Справа № 823/1548/14
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року
справа № 823/1548/14

м. Черкаси

10 год. 50 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І., суддів
Руденко А.В., Каліновської А.В.,

при секретарі - Дудці Г.О.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України
про визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулась
ОСОБА_1, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Кабінету
Міністрів України, які призвели до
знецінення і втрати заощаджень ОСОБА_1
в державному Ощадбанку;

- зобов'язати Кабінет Міністрів України
виділити кошти для виплати ОСОБА_1
заборгованості по особовому рахунку
№НОМЕР_1 в ТВБВ №10023/075 АТ "Ощадбанк", що
становить на початок 2014 року згідно
розрахунку