Справа № 707/1810/13-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 707/1810/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

01 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі
за участю: позивача третьої особи
представника третіх осіб - ОСОБА_2,
ОСОБА_3Борисюк Л.П., Петрика І.Й., Собківа
Я.М. ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_7 та ОСОБА_8
на постанову Черкаського районного
суду Черкаської області від 07 серпня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_7 до
Руськополянської сільської ради
Черкаського району, треті особи без
самостійних вимог: ОСОБА_8, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про внесення змін до запису у
земельно-шнуровій книзі, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2013 року ОСОБА_7 звернулася до
Черкаського районного суду Черкаської
області із позовом до Руськополянської
сільської ради Черкаського району,
треті особи без самостійних вимог:
ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в якому з
урахуванням уточнених позовних вимог
просила зобов'язати відповідача внести
зміни до запису № 340 у
земельно-шнуровій книзі № 1-989
Руськополянської сільської ради
Черкаського району в частині
закріплення за ОСОБА_10 присадибної
земельної ділянки площею 0,15 га згідно
наказу директора радгоспу «Зоря
комунізму» та вказати замість «наказ №
33а-з від 02 квітня 1983 р.» інший «наказ №
33б-з від 20 квітня 1983 р.».

Постановою Черкаського районного суду
Черкаської області від 07 серпня 2013 року
в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8, не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду, звернулися з
апеляційними скаргами, в яких
зазначають, що оскаржувана постанова
суду не відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
а саме, судом першої інстанції неповно
з'ясовано та не доведено обставини, що
мають значення для справи, висновки
суду першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просять скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційних
скарг, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_7 є користувачем земельної
ділянки біля успадкованого нею після
смерті ОСОБА_10 будинковолодіння по
АДРЕСА_1. Вказана земельна ділянка в
розмірі 0,10 га ОСОБА_10 була наділена
рішенням зборів уповноважених
колгоспників колгоспу «Зоря
комунізму» від 12 лютого 1973 року,
протокол № 1, про що дані занесено до
третього розділу шнурової книги № 1-989
колгоспу «Зоря комунізму» селища
Руська Поляна Черкаського району.

Згодом, до вказаної земельної шнурової
книги внесено запис про наділення
ОСОБА_10 земельної ділянки площею 0,05 га
на підставі наказу директора радгоспу
«Зоря комунізму» від 02 квітня 1983 року №
33а-з. Проте, підтверджуючих документів
про існування земельної ділянки площею
0,05 га виділеної «під огород» ОСОБА_10 на
території с. Руська Поляна Черкаського
району не існує, як і самої ділянки.

Однак, при зверненні до Державного
архіву Черкаської області з проханням
надати їй копію наказу про виділення
ОСОБА_10 землі під забудову і різне
землекористування, 14 лютого 2011 року
позивачка отримала копію наказу
директора радгоспу «Зоря комунізму»
від 20 квітня 1983 року (доповнення до 33б-з)
про виділення землі під забудову,
звільнення та виділення в тимчасове і
різне користування ОСОБА_10 наділ під
огород 0,05 га по АДРЕСА_1.

Таким чином, позивачка зазначає, що в
наказі № 33а-з прізвище «ОСОБА_10» не
значиться взагалі, а з архівної копії
наказу № 33б-з вбачається, що 0,05 га
земельної ділянки їй було доділено
саме цим наказом.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що виділення земельної ділянки
площею 0,05 га саме по АДРЕСА_1 порушить
право суміжних землекористувачів на
земельну ділянку, а також без
оскарження рішення на підставі якого
внесено запис, внесення змін з одного
запису на інший є передчасним.

З таким висновком суду колегія суддів
погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 13 Конституції
України, земля, її надра, атмосферне
повітря, водні та інші природні
ресурси, які знаходяться в межах
території України, природні ресурси її
континентального шельфу, виключної
(морської) економічної зони є об'єктами
права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Згідно зі ст. 14 Конституції України,
право власності на землю гарантується.
Це право набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
встановлено, що виключно на пленарних
засіданнях сільських, селищних,
міських рад вирішуються відповідно до
закону питання регулювання земельних
відносин.

Повноваження сільської ради
закріплені у ст. 12 Земельного Кодексу
України.

Згідно ст. 13 Земельного Кодексу УРСР 1970
року (в редакції, яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин),
землекористувачами є особи, яким земля
надається в користування, в тому числі
й громадяни.

Відповідно до ст. 20 ЗК УРСР 1970 року,
право землекористування колгоспів,
радгоспів та інших землекористувачів
засвідчується державними актами на
право користування землею. Форми актів
встановлюються Радою Міністрів СРСР.
Право короткострокового тимчасового
користування землею засвідчується
рішенням органу, який надав земельну
ділянку в користування. Право
довгострокового тимчасового
користування землею засвідчується
актами, форма яких встановлюється
Радою Міністрів Української РСР.

Згідно ч. 5 ст. 20 ЗК УРСР 1970 року, право
землекористування громадян, які
проживають в сільській місцевості,
засвідчується записами в
земельно-шнурових книгах
сільськогосподарських підприємств і
організацій та погосподарських книгах
сільських Рад, а в містах і селищах
міського типу в реєстрових книгах
виконавчих комітетів міських, селищних
Рад народних депутатів.

Відповідно до ст. 22 ЗК УРСР 1970 року,
приступати до користування наданою
земельною ділянкою до встановлення
відповідними землевпорядними органами
меж цієї ділянки в натурі (на
місцевості) і видачі документа, який
засвідчує право користування землею,
забороняється.

Таким чином, записи в земельно-шнурових
книгах вносились на підставі
відповідних актів та рішень органів,
які надавали земельні ділянки в
користування.

Оглядом наказу № 33а-з від 02 квітня 1983
року встановлено, що прізвище ОСОБА_10 в
ньому не значиться.

Натомість наказ № 33б-з від 20 квітня 1983
року містить інформацію щодо виділення
ОСОБА_10 земельної ділянки в розмірі 0,05
га по АДРЕСА_1, проте в ньому не вказано,
що земельна ділянка виділяється під
будівництво або обслуговування жилого
будинку, натомість зазначено, що вона
виділена «під огород», але за чий саме
рахунок вона виділена (родичів, за
рахунок вільного земельного фонду і
т.п.) не вказано. Також не зазначено
номеру вулиці, не надано схеми
розташування такої земельної ділянки
радгоспом «Зоря комунізму», що
унеможливлює встановити де саме було
виділено земельну ділянку ОСОБА_10 під
огород.

Крім цього, на момент виділення ОСОБА_10
0,10 га земельної ділянки у 1973 році вона
межувала з трьома земельними ділянками
інших землекористувачів. Однак, після
виділення ОСОБА_10 наступних 0,05 га
земельної ділянки, площа земельних
ділянок суміжних землекористувачів не
змінилася і вони категорично
заперечують, що ОСОБА_10 отримала 0,05 га
саме по АДРЕСА_1.

Разом з тим, площа фактичного
користування позивачкою земельною
ділянкою по АДРЕСА_1 складала на момент
отримання 0,10 га земельної ділянки і
складає на даний час 0,1399 га. Таким
чином, земельної ділянки площею 0,15 га
навіть по фактичному користуванню
позивачка не має.

З наявних у справі записів у
земельно-шнуровій книзі вбачається, що
записи містять дані, зокрема, на
підставі якого рішення (акту) внесено
такий запис.

Отже, належним способом захисту прав
позивача в даному випадку є скасування
(у разі оскарження) документу, на
підставі якого був внесений
відповідний запис у земельно-шнурову
книгу.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на
постанову Черкаського районного суду
Черкаської області від 07 серпня 2013 року
- залишити без задоволення.

Постанову Черкаського районного суду
Черкаської області від 07 серпня 2013 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та
підписано - 04.07.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Петрик І.Й.

Собків Я.М.