Справа № 826/8695/13-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8695/13-а Головуючий
у 1-й інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А. та Епель О.В.,

при секретарі Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду апеляційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «Епеіцентр К» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 18 липня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Епіцентр К» до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у місті Києві про визнання
дій протиправними, визнання
протиправними та скасування постанови
і рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Епеіцентр К» (далі -
позивач, ТОВ «Епіцентр К») звернулося
до суду з адміністративним позовом до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у місті Києві (далі -
відповідач, Інспекція) про визнання
протиправними дій відповідача щодо
винесення постанови про накладення
штрафних санкцій від 16.04.2013 року №000028
та рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів від 16.04.2013 року
№000019, а також визнання протиправними
та скасування зазначеної постанови та
рішення.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18 липня 2013 року у задоволенні
адміністративного позову було
відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 18 липня 2013 року та
ухвалити нову про задоволення
адміністративного позову в повному
обсязі, так як, на його думку, зазначену
постанову суду прийнято з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення сторін, які з'явились в
судове засідання, дослідивши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої
інстанції та вбачається з матеріалів
справи, на підставі направлення на
перевірку та наказу про її проведення
Інспекцією було проведено планову
невиїзну перевірку ТОВ «Епіцентр К»,
поєднану з виїзною на підставі ст. 23
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції», з питань дотримання
позивачем вимог законодавства про
державний ринковий нагляд за
відповідністю продукції, що
реалізується, за результатами якої
складено акт від 27.03.2013 року №000051.

Згідно з висновками, викладеними
в зазначеному акті перевірки,
відповідачем було встановлено
порушення ТОВ «Епіцентр К» вимог
законодавства, а саме: відсутність на
продукції національного знака
відповідності.

На підставі акта від 27.03.2013 року
№000051 Інспекцією складено протокол
№000032 про виявлені порушення та
винесено рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
від 16.04.2013 року №000019, згідно з яким було
вирішено вилучити з обігу продукцію
позивача, яка становить ризик і загрозу
життю та здоров'ю громадян, і тимчасово
заборонити надання її для продажу на
ринку.

16.04.2013 року відповідач, керуючись
матеріалами перевірки, видав постанову
№000028, згідно з якою до позивача
застосовано штрафні санкції у розмірі
51 000,00 грн.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, нормами Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції» (далі
- Закон №2735-VI), Технічним регламентом з
електромагнітної сумісності
обладнання, який затверджено
Постановою Кабінету Міністрів України
від 29.07.2009 року №785 (далі - Технічний
регламент №785) у редакції, яка діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин, Технічним регламентом
мийних засобів, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
від 20.08.2008 року №717 (далі - Технічний
регламент №717) Правилами застосування
національного знака відповідності,
затвердженими Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.11.2001 року №1599
(далі - Правила №1599).

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Зі змісту ч.1,2 ст.23 Закону №2735-VI
вбачається, що органи ринкового
нагляду мають право провести планову
невиїзну поєднану з виїзною перевірку
якщо за результатами перевірки
характеристик продукції у її
розповсюджувача є підстави вважати, що
продукція є небезпечною, становить
ризик та/або не відповідає
встановленим вимогам внаслідок дій чи
бездіяльності виробника такої
продукції, при цьому така перевірка
проводиться на підставі відповідних
наказів та посвідчень (направлень) на
проведення перевірки, та лише щодо того
виду продукції, що є предметом
перевірки.

У ч.7 ст.23 Закону №2735-VI визначене коло
інформації та перелік документів, які
перевіряються під час проведення
невиїзної перевірки характеристик
продукції, зокрема, супровідна
документація, що додається до
відповідної продукції (включаючи
інструкцію щодо користування
продукцією), а також повний склад
технічної документації на відповідну
продукцію, передбачений технічним
регламентом; документи щодо системи
якості чи системи управління якістю, а
також може проводитись обстеження,
відбір і експертиза (випробування)
зразків продукції.

Згідно з ч.7 ст. 8 Закону №2735-VI, у разі
коли виробник продукції не може бути
ідентифікований органом ринкового
нагляду, особою, що ввела таку
продукцію в обіг, вважається кожен
суб'єкт господарювання в ланцюгу
постачання відповідної продукції, який
протягом узгодженого з органом
ринкового нагляду строку (терміну) не
надав документацію.

