Справа № 872/5625/13
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2014 рокусправа № 0870/9962/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - Шевченко О.В. (дов.
від 10.04.14)

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Запорізької області
Державної податкової служби

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 19 лютого 2013
року

у справі № 0870/9962/12

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Кронос-Логістік»

до Державної податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Запорізької області
Державної податкової служби

про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення
рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кронос-Логістікс»
звернулося до суду з позовом, в якому
просило визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 06 липня 2012
року №00212308 про застосування штрафних
санкцій на суму 377698,70 грн. за порушення
п.12 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
висновок про порушення позивачем
законодавства, що виявлені під час
перевірки, зроблено відповідачем без
посилань на первинні документи
бухгалтерського обліку та їх
дослідження, без системного викладення
порушень чинного законодавства, що, як
наслідок, свідчить про неправомірність
прийнятого податкового
повідомлення-рішення.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 19.02.2013 позов
задоволено в повному обсязі. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення від 06 липня 2012
року №000212308.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу (т.5, а.с. 86), в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
податковий орган правомірно зняв
залишки товарно-матеріальних
цінностей та готівки, що повністю
узгоджується з приписами чинного
законодавства. Також, відповідач
зазначає, що позивачем не надано
первинних документів, опис яких мав
скласти відповідач, а відтак висновок
суду першої інстанції щодо порушення
відповідачем п.85.1 та п.85.2 ст.85
Податкового кодексу України щодо не
дослідження первинних документів не
відповідає дійсності.

Відповідачем подано письмове
клопотання про заміну відповідача у
даній справі Державної податкової
інспекції в Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя Запорізької
області Державної податкової служби
правонаступником - Державною
податковою інспекцією в
Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області.

З огляду на подані відповідачем
документи на підтвердження вказаного
клопотання, колегія суддів вважає за
необхідне відповідно до статті 55
Кодексу адміністративного судочинства
України здійснити процесуальне
правонаступництво, замінити
відповідача у справі Державну
податкову інспекцію в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Запорізької області
Державної податкової служби
правонаступником - Державною
податковою інспекцією в
Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання відповідач
повідомлений судом належним чином.

Позивач проти задоволення апеляційної
скарги заперечує, в поданих суду
письмових запереченнях просить
залишити постанову суду першої
інстанції без змін, зазначає, що судом
першої інстанції вірно встановлені
обставини справи, постановлено законне
та обґрунтоване рішення.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, Державною
податковою службою у Запорізькій
області проведена фактична перевірка
складу ТОВ «Кронос-Логістік»,
розташованого за адресою: Запорізька
область, місто Бердянськ, вулиця
Вроцлавського, будинок №70, за
результатами якої складено акт
фактичної перевірки від 19.06.2012
№0020/08/00/22/35628371 (т.1 а.с. 12).

Перевіркою встановлено порушення
позивачем п.12 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995, а саме:
порушення порядку обліку товарних
запасів на складах та за місцем їх
реалізації на суму 240758,96 грн.

В акті перевірки вказано, що на
підставі наданих до перевірки
накладних на внутрішнє переміщення від
12.06.2012 №МД000123, №А0000899 та №0000898, від
14.06.2012 №000127 та №МД000128, від 15.06.2012
№ЕВП00154 від 18.06.2012 №А0000038 встановлено
надлишки товарно-матеріальних
цінностей на суму 78244,59 грн. та нестачу
товарно-матеріальних цінностей на суму
162514,37 грн. В акті також зазначено, що
позивачем не надано всіх накладних на
внутрішнє переміщення на момент
перевірки.

У ході перевірки директору складу ТОВ
«Кронос-Логістікс» Сачко С.В.
запропоновано надати первинні
документи (прибуткові накладні,
накладні на внутрішнє переміщення,
видаткові накладні, контрольні
стрічки, оборотно-сальдову відомість
рахунку), але підприємство на час
перевірки не змогло надати таких
документів. З даного приводу
представник позивача надав пояснення
про те, що такі документи у
підприємстві були, проте на момент
проведення фактичної перевірки вони
знаходились не на складі, а в відділі
бухгалтерії на головному офісі
підприємства.

