першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, тобто
прийнята постанова відповідає
матеріалам справи та вимогам закону і
підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду у Волочиському районі
Хмельницької області, -залишити без
задоволення, а постанову Волочиського
районного суду Хмельницької області
від 30 вересня 2011 року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Залімський І. Г.

Судді
Граб Л.С.

Боровицький О. А.