Відповідно до пп.«б» п.2 ч.2 ст.25 Закону
№2735-VIпід час проведення перевірки
характеристик продукції у її
виробників на наступних етапах
перевірки можуть бути проведені у разі
якщо є підстави вважати, що продукція є
небезпечною, становить ризик та/або не
відповідає встановленим вимогам:
перевірка повного складу технічної
документації на відповідну продукцію,
передбаченого технічним регламентом;
перевірка документів щодо системи
якості чи системи управління якістю,
якщо їх надання передбачено технічним
регламентом на відповідний вид
продукції. Під час проведення
перевірки характеристик продукції на
підставах, визначених у пунктах 2 і 3
частини першої цієї статті,
здійснюється відбір та експертиза
(випробування) зразків продукції.

Статтею 28 Закону №2735-VI встановлено, що
якщо орган ринкового нагляду
встановив, що продукція становить
серйозний ризик, він невідкладно
вимагає відповідно до методики вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів,
затвердженої Кабінетом Міністрів
України, від відповідного суб'єкта
господарювання вилучити таку
продукцію з обігу та/або відкликати її
чи забороняє надання такої продукції
на ринку.

Згідно з ч.1,2 ст.29 Закону №2735-VI, у разі
якщо органом ринкового нагляду
встановлено, що продукція не
відповідає встановленим вимогам (крім
випадків, передбачених статтею 28 цього
Закону), орган ринкового нагляду
невідкладно вимагає від відповідного
суб'єкта господарювання вжити протягом
визначеного строку заходів щодо
приведення такої продукції у
відповідність із встановленими
вимогами. У разі якщо органом ринкового
нагляду встановлено, що продукція не
відповідає встановленим вимогам та
одночасно становить серйозний ризик,
орган ринкового нагляду вживає
обмежувальних (корегувальних) заходів,
передбачених частиною першою статті 28
цього Закону.

Відповідно ч.1 ст.33 Закону №2735-VI,
обмежувальні (корегувальні) заходи
запроваджуються відповідними
рішеннями органів ринкового нагляду.

Пунктами 14,15 Технічного регламенту №785
передбачено, що технічна документація
на електрообладнання повинна
охоплювати всі стадії проектування,
виробництва і застосування
електрообладнання та давати змогу
оцінити відповідність вимогам цього
Технічного регламенту та надавати
можливість оцінювання відповідності
апаратури основним вимогам та
охоплювати проектування та
виробництво апаратури.

Відповідно до п.22 Технічного
регламенту №717, виробник або
уповноважений представник обов'язково
розробляє технічну документацію, яка
повинна містити інформацію про
проектування, виробництво і
застосування мийного засобу, його
відповідність вимогам цього
Технічного регламенту.

Пунктом 1 Правил №1599 закріплено, що
національний знак відповідності,
засвідчує відповідність позначеної
ним продукції вимогам технічних
регламентів, які поширюються на неї.

Отже, з викладених правових положень
вбачається, що законодавством у галузі
ринкового нагляду та контролю
нехарчової продукції регламентовано
порядок проведення контролюючими
органами перевірок характеристик
товарів, які реалізуються суб'єктами
господарювання, а також можливість
застосування до них штрафних санкції
та обмежувальних заходів при виявленні
порушень законодавства.

Разом з тим, як було правильно
встановлено судом першої інстанції та
вбачається з матеріалів справи,
Інспекція, діючи у відповідності з
вимогами ст.23 Закону №2735-VI, завчасно
повідомила позивача про проведення
перевірки шляхом вручення направлення
на перевірку особисто під підпис
представнику позивача, а саме -
комерційному директору ТОВ «Епіцентр
К» Хорощевичу К.Ю. Результати перевірки
були зафіксовані відповідачем в акті
від 27.03.2013 року №000051 із зазначенням в
ньому виявлених порушень, з приводу
яких складено відповідний протокол
№000032. На підставі матеріалів перевірки
Інспекцією винесені оскаржуване
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів та постанову
про застосування штрафних санкцій.

При цьому, судова колегія звертає увагу
на те, що позивач, будучи заздалегідь
належним чином повідомленим про точну
дату проведення планової невиїзної
перевірки, відмовився від надання
контролюючим органам витребуваної
документації, згідно з приписами ч.7
ст.23 Закону №2735-VI, а також не з'явився до
Інспекції для ознайомлення та
підписання акту перевірки і протоколу,
про що у вказаних адміністративних
процесуальних документах містяться
відповідні відомості.