Позивач надав до акту перевірки листом
від 22.06.2012 №162 заперечення разом із
копіями накладних на внутрішнє
переміщення підприємства та стрічками
РРО. ДПС у Запорізькій області листом
від 04.07.2012 №2980/10/22-1317 надала відповідь
на заперечення, під час розгляду яких
встановлено нестачу ТМЦ на суму в
розмірі 183811,59 грн. та надлишок ТМЦ на
суму в розмірі 5037,76 грн., тобто
порушення порядку обліку товарних
запасів на складах та за місцем
реалізації підтвердилося на загальну
суму 188849,35 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення №000212308 від 06.07.2012,
яким до позивача застосовано суму
штрафних (фінансових) санкцій на
загальну суму 377698,70 грн.

Колегія суддів, виходячи з фактичних
обставин справи, норм діючого
законодавства, що регулюють спірні
правовідносини, погоджується з судом
першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону №265/95-ВР
суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Статтею 6 цього ж Закону передбачено, що
облік товарних запасів фізичною особою
- підприємцем ведеться у порядку,
визначеному чинним законодавством, а
юридичною особою (її філією,
відділенням, іншим відокремленим
підрозділом) - у порядку, визначеному
відповідним національним положенням
(стандартом) бухгалтерського обліку.

Згідно ст.1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік - процес виявлення, вимірювання,
реєстрації, накопичення, узагальнення,
зберігання та передачі інформації про
діяльність підприємства зовнішнім та
внутрішнім користувачам для прийняття
рішень.

Відповідно до Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 9 «Запаси»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України № 246 від 20.10.1999,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 02.11.1999 за N 751/4044, яке
визначає методологічні засади
формування у бухгалтерському обліку
інформації про запаси і розкриття її у
фінансовій звітності, розроблена
методологія та порядок визнання та
первісної оцінки запасів, оцінки
запасів на дату балансу та розкриття
інформації про запаси в примітках до
фінансової звітності.

Вказане Положення (стандарт) визначає
що запаси - це активи, які, зокрема, і
утримуються для подальшого продажу за
умов звичайної господарської
діяльності. Придбані (отримані) або
вироблені запаси зараховуються на
баланс підприємства за первісною
вартістю.

Разом з тим цим Положенням (стандартом)
безпосередньо не регламентовано
порядок організації та обліку запасів.

Згідно ст. 8 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» питання
організації бухгалтерського обліку на
підприємстві належать до компетенції
його власника (власників) або
уповноваженого органу (посадової
особи) відповідно до законодавства та
установчих документів.

Підприємство самостійно визначає за
погодженням з власником (власниками)
або уповноваженим ним органом
(посадовою особою) відповідно до
установчих документів облікову
політику підприємства; обирає форму
бухгалтерського обліку як певну
систему регістрів обліку, порядку і
способу реєстрації та узагальнення
інформації в них з додержанням єдиних
засад, встановлених цим Законом, та з
урахуванням особливостей своєї
діяльності і технології обробки
облікових даних; затверджує правила
документообороту і технологію обробки
облікової інформації, додаткову
систему рахунків і регістрів
аналітичного обліку; може виділяти на
окремий баланс філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи, які зобов'язані вести
бухгалтерський облік, з наступним
включенням їх показників до фінансової
звітності підприємства.

Згідно ст.9 Закону №996-XIV підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Інформація, що міститься у прийнятих до
обліку первинних документах,
систематизується на рахунках
бухгалтерського обліку в регістрах
синтетичного та аналітичного обліку
шляхом подвійного запису їх на
взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку. Операції в
іноземній валюті відображаються також
у валюті розрахунків та платежів по
кожній іноземній валюті окремо. Дані
аналітичних рахунків повинні бути
тотожні відповідним рахункам
синтетичного обліку на перше число
кожного місяця. Господарські операції
повинні бути відображені в облікових
регістрах у тому звітному періоді, в
якому вони були здійснені. До
документів, що є підставою для
оприбуткування товару належать
накладні та товарно-транспортні
накладні.

До документів, що є підставою для
оприбуткування товару, як правило,
належать накладні та
товарно-транспортні накладні. Такі
документи є підставою для внесення
записів до облікових бухгалтерських
реєстрів. Відсутність відповідних
первинних документів, які
підтверджують рух
товарно-матеріальних цінностей, є
порушенням установленого порядку
ведення бухгалтерського обліку.

