Справа № 802/1211/14-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 р.
м. Вінниця

Справа № 802/1211/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання:
Чабан Вікторії Вікторівни,

представника позивача:
Харченко І.В.,

представників відповідача:
Гнатюка М.А., Салтикова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Епіцентр К"

до: Вінницької міжрайонної виконавчої
дирекції Вінницького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності

про: скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю "Епіцентр
К" ( далі - ТОВ "Епіцентр К", позивач ) до
Вінницької міжрайонної виконавчої
дирекції Вінницького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності ( далі - відповідач ) про
визнання протиправним та скасування
рішення про повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою непрацездатності
№37 від 03.04.2014 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.04.2014
року Вінницькою міжрайонною
виконавчою дирекцією Вінницького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, за результатами
проведеної перевірки, прийнято рішення
щодо ТОВ "Епіцентр К" про повернення
коштів Фонду та застосування
фінансових санкцій за порушення
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
непрацездатності в загальній сумі
11530,60 грн., з яких: 7579,85 грн. -
неправомірно витрачена сума страхових
коштів, 95,88 грн. - неправомірно
витрачена сума вартості наданих
соціальних послуг, 3789,93 грн. - фінансові
санкції на неправомірно витрачену суму
страхових коштів та 47,94 грн. - фінансові
санкції на неправомірно витрачену суму
соціальних послуг. Однак, на думку
позивача, рішення відповідача про
повернення коштів Фонду в частині
визначення неправомірно витраченої
суми страхових коштів та штрафних
санкцій на неї є неправомірним.

Так, актом перевірки, серед іншого,
встановлено порушення по оплаті листка
непрацездатності №078942, виданого
ОСОБА_4, оскільки останній
здійснювалась оплата пільгових днів
без відповідного статусу (
постраждалої внаслідок аварії на ЧАЕС).
Однак, з даним твердженням позивач не
погоджується, оскільки ОСОБА_4 є
особою, яка постраждала внаслідок
аварії на ЧАЕС та відноситься до осіб,
які постійно проживають на території
зони посиленого радіоекологічного
контролю (вул. Учительська, 88, с.
Крищинці, Тульчинський р., Вінницька
обл.), про що свідчить посвідчення серії
НОМЕР_1. А тому, на думку позивача,
рішення №37 від 03.04.2014 року є
неправомірним та підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві, та просила позов
задовольнити.

Представники відповідача проти позову
заперечили, з підстав викладених у
письмових запереченнях ( а.с. 38 - 48, 72 - 74 ),
просили в задоволенні позову
відмовити.

Суд, розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані суду докази,
заслухавши пояснення представників
сторін, встановив наступне.

У період з 13.02.2014 року по 14.03.2014 рік
працівниками Вінницької міжрайонної
виконавчої дирекції Вінницького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, згідно
направлень №1/23 від 13.02.2014 року та №1/42
від 14.03.2014 року, проведена планова
перевірка ТОВ "Епіцентр К" з питань
правильності використання, повноти та
своєчасності повернення страхових
коштів Фонду, правомірності витрачання
сум вартості наданих соціальних послуг
за період з 01.07.2012 року по 31.12.2013 рік.
Результати перевірки оформлено актом
від 14.03.2014 року, в якому зафіксовано
порушення позивачем пункту 3 частини 2
статті 27, п. 1 статті 38, частини 1 статті
51, статті 53 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням",
внаслідок чого неправомірно
використано кошти ФССзТВП в сумі 7675,73, а
саме: по оплаті листків тимчасової
непрацездатності - 7579,85 грн., по
новорічних подарунках - 95,88 грн. ( а.с. 6 -
10).

ТОВ "Епіцентр К" акт підписано з
зауваженнями та 21.03.2014 року за вих.№47811
направлено до Вінницької міжрайонної
виконавчої дирекції Вінницького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності скаргу
(заперечення) на акт перевірки ( а.с. 11 - 12
).

За результатами розгляду скарги
позивача №47811 від 21.03.2014 року ( а.с. 13 ) та
на підставі акту перевірки
відповідачем прийнято рішення про
повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою непрацездатності
№37 від 03.04.2014 р. на суму 11530,60 грн. ( а.с. 15 -
16 ).