Доводи апелянта про те, що він не
отримував направлення на перевірку,
спростовуються матеріалами справи.

Твердження позивача, викладені в
апеляційній скарзі, стосовно того, що
він не відмовлявся від підписання акту
перевірки та протиправно був
позбавлений можливості ознайомлення з
ним, колегія суддів вважає
необґрунтованими і безпідставними,
оскільки в направленні на перевірку,
завчасно отриманому комерційним
директором ТОВ «Епіцентр К», було
зазначено, що Інспекцією
проводитиметься саме невиїзна
перевірка (сутність якої обумовлює
необхідність здійснення контролюючим
органом заходів спостереження за
місцем його знаходження, а не за місцем
розташування суб'єкта господарювання),
та вказано чіткий період її проведення,
останнім днем якого визначено 29.03.2014
року. При цьому, оскаржуване рішення та
постанова були складені відповідачем
лише 16.04.2013 року, що свідчить про
наявність у ТОВ «Епіцентр К»
достатнього періоду часу для того, щоб
направити свого представника до
Інспекції для ознайомлення з
матеріалами перевірки та, відповідно,
підписання акту, протоколу і їх
адміністративного оскарження. Однак,
позивач таким своїм правом не
скористався.

Окрім того, як вбачається з матеріалів
справи, в силу вимог ст.23 Закону №2735-VI
невиїзна перевірка характеристик
продукції позивача проводилася
Інспекцією із застосуванням заходів
виїзної перевірки, при яких були
присутні представники ТОВ «Епіцентр
К», що також переконує судову колегію в
обізнаності позивача про проведення
контролюючими органами перевірки, а
також про наявність у товариства
можливості подати Інспекції необхідну
документацію, яка на його думку
свідчить про безпечність продукції, що
ним реалізується.

Доводи ТОВ «Епіцентр К» про те, що
відсутність на товарі національного
знаку відповідності не є підставою для
визначення рівня загрози продукції як
серйозного, судова колегія вважає
такими, що не узгоджуються з
матеріалами даної справи, в яких
містяться відповідні сценарні плани
ймовірності виникнення ризику при
використанні такої продукції, та
нормами чинного законодавства, а саме
п. 1 Правил №1599, ч.7 ст.23 Закону №2735-VI.
Більш того, колегія суддів звертає
увагу на те, що ненадання позивачем
контролюючим органам жодної
документації на продукцію фактично
унеможливило встановлення Інспекцією
безпечності її експлуатації за
відсутності національного знаку
відповідності та визначення
найменування і місцезнаходження
виробника або особи-постачальника, що
згідно з приписами ч.7 ст.8 Закону №2735-VI,
обумовлює покладення відповідальності
за порушення вимог законодавства саме
на позивача.

Посилання апелянта на те, що
відповідачем було неправомірно
складно сценарні плани та застосовано
обмежувальні заходи, спростовуються
наведеною вище аргументацією та
суперечать приписам ст.ст.29,33 Закону
№2735-VI.

Таким чином, судова колегія вважає, що
відповідач, який є суб'єктом владних
повноважень, діючи у відповідності з
вимогами ч. 2 ст. 71 КАС України, довів
обставини, викладені в його
запереченнях на адміністративний
позов, та переконав судову колегію у
своїй правоті.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції було
правильно встановлено правомірність
дій відповідача щодо винесення
постанови про накладення штрафних
санкцій від 16.04.2013 року № 000028 та рішення
про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів від 16.04.2013 року
№ 000019 та відсутність жодних правових
підстав для задоволення
адміністративного позову і приходить
до висновку про те, що судом першої
інстанції було у повній мірі
досліджено фактичні обставини справи,
правильно визначено норми
матеріального та процесуального права,
які підлягають застосуванню, із
дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Таким чином, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга товариства з
обмеженою відповідальністю «Епеіцентр
К» підлягає залишенню без задоволення,
а постанова Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18 липня 2013 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Епеіцентр
К» залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 18 липня 2013 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня її складання в повному
обсязі шляхом подачі касаційної скарги
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 19.06.2014
року.

.

Головуючий суддя
Аліменко В.О.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Епель О.В.