Справа № 2а/0570/8243/2012
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2012-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна ДОНЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 2а/0570/8243/2012
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
час прийняття постанови: 15 година 00
Донецький окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого судді Кравченко Т.О.
при секретарі Аврамченко С.С.
прокурора Профатило О.П.- на підставі
представника позивача - не з'явився,
представника відповідача - не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
адміністративну справу за позовом
Прокурора м. Сніжне в інтересах Держави
в особі Управління Пенсійного фонду
України в м. Сніжне Донецької області
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення заборгованості зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в сумі 1
3 липня 2012 року Прокурор м. Сніжне,
(далі - Прокурор), звернувся до
Донецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом в інтересах
Держави в особі Управління Пенсійного
фонду України в м. Сніжне Донецької
області, (далі - Позивач або УПФУ) до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, (далі
- Відповідач), в якому просив стягнути з
відповідача заборгованість зі сплати
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в сумі 1
В обґрунтування позову Прокурор
зазначив, що прокуратурою м. Сніжне
проведена перевірка своєчасності
сплати внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. Під час
перевірки встановлено, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на
обліку в УПФУ як платник страхових
внесків і станом на 1 квітня 2011 року має
заборгованість зі сплати страхових
внесків в сумі 1 288,80 грн.
Невиконання Відповідачем обов'язку
щодо сплати страхових внесків
призводить до неповного надходження
коштів до бюджету Пенсійного фонду
України і, як наслідок, впливає на
своєчасність виплати пенсій, що має
наслідком порушення конституційного
права громадян на пенсійне
забезпечення. На підставі викладеного
просив позов задовольнити у повному
10 серпня 2012 року Позивач надав
заяву про зменшення позовних вимог, в
якій зазначив, що у зв'язку з частковим
погашенням боргу на час розгляду
справи заборгованість Відповідача
перед УПФУ становить 1 088,80 грн.
В судове засідання Позивач не з'явився,
про дату, час і місце судового розгляду
повідомлений належним чином, з
дотриманням вимог ст.ст.33-36 Кодексу
адміністративного судочинства
України, (далі - КАС України), що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, про причини неявки суд не
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час і місце судового
розгляду повідомлений належним чином,
з дотриманням вимог ст.ст.33-36 КАС
України, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення, про
причини неявки суд не повідомив, свого
ставлення до заявлених позовних вимог
Зважаючи на положення ст.128 КАС України,
суд дійшов висновку про можливість
розгляду справи за відсутності
представників сторін на підставі
наявних в ній доказів.
В судовому засіданні Прокурор
підтримав заявлені вимоги з підстав,
викладених в адміністративному позові,
надав пояснення, аналогічні зазначеним
у позовній заяві, просив задовольнити
позовні вимоги з урахуванням заяви
Позивача про їх зменшення.
З'ясовуючи чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються, а також чи є інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 набув статус фізичної
особи-підприємця з 25 квітня 2003 року, про
що свідчить свідоцтво про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
З 25 квітня 2003 року Відповідач перебуває
на обліку в УПФУ за № 05-50-11-6267 як платник
Протягом 2010 року ОСОБА_1 перебував на
спрощеній системі оподаткування -
Зі змісту картки особового рахунку
громадянина-підприємця вбачається, що
за період з 1 липня 2010 року по 31 грудня
2010 року заборгованість Відповідача по
сплаті страхових внесків становила 1
9 лютого 2011 року УПФУ надіслало на
адресу ОСОБА_1 вимогу про сплату боргу
№ Ф-764, яка отримана Відповідачем 16
лютого 2011 року, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
На час розгляду справи внаслідок
часткової сплати боргу, сума
заборгованості ОСОБА_1 перед УПФУ
зменшилася до 1 088,80 грн.
Доказів оскарження або скасування
зазначеної вимоги, рівно як і доказів
погашення Відповідачем суми
заборгованості на час розгляду справи,
суду не надано.
До спірних правовідносин суд
застосовує нижченаведені норми права.
Згідно з п.2 ч.1 ст.121 Конституції України
на прокуратуру України покладається
представництво інтересів громадянина
або держави в суді у випадках,
визначених законом. Аналогічна норма
міститься у п.2 ч.1 ст.5 Закону України
Відповідно до п.6 ч.2 ст.20 Закону України
«Про прокуратуру» при виявленні
порушень закону прокурор або його
заступник у межах своєї компетенції
мають право звертатись до суду з
заявами про захист прав і законних
інтересів громадян, держави, а також
підприємств та інших юридичних осіб.