Вважаючи дане рішення протиправним та
таким, що підлягає скасуванню, позивач
звернувся до суду з адміністративним
позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних
вимог суд виходив з наступного.

Правові, організаційні та фінансові
основи загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян на випадок тимчасової
втрати працездатності, у зв'язку з
вагітністю та пологами, у разі смерті,
а також надання послуг із
санаторно-курортного лікування та
оздоровлення застрахованим особам та
членам їх сімей регулюються Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням".

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням" допомога по
вагітності та пологах надається
застрахованій особі у формі
матеріального забезпечення, яке
компенсує втрату заробітної плати
(доходу) за період відпустки у
зв'язку з вагітністю та пологами.

Допомога по вагітності та пологах
застрахованій особі виплачується за
весь період відпустки у зв'язку з
вагітністю та пологами, тривалість
якої становить 70 календарних днів до
пологів і 56 (у разі ускладнених пологів
або народження двох чи більше дітей -
70) календарних днів після пологів.
Жінкам, віднесеним до 1-4 категорій
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, допомога
по вагітності та пологах виплачується
за 180 календарних днів зазначеної
відпустки (90 - до пологів та 90 - після
пологів). Розмір зазначеної допомоги
обчислюється сумарно та надається
застрахованій особі в повному обсязі
незалежно від кількості днів
відпустки, фактично використаних до
пологів.

Відповідно до статті 39 зазначеного
Закону, допомога по вагітності та
пологах надається застрахованій особі
у розмірі 100 відсотків середньої
заробітної плати (доходу), обчисленої
відповідно до статті 53 цього Закону, і
не залежить від страхового стажу.

Статтею 9 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" встановлено, що особами,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, є, в тому
числі, потерпілі від Чорнобильської
катастрофи - громадяни, включаючи
дітей, які зазнали впливу
радіоактивного опромінення внаслідок
Чорнобильської катастрофи ( пункт 2 ).

До потерпілих від Чорнобильської
катастрофи належать особи, які
постійно проживають або постійно
працюють чи постійно навчаються на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю, за умови,
що вони за станом на 1 січня 1993 року
прожили або відпрацювали чи постійно
навчалися у цій зоні не менше
чотирьох років (пункт 4 статті 11 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи").

Згідно пункту 4 статті 14 вищевказаного
Закону особи, які постійно проживають
або постійно працюють чи постійно
навчаються на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю, за умови, що вони за станом на
1 січня 1993 року прожили або
відпрацювали чи постійно навчалися у
цій зоні не менше чотирьох років,
відносяться до IV категорії.

Відповідно до ст. 15 зазначеного Закону,
підставою для визначення статусу
потерпілих від Чорнобильської
катастрофи, які проживають або
працюють на забруднених територіях, є
довідка про період проживання, роботи
на цих територіях.

Судом встановлено, що 26.05.2011 року ОСОБА_4
видано посвідчення громадянина, яка
постійно проживає або постійно працює
на території зони посиленого
радіоекологічного контролю ( категорія
4 ) Серії НОМЕР_1 ( а.с. 19 ).

Так, згідно даних паспорта громадянина
України, місце проживання гр. ОСОБА_4
зареєстровано за адресою : АДРЕСА_1 ( а.с.
17 ).

Зазначена територія входить до
території посиленого радіологічного
контролю відповідно до Додатку 1
Переліку населених пунктів, віднесених
до зон радіоактивного забруднення
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №600 від 29.08.1994 року
"Про внесення змін і доповнень до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 23.07.1991 року №106.

Тому, суд вважає хибними твердження
відповідача про те, що ТОВ "Епіцентр К"
здійснено оплату ОСОБА_4 пільгових днів
лікарняного за відсутності в неї
відповідного статусу постраждалої
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Крім того, заперечуючи проти позову
відповідач стверджує, що ОСОБА_4
фактично проживає у м. Вінниці разом зі
своїм чоловіком, оскільки згідно
запиту до Крищинецької сільської ради
Вінницькій міжрайонній виконавчій
дирекції Вінницького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності надано довідку №307 від
05.04.2014 року про те, що ОСОБА_4 протягом 2013
року не проживала в с.Крищинці ( а.с. 62 ).

Разом з тим, позивач стверджує
протилежне, з посиланням також на
довідку ( № 674 від 20.11.2013 року ), видану
Крищинецькою сільською радою
Тульчинського району Вінницької
області, яка і була взята до уваги
позивачем при оплаті спірного листка
непрацездатності та виплаті ОСОБА_4
допомоги по вагітності та пологах (
а.с. 20).

Щодо зазначеного суд зауважує, що на
вимогу суду, згідно ухвали про
витребування доказів від 03.06.2014 року (
а.с. 93 ), Крищинецькою сільською радою
надано інформацію (лист №54 від 13.06.2014
року), згідно якої повідомляється, що на
час видачі довідки № 674 від 20.11.2013 року
ОСОБА_4 дійсно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2.
Однак, перед пологами в зв'язку з
ускладненнями ОСОБА_4 дійсно тимчасово
змінила місце проживання, хоча
реєстрації проживання не змінювала.
Тому, на час звернення Фонду за
довідкою про проживання ОСОБА_4 в
квітні 2014 року була видана довідка за
№307 від 05.04.2014 року про те, що остання
зареєстрована, але не проживає в
с.Крищинці (а.с. 99 ).

Таким чином, дані заперечення
відповідача судом до уваги не беруться.

Пунктом 3 частиною 2 статті 27 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням" передбачено,
що страхувальник зобов'язаний надавати
та оплачувати застрахованим особам
у разі настання страхового випадку
відповідний вид матеріального
забезпечення та соціальних послуг
відповідно до цього Закону.

Підставою для призначення допомоги
по тимчасовій непрацездатності, по
вагітності та пологах є виданий у
встановленому порядку листок
непрацездатності, а в разі роботи за
сумісництвом - копія листка
непрацездатності, засвідчена підписом
керівника і печаткою за основним
місцем роботи. Порядок і умови видачі,
продовження та обліку листків
непрацездатності, здійснення контролю
за правильністю їх видачі
встановлюються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у
сфері охорони здоров'я, за
погодженням з Фондом (частина 1 статті
51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням").

Відповідно до статті 53 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" при
обчисленні середньої заробітної
плати (доходу) для забезпечення
допомогою по тимчасовій
непрацездатності, по вагітності та
пологах враховуються всі види
заробітної плати (доходу) в межах
граничної суми місячної заробітної
плати (доходу) за відпрацьований час, на
яку нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності
та витратами, зумовленими похованням,
відповідно до статті 21 цього Закону.

Так, Тульчинською поліклінікою 07
жовтня 2013 року видано ОСОБА_4 в 27 тижнів
вагітності листок непрацездатності
серії АВЯ №078942 в зв"язку з вагітністю
та пологами, на підставі якого ТОВ
"Епіцентр" призначено останній
допомогу з вагітності та пологів у
розмірі 100% за 180 днів в сумі 27830,40 грн.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що ТОВ "Епіцентр
К" здійснив виплату ОСОБА_4 допомоги з
вагітності та пологів на законних
підставах.

Крім того, суд критично відноситься до
посилання відповідача на лист
Міністерства України з питань
надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи від 18.02.2004
року № 05 - 1869/271 та лист Виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності від 20.07.2010 року
№04-06/0-294з-372 ( а.с. 43 ), виходячи з
наступного.

Відповідно до абз.1 пункту 10 частини 1
статті 30 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", жінкам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
надається відпустка по вагітності і
родах тривалістю 90 календарних днів
до родів і 90 календарних днів після
родів, яка обчислюється сумарно і
надається жінкам повністю незалежно
від кількості днів, фактично
використаних до родів, з оплатою в
розмірі повного заробітку незалежно
від страхового стажу та місця роботи.

Суд зауважує, що вказана законодавча
норма, не ставить право жінки, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на отримання зазначеної
відпустки в залежність від будь - яких
інших умов.

В той же час в листах щодо застосування
зазначеної норми Закону, на які
посилається відповідач, зазначене
право обмежується умовою постійного
проживання жінки на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю.

Суд зазначає, що обмеження щодо надання
компенсацій та пільг громадянам,
віднесеним до категорії 4, встановлені
частиною 3 статті 23 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" і
стосуються саме компенсації та
пільги, передбачених цією статтею,
про що прямо і зазначено у вказаній
нормі. Поширення зазначених обмежень
на пільги, передбачені ст. 30
зазначеного Закону, за відсутності
прямої відповідної вказівки в Законі, є
неприпустимим.

Виходячи з вищезазначеного та
приймаючи до уваги, що листом
Міністерства України з питань
надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи від 18.02.2004
року № 05 - 1869/271 та листом Виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності від 20.07.2010 року
№04-06/0-294з-372 ( а.с. 43 ) надано розширене
тлумачення закону, яке за своїм змістом
обмежує права зацікавлених осіб, суд не
бере до уваги зазначені роз"яснення та
при вирішенні даної справи керується
принципом законності, відповідно до
якого, у разі невідповідності
нормативно - правового акта
Конституції України, закону України,
міжнародному договору, згода на
обов"язковість якого надана Верховною
Радою України, або іншому правовому
акту суд застосовую правовий акт, який
має вищу юридичну силу ( ч. 4 ст. 9 КАС
України ).

Крім того, в силу ст. 8 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого зокрема людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Суд зазначає, що в силу статті 19
Конституції України органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

При вирішенні справи суд також
керується частиною 3 статті 2 КАС
України, згідно якої, у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
зокрема: 1) на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд, згідно
статті 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не було надано суду
належних доказів, які б свідчили про
наявність виявлених та зафіксованих у
відповідному акті порушень чинного
законодавства України з боку позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку
про часткове скасування рішення № 37
від 03.04.2014 року про повернення коштів
Фонду та застосування фінансових
санкцій за порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності,
прийнятого щодо товариства з обмеженою
відповідальністю "Епіцентр К", в
частині визначення неправомірно
витраченої суми страхових коштів, що
підлягають поверненню, в сумі 7579,85 грн.
та застосованої фінансової санкції на
витрачену суму страхових коштів в сумі
3789,93 грн.

При цьому, суд звертає увагу на те, що до
складу неправомірно витрачених сум
страхових коштів та суми нарахованої
фінансової санкції на неправомірно
витрачену суму страхових коштів,
згідно рішення №37 від 03.04.2014 року,
входить не тільки оплата листка
непрацездатності №078942 ОСОБА_4, а й
оплата листків непрацездатності по
іншим особам. Однак, враховуючи те, що
суд не може підміняти інші органи та
визначати суми неправомірно
витрачених страхових коштів і
застосовувати фінансові санкції, суд
скасовує рішення № 37 від 03.04.2014 року в
частині на всю суму неправомірно
витрачених страхових коштів, що
підлягають поверненню, та застосованої
фінансової санкції на неправомірно
витрачену суму страхових коштів. Разом
з тим, оскільки позивачем не
оспорюється правомірність визначення
відповідачем неправомірно витраченої
суми вартості наданих соціальних
послуг та застосованої в цій частині
фінансової санкції, а також приймаючи
до уваги, що зазначені суми є окремо
зазначеними у рішенні №37 від 03.04.2014
року і можуть бути виокремленні, суд
вважає за можливе скасувати
оскаржуване рішення частково.

Враховуючи викладене та керуючись
частинами 1, 2 статті 162 КАС України, суд
дійшов висновку, що заявлений
адміністративний позов підлягає
частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
Рішення № 37 від 03.04.2014 року Вінницької
міжрайонної виконавчої дирекції
Вінницького обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності про
повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов"язкове державне
соціальне страхування у зв"язку з
тимчасовою втратою працездатності,
винесене щодо товариства з обмеженою
відповідальністю " Епіцентр К ", в
частині визначення неправомірно
витраченої суми страхових коштів, що
підлягають поверненню, в сумі 7579,85 грн.
та застосованої фінансової санкції на
витрачену суму страхових коштів в сумі
3789,93 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Заброцька Людмила
Олександрівна