Справа № 201/7822/14-а
Суддя: Трещов В. В.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №201/7822/14-а,
провадження № 2а/201/249/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року Жовтневий
районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Трещова
В.В., при секретарі - Горбатенко Д.К.

розглянувши за участю представника
позивача та відповідача у відкритому
судовому засіданні у
м.Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Жовтневого районого
центру зайнятості м.Дніпропетровська
до ОСОБА_1 про стягнення суми коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду
з вищезазначеною позовною заявою. В
обґрунтування позовних вимог зазначив,
що на обліку в Жовтневому районному
центрі зайнятості м.Дніпропетровська
перебувала ОСОБА_1 з 15.07.2013 року, коли їй
було надано статус безробітного та з
22.07.2013 року призначено виплату допомоги
по безробіттю. З 25.10.2013 року ОСОБА_1 було
припинено виплату допомоги по
безробіттю та знято з обліку у зв'язку з
поданням заяви про відмову від послуг
Державної служби зайнятості. З 26.11.2013
року ОСОБА_1 було поновлено статус
безробітного та поновлено виплати
допомоги по безробіттю. З 14.04.2014 року
ОСОБА_1 було знято з обліку як
безробітну особу та припинено виплату
допомоги по безробіттю у зв'язку з
призначенням допомоги по безробіттю на
підставі документів, що містять
неправдиві відомості. За періоди коли
ОСОБА_1 знаходилась на обліку у
Жовтневому районному центрі
зайнятості м. Дніпропетровська у
якості безробітної особи, то одночасно
перебувала у статусі фізичної
особи-підприємця, з коштів Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття їй було нараховано допомогу
по безробіттю в загальній сумі 6937 грн. 11
коп., з яких на рахунок ОСОБА_1 було
перераховано 5839,32 грн. Позивач просив
суд стягнути з ОСОБА_1 суму коштів у
розмірі 5839 грн.22 коп. незаконно
отриманих від Жовтневого районного
центру зайнятості м. Дніпропетровська.

Представник позивача у судовому
засіданні просив позов задовольнити з
підстав у ньому викладених.

Відповідач у судовому засіданні проти
задоволення позову заперечувала,
посилаючись на його безпідставність та
необґрунтованість.

Вислухавши представника позивача та
відповідача, дослідивши матеріали
справи суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1,2 ст.6 КАС України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду, якщо вважає, що рішенням, дією
чи бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси. У випадках, установлених
законом, до суду можуть звертатися
органи та особи, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб.

Згідно ст.11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставах яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Частинами 1, 2 ст.71 КАС України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Судом встановлено, на обліку у
Жовтневому районному центрі
зайнятості м. Дніпропетровська
перебувала ОСОБА_1 з 15.07.2013 року, коли їй
було надано статус безробітного та з
22.07.2013 року призначено виплату допомоги
по безробіттю. З 25.10.2013 року ОСОБА_1 було
припинено виплату допомоги по
безробіттю та знято з обліку у зв'язку з
поданням заяви про відмову від послуг
Державної служби зайнятості. З 26.11.2013
року ОСОБА_1 було поновлено статус
безробітного та поновлено виплати
допомоги по безробіттю. З 14.04.2014 року
ОСОБА_1 було знято з обліку як
безробітну особу та припинено виплату
допомоги по безробіттю на підставі
документів, що містять неправдиві
відомості.

За результатами звірки даних із даними
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних-осіб підприємців
Жовтневим районним центром зайнятості
м. Дніпропетровська було виявлено, що у
ЄДРПОУ містяться відомості про
реєстрацію у якості фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1, ВПН:
НОМЕР_1 починаючи з 28.12.1994 року. 01.11.2013
року до ЄДРПОУ внесено відомості про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
внесені на підставі рішення
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду 14.10.2013 року у
справі № 804/12739/13-а, що підтверджується
копією витягу з ЄДРПОУ №18378573 від 20.03.2014
року. (а.с.14)

Згідно частини 3 статті 46 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» фізична особа
позбавляється статусу підприємця з
дати внесення до єдиного державного
реєстру запису про держану реєстрацію
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця.

Згідно довідки Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська ОСОБА_1 було взято
28.12.1994 року на податковий облік у ДПІ у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
як фізичну особу-підприємця. Дані
облікової картки платника податків з
номером НОМЕР_1 відповідають даним
ОСОБА_1

Оскільки запис про припинення
підприємницької діяльності на момент
реєстрації у Жовтневому районному
центрі зайнятості м.Дніпропетровська
внесено не було, ОСОБА_1 зареєстрована
за адресою АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1
вважається зайнятою особою згідно
частини 1 статті 4 Закону України «Про
зайнятість населення» як особа, яка
забезпечує себе роботою самостійно.

У своїй заяві про надання статусу
безробітної особи ОСОБА_1 вказувала, що
вона не є суб'єктом підприємницької
діяльності. Таким чином, ОСОБА_1 не
надала до Жовтневого районного центру
зайнятості м.Дніпропетровська
відомості які впливали на надання їй
статусу безробітної особи та виплату
допомоги по безробіттю.

Згідно п. 6.4. Порядку надання допомоги
по безробіттю, у тому числі одноразової
її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого Наказом
міністерства праці та соціальної
політики України від 20.11.2000 року №307 та
відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» якщо під час одержання
допомоги по безробіттю безробітний
своєчасно не подав відомості про
обставини, що впливають на умови її
виплати, з безробітного стягується
сума виплаченої допомоги по безробіттю
з моменту виникнення цих обставин.

За періоди, коли ОСОБА_1 знаходилась на
обліку у Жовтневому районному центрі
зайнятості м.Дніпропетровська у якості
безробітної особи, та одночасно
перебувала у статусі фізичної
особи-підприємця, з коштів Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття їй було нараховано допомогу
по безробіттю в загальній сумі 6937 грн. 11
коп., з яких на рахунок ОСОБА_1 було
перераховано 5839 грн. 32 коп.

ОСОБА_1 16.04.2014 року шляхом направлення
претензії було запропоновано
перерахувати претензійну суму - 5839 грн.
32 коп. до Жовтневого районного центру
зайнятості м. Дніпропетровська у
15-денний термін. Претензія залишилась
без відповіді, претензійна сума на
рахунок Жовтневого районного центру
зайнятості м. Дніпропетровська
перерахована не була.

Згідно частини 2 статті 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову,
зокрема, про визнання протиправними
рішення суб'єкта владних повноважень і
про скасування рішення, зобов'язання
відповідача вчинити певні дії, іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

Вирішуючи вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача ОСОБА_1
незаконно отриманих коштів в розмірі
5839,32 грн., суд вважає що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню, а
саме в розмірі 2731,34 грн., оскільки як
вбачається з довідки державної
реєстраційної служби серія АД №223051
підприємницька діяльність фізичної
особи була припинена 01.11.2013 року. Кошти
які виплачувались після 01.11.2013 року
позивачем виплачувались правомірно.
Кошти виплачені до 01.11.2013 року згідно
довідки (а.с.10) було отримано
відповідачем незаконно, тому саме сума
в розмірі 2731,34 грн. підлягає стягненню з
відповідача.

Згідно до п. 1 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір
за подання до адміністративного суду
позову майнового характеру сплаті
підлягає 1827 гривень судового збору.

Оскільки позивач звільнений від
сплати судових витрат, вони стягуються
з відповідача в розмірі 1827 гривень на
користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 71, 159, 161-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Жовтневого районого центру зайнятості
м.Дніпропетровська суму у розмірі 2731
гривня 34 копійки, відмовивши в
задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 1827
гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку протягом 10 днів з
дня отримання копії постанови шляхом
подачі апеляційної скарги до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська.

Суддя
В.В. Трещов