Зважаючи на наявність в матеріалах
справи поданих позивачем доказів в їх
сукупності, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції
про встановлення факту ведення
позивачем обліку товарних запасів у
встановленому порядку, і, як наслідок,
відсутність порушення позивачем п.12
ст.3 Закону №265/95-ВР.

Суд першої інстанції правильно
зазначив, що знаходження первинних
бухгалтерських документів у відділі
бухгалтерії на головному офісі
підприємства не може бути підставою
для висновків податкового органу про
їх відсутність та порушення платником
податків законодавства щодо обліку
товарів.

Відповідно до п.6.2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Мінфіну №88 від 24.05.1995, первинні
документи та облікові регістри, що
пройшли обробку, бухгалтерські звіти і
баланси до передачі їх до архіву
підприємства, установи повинні
зберігатися в бухгалтерії у
спеціальних приміщеннях або зачинених
шафах під відповідальністю осіб,
уповноважених головним бухгалтером.

Зберігання первинних документів та
облікових регістрів, що пройшли
обробку і були підставою для складання
звітності, а також бухгалтерських
звітів і балансів, оформлення і
передачу їх до архіву забезпечує
головний бухгалтер підприємства,
установи (п.6.7 Наказу №88).

Отже, зберігання первинних документів
на товар в бухгалтерії є законним та
повністю узгоджується з частиною
сьомою статті дев'ятої Закону №996-XIV,
якою передбачено обов'язок
підприємства забезпечувати належне
зберігання первинних документів і
регістрів бухгалтерського обліку
протягом встановленого строку.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
акт перевірки складений без
дослідження всіх первинних документів,
які підтверджують облік товарів
позивача за місцем їх реалізації та
зберігання.

Відповідно до п.86.1 ст.86 Податкового
кодексу України, положення якого
кореспондуються з пунктом 4 Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок щодо дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, платниками податків
- фізичними особами, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації №1003 від 24.12.2010,
результати перевірок (крім
камеральних) оформлюються у формі акта
або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт.

Акт - службовий документ, який
підтверджує факт проведення
документальної перевірки діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Пунктом п'ятим Порядку №1003
передбачено, що акт документальної
перевірки повинен містити
систематизований виклад виявлених під
час перевірки фактів порушень норм
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби. Факти виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
викладаються в акті документальної
перевірки чітко, об'єктивно та у повній
мірі, з посиланнями на первинні або
інші документи, які зафіксовані за
обліком та підтверджують наявність
зазначених фактів (п.7 Порядку №1003).

У разі встановлення перевіркою
порушень податкового законодавства за
кожним відображеним в акті фактом
порушення необхідно, зокрема,
зазначити первинні документи, на
підставі яких вчинено записи з обліку,
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків і
зборів, та докази, що підтверджують
наявність факту порушення.

В той же час, з матеріалів справи
вбачається, що факт порушення
позивачем п. 12 ст. 3 Закону №265/95-ВР
встановлений відповідачем на підставі
вибірково знятих залишків
товарно-матеріальних цінностей без
дослідження всіх первинних документів,
на підставі яких здійснюється облік
товарів позивача за місцем їх
реалізації та зберігання, хоча
матеріали справи містять всі первинні
документи, на підтвердження належного
обліку позивачем товарів.

Відповідачем не надано жодних
документів на підтвердження
визначеного ним розміру штрафних
санкцій, не надано розрахунку та
обґрунтування суми штрафних санкцій,
не вказано, на підставі яких документів
встановлено відсутність обліку
ведення товарних запасів, внаслідок
чого колегія суддів приходить до
висновку про недоведеність
відповідачем порушення позивачем
положень п.12 ст. 3 Закону №265/95-ВР.

З огляду на вищевикладене колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції під час розгляду даної
справи дослідив обставини, які мають
значення для справи, дав їм правильну
юридичну оцінку, застосував до
правовідносин, як виникли між
сторонами по справі норми права, які
регулюють саме ці правовідносини,
прийняв законне та обґрунтоване
рішення.

Передбачені ст.202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстави для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Запорізької області
Державної податкової служби залишити
без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 19.02.2013 у
справі № 0870/9962/12 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко