Справа № 806/2697/14
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року
Житомир справа № 806/2697/14

категорія 11.5

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черноліхова С.В.,

за участі секретаря Павлюк В.О.,

за участі представника позивача
Гаврильця О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з додатковою
відповідальністю "Романівтранс" до
відділу державної виконавчої служби
Романівського районного управління
юстиції Житомирської області про
визнання протиправною та скасування
постанови,

встановив:

Товариство з додатковою
відповідальністю "Романівтранс"
звернулося до суду з позовом, у якому
просило визнати протиправною і
скасувати постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Романівського
районного управління юстиції
Житомирської області від 19 травня 2014
року про відкриття виконавчого
провадження на підставі виконавчого
листа по справі № 2а-10082/10/0670, виданого
Житомирським окружним
адміністративним судом 13 червня 2013
року. В обгрунтування своїх вимог
позивач зазначив, що всупереч вимогам
Закону України "Про виконавче
провадження" відповідачем відкрито
виконавче провадження № 43322270 на
підставі вказаного виконавчого листа,
тоді як ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 05
вересня 2013 року зупинено виконання
постанови Житомирського окружного
адміністративного суду від 10 квітня 2013
року і ухвали Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 08 серпня 2013 року по справі №
2а-10082/10/0670 до закінчення їх перегляду у
касаційному порядку.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю і просив їх задовольнити.

Представник відповідача до суду не
прибув. Надіслав письмові заперечення
проти позову, у яких просив розглядати
справу за його відсутності, а також
позов не визнав, оскільки на момент
відкриття виконавчого провадження, 19
травня 2014 року, йому не було відомо про
ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 05 вересня 2013 року. Після її
отримання своєю постановою від 23
червня 2014 року виконавче провадження №
43322270 було зупинено.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають з огляду на
наступне.

Відповідно до частини 1 статті 181
Кодексу адміністративного судочинства
України, учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Можливість оскарження до суду
зволікання з вчиненням виконавчих дій
передбачена і статтями 12, 82 Закону
України "Про виконавче провадження" (у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин).

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Стаття 19 Конституції України визначає,
що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень
органу владних повноважень, суд
керується критеріями, закріпленими у
статті 2 КАС України, що певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури і повинні
дотримуватися при реалізації
дискреційних повноважень владного
суб'єкта, встановлюючи чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії): 1) на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Тому вирішуючи справу стосовно
правомірності рішення, прийнятого
відповідачем, що є суб'єктом владних
повноважень, суд зобов'язаний
перевірити, чи прийнято рішення на
підставі закону, в межах повноважень,
безсторонньо та добросовісно.

Встановлено, що постановою державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Романівського
районного управління юстиції
Житомирської області Кулаківського
В.В. від 19 травня 2014 року відкрито
виконавче провадження № 43322270 з
примусового виконання виконавчого
листа № 4080/13, виданого Житомирським
окружним адміністративним судом 13
червня 2013 року по справі № 2а-10082/10/0670,
про стягнення з Товариства з
додатковою відповідальністю
"Романівтранс" на користь Управління
Пенсійного фонду України у
Романівському районі Житомирськоїї
області 34758, 08 грн. боргу.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про виконавче провадження", виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Державний виконавець, відповідно до
частини 1 статті 11 Закону України "Про
виконавче провадження", зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

У статті 17 вказаного Закону зазначено,
що примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом,
зокрема, виконавчих листів, що
видаються судами.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19
Закону України "Про виконавче
провадження", державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа,
зазначеного в статті 17 цього Закону, за
заявою стягувача або його представника
про примусове виконання рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 25 Закону
України "Про виконавче провадження",
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Із системного аналізу наведених
правових норм вбачається, що прийняття
до виконання виконавчого листа, який
відповідає вимогам Закону України "Про
виконавче провадження", пред'явлений у
встановлений строк та до відповідного
органу державної виконавчої служби, і
відкриття виконавчого провадження є
обов'язком державного виконавця.

Доказів невідповідності виконавчого
листа № 4080/13 наведеним вимогам
представником позивача не надано.
Разом з тим, як підставу для
неприйняття вказаного виконавчого
документа до виконання представник
позивача зазначає ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 05
вересня 2013 року про зупинення
виконання постанови Житомирського
окружного адміністративного суду від 10
квітня 2013 року і ухвали Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 08 серпня 2013 року по справі №
2а-10082/10/0670 до закінчення їх перегляду у
касаційному порядку.

Як вбачається із відбитки печатки
вхідної кореспонденції, копію ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 05 вересня 2013 року державний
виконавець отримав лише 12 червня 2014
року, тобто, вже після відкриття
виконавчого провадження № 43322270.

Крім того, представник позивача у
судовому засіданні визнав, що
Товариством копія вказаного судового
рішення до відділу Державної
виконавчої служби Романівського
районного управління юстиції
Житомирської області не подавалася.

За таких обставин, коли відповідачу на
момент відкриття виконавчого
провадження № 43322270 не було відомо про
зупинення виконання рішень судів
першої та апеляційної інстанції по
справі № 2а-10082/10/0670 до закінчення їх
перегляду у касаційному порядку, суд не
вбачає у діях державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Романівського районного управління
юстиції Житомирської області порушень
вимог Закону України "Про виконавче
провадження" при винесенні постанови
від 19 травня 2014 року, тому вважає
позовні вимоги необгрунтованими і
такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 181, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

постановив:

У задоволенні позовних вимог
Товариства з додатковою
відповідальністю "Романівтранс"
відмовити.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Суддя
С.В.
Черноліхов

Повний текст постанови виготовлено: 03
липня 2014 р.