Справа № 810/1398/14
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/1398/14
інстанції: Балаклицький А.І.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді: Бужак Н.П,

суддів: Твердохліб В.А., Троян Н.М.

за участю секретаря: Савін І.В.,

розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Управління пенсійного фонду
України у Іванківському районні
Київської області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду України у
Іванківському районі Київської
області звернулось до Київського
окружного адміністративного суду з
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по
сплаті страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 1736,80 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2014
року позовні вимоги задоволено в
повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, відповідач по справі -
фізична особа-підприємець ОСОБА_2 -
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2014
року та ухвалити нове рішення, яким в
задоволені позовних вимог відмовити.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України,
в зв'язку із неявкою у судове засідання
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

ОСОБА_2 зареєстрована як фізична
особа-підприємець 01.08.2008 року та як
платник страхових внесків перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України у Іванківському районі
Київської області.

Як встановлено судом першої інстанції,
Управлінням пенсійного фонду України у
Іванківському районні Київської
області на адресу відповідача
направлено повідомлення-розрахунок
від 03.10.2013 року, в якому ФОП ОСОБА_2
повідомлялось про необхідність сплати
1736,80 грн. страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, які підлягають сплаті за
липень-грудень 2010 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо задоволення позовних
вимог з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 11 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування"
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню підлягають:
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
та члени сімей зазначених фізичних
осіб, які беруть участь у провадженні
ними підприємницької діяльності.

Пунктом 5 статті 14 цього ж Закону
встановлено, що страхувальниками є:
застраховані особи, зазначені в
пунктах 3 і 4 статті 11 та частині першій
статті 12 цього Закону.

Статтею 17 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначене коло прав та
обов'язків страхувальників, серед яких,
відповідно до п. 6 ч. 2 цієї статті
страхувальник зобов'язаний:
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду. Базовим
звітним періодом є: для
страхувальників, зазначених у пункті 5
статті 14 цього Закону, - квартал.

Згідно ч. 2 ст. 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" суми страхових внесків,
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій (ч. 2 ст. 106 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування").

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" мінімальний
страховий внесок - це сума коштів, що
визначається розрахунково як добуток
мінімального розміру заробітної плати
на розмір страхового внеску,
встановлених законом на день отримання
заробітної плати (доходу).

Отже, відповідач, як фізична
особа-підприємець була зобов'язана
сплачувати страхові внески за 3 та 4
квартал 2010 року (щомісячно) у розмірі,
який становить не менше мінімального
розміру страхового внеску, що
визначається як добуток мінімального
розміру заробітної плати на розмір
страхового внеску, встановлених на
відповідний період.

Згідно абз. 11 п.п.4.1 п. 4 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 №21-1, розміри
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування встановлюються відповідно
до Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" за ставками: для
платників, зазначених у підпунктах 2.1.1,
2.1.3 та 2.1.5 пункту 2.1 Інструкції, - 33,2
відсотка від сум виплат винагород
фізичним особам за виконання робіт
(послуг) за угодами цивільно-правового
характеру, що підлягають обкладенню
податком на доходи фізичних осіб.

Частиною 3 ст. 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" територіальні органи
Пенсійного фонду за формою і у строки,
визначені правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.
Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій.

У зв'язку з наявністю заборгованості
ФОП ОСОБА_2, позивачем сформовано
вимогу про сплату боргу від 03.10.2013 року
№Ф-88-У на суму 1736,80 грн., яку
відповідачка отримала 11 жовтня 2013 року.

Вимога про сплату боргу від 3 жовтня 2013
року №Ф-88-У відповідачем оскаржена не
була, доказів добровільної сплати суми
грошового зобов'язання за страховими
внесками відповідачем не надано.

Таким чином зазначене грошове
зобов'язання є узгодженим та підлягає
обов'язковому перерахуванню до бюджету
в рахунок погашення боргу.

Відповідно до частин другої та третьої
статті 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій. Територіальні
органи Пенсійного фонду за формою і у
строки, визначені правлінням
Пенсійного фонду, надсилають
страхувальникам, які мають недоїмку,
вимогу про її сплату.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що за винесеною позивачем
вимогою про сплату боргу № Ф-88-У від
03.10.2013 р., визначено зобов'язання
відповідача зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та
оскільки дана вимога відповідачем не
оскаржувалась, тому заборгованість по
вимозі вважається узгодженою, а
відповідач зобов'язаний сплатити
заборгованість за страховими внесками
до Управління Пенсійного фонду України
в Іванківському районні Київської
області в сумі 1736,80 грн.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, та не можуть бути підставою
для скасування постанови Київського
окружного адміністративного суду від 03
квітня 2014 року.

Отже, судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
ухвалено рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому, у відповідності до ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 03
квітня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий-суддя:
Бужак Н.П.

Судді:

Твердохліб В.А.

Троян Н.М.

Головуючий суддя
Бужак Н.П.

Судді:
Твердохліб В.А.

Троян Н.М.