Ч.1 ст.36-1 Закону України «Про
прокуратуру» визначено, що
представництво прокуратурою інтересів
громадянина або держави в суді полягає
у здійсненні прокурорами від імені
держави процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом. Звернення до
суду з позовами або заявами про захист
прав і свобод іншої особи,
невизначеного кола осіб, прав
юридичних осіб, коли порушуються
інтереси держави, або про визнання
незаконними правових актів, дій чи
рішень органів і посадових осіб, є
однією з форм такого представництва, що
вбачається зі змісту ч.3 ст.36-1 Закону
України «Про прокуратуру».
Згідно з приписами ч.5 ст.36-1 Закону
України «Про прокуратуру» прокурор
самостійно визначає підстави для
представництва у судах, форму його
здійснення і може здійснювати
представництво в будь-якій стадії
судочинства в порядку, передбаченому
процесуальним законом.
Можливість прокурора здійснювати
представництво інтересів громадянина
або держави в адміністративному суді
вбачається зі змісту ч.2 ст.60 Кодексу
адміністративного судочинства
Отже у спірних правовідносинах
Прокурор здійснює представництво
інтересів Держави в особі Управління
Пенсійного фонду України в м. Сніжне
Донецької області, вбачаючи підстави
для представництва в порушенні
Відповідачем порядку сплати внесків до
бюджету Пенсійного фонду України, що
може призвести до несвоєчасної або
неповної виплати пенсій і, як наслідок,
призвести до порушення гарантованого
ст.46 Конституції України права
громадян на пенсійне забезпечення,
шляхом звернення до суду з
адміністративним позовом.
П.12 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року № 1058-IV визначено, що
перетворення Пенсійного фонду в
неприбуткову самоврядну організацію
здійснюється відповідно до окремо
прийнятого спеціального Закону. До
прийняття відповідного рішення
функції виконавчої дирекції
Пенсійного фонду, її територіальних
органів виконують відповідно
Пенсійний фонд України та головні
управління Пенсійного фонду в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі і
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах, районах у містах.
У період до перетворення Пенсійного
фонду України в неприбуткову
самоврядну організацію він функціонує
як центральний орган виконавчої влади
на підставі норм цього Закону та
Положення про Пенсійний фонд України,
яке затверджує Президент України.
Відповідно до п.п.1, 7 Положення про
Пенсійний фонду України, затвердженого
Указом Президента України від 6 квітня
2011 року №384/2011, Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Віце-прем'єр-міністра
України - Міністра соціальної політики
України. Пенсійний фонд України
входить до системи органів виконавчої
влади і забезпечує реалізацію
державної політики з питань пенсійного
забезпечення та збору, ведення обліку
надходжень від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Пенсійний фонд
України здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку територіальні
Згідно з п.п.1.1 Положення про
головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 27 червня
2002 року №11-2, (у редакції постанови
правління Пенсійного фонду України від
25 лютого 2008 року № 5-5), (далі - Положення),
головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
разом з управліннями Пенсійного фонду
України в районах, містах і районах у
містах утворюють систему
територіальних органів Пенсійного
фонду України, який є центральним
органом виконавчої влади.
П.2.1. Положення визначені основні
завдання територіальних органів
Пенсійного фонду України, до яких
належать 1) забезпечення у відповідному
регіоні збору та ведення обліку
надходжень від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інших коштів
відповідно до законодавства,
призначених для пенсійного
забезпечення; 2) забезпечення
призначення (перерахунку) пенсій,
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці та
підготовка документів для їх виплати; 3)
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, інших виплат,
які згідно із законодавством
здійснюються за рахунок коштів Фонду
та інших джерел, визначених
законодавством; 4) ефективне та цільове
використання коштів, удосконалення
методів фінансового планування,
звітності та системи контролю за
витрачанням коштів, призначених для
пенсійного забезпечення; 5)
забезпечення функціонування
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (далі -
Державний реєстр), інформаційних
систем та телекомунікаційних мереж
П.п.9 п.2.4. Положення передбачено право
управлінь стягувати несплачені суми
єдиного внеску, страхових внесків та
інших платежів з їх платників.
Зважаючи на викладене, суд дійшов
висновку про те, що у спірних
правовідносинах УПФУ виступає у якості
суб'єкта владних повноважень, на
виконання повноважень якого у
публічно-правових відносинах поданий
адміністративний позов.
З 1 січня 2011 року набрав чинності Закон
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 8 липня 2010
року № 2464-VІ, (далі - Закон № 2464-VІ), яким
введено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.
П.7 Прикінцевих та перехідних положень
Закону № 2464-VІ визначено, що стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Предметом спору по справі є
заборгованість Відповідача перед УПФУ
по сплаті страхових внесків, яка
утворилася за період з липня по грудень
2010 року, отже спірні правовідносини,
які виникли між сторонами,
регламентовані правовими нормами, що
містяться в Законі України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV,
(далі - Закон № 1058-ІV).
Зі змісту ст. 17 Закону № 1058-ІV (в
редакції, чинній до 1 січня 2011 року),
вбачається, що страхувальник
зобов'язаний був, окрім іншого,
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески.
Згідно з ч.6 ст.20 Закону № 1058-ІV страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, сплачуються
страхувальниками не пізніше ніж через
20 календарних днів із дня закінчення
Законом України «Про внесення змін до
Законів України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» та «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 8 липня 2010 року № 2461-VI,
п.п.4 п.8 Прикінцевих положень Закону №
1058-ІV викладено в новій редакції, згідно
з якою, зокрема, сума страхового внеску
встановлюється страхувальниками
самостійно. При цьому сума страхового
внеску з урахуванням частини
фіксованого або єдиного податку, що
перерахована до Пенсійного фонду
України, повинна становити не менше
мінімального розміру страхового
внеску за кожну особу та не більше
розміру страхового внеску, обчисленого
від максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу,
оподатковуваного доходу (прибутку),
загального оподатковуваного доходу, з
якої сплачуються страхові внески.
Даний Закон набрав чинності з 17 липня
До 17 липня 2010 року п.п.4 п.8 Прикінцевих
положень Закону № 1058- ІV, відповідно до
якої фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
придбання спеціального торгового
патенту), та члени сімей зазначених
фізичних осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, на період дії законодавчих
актів з питань особливого способу
оподаткування сплачують страхові
внески в порядку, визначеному цим
Законом у фіксованому розмірі.
Відповідно до ч.3 ст.106 Закону № 1058- ІV, (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), територіальні
органи Пенсійного фонду за формою і у
строки, визначені правлінням
Пенсійного фонду, надсилають
страхувальникам, які мають недоїмку,
вимогу про її сплату. Вимога про сплату
недоїмки є виконавчим документом.
Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
Страхувальник у разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки, зазначеної
у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує
її з органами Пенсійного фонду в
порядку, встановленому правлінням
Пенсійного фонду, а в разі неузгодження
вимоги із органами Пенсійного фонду
має право на оскарження вимоги в
судовому порядку.
Крім того, згідно з положеннями ч.12 ст.20
Закону № 1058- ІV страхові внески
підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника страхових
Оскільки Відповідач добровільно не
сплатив зазначені у вимозі суми, не
вжив заходів до їх узгодження, не
оскаржив вимогу в судовому порядку, суд
дійшов висновку про наявність підстав
для стягнення суми недоїмки в судовому
Заслухавши пояснення Прокурора,
оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, беручи до уваги, що ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
достатність і взаємний зв'язок доказів
у їх сукупності, суд дійшов висновку
про необхідність задоволення
адміністративного позову.
Відповідно до ч.3 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення увалене на
користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
Оскільки Позивачем - суб'єктом владних
повноважень не були понесені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз, суд дійшов висновку, що
судові витрати не підлягають стягненню
Керуючись Конституцією України,
ст.ст.2-15, 17-20, 51, 69-72, 94, 98, 159-163, 185-186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -
Адміністративний позов Прокурора м.
Сніжне в інтересах Держави в особі
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сніжне Донецької області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
період з 1 липня 2010 року по 31 грудня 2010
року в сумі 1 088,80 грн. - задовольнити.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, (ІПН НОМЕР_1), на користь
Управління Пенсійного фонду України м.
Сніжне Донецької області
заборгованість зі сплати страхових
внесків за період з 1 липня 2010 року по 31
грудня 2010 року в сумі 1 088 (тисяча
вісімдесят вісім) грн. 80 коп.
Постанова прийнята, складена і
підписана у нарадчій кімнаті, її
вступну та резолютивну частини
проголошено в судовому засіданні 17
серпня 2012 року в присутності прокурора.

Постанова складена у повному обсязі і
підписана 21 серпня 2012 року.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецькій окружний адміністративний
суд в порядку, визначеному ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч.3 ст.160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених ч.4
ст.167 Кодексу адміністративного
судочинства України, було повідомлено
про можливість отримання копії
постанови суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
Кравченко Т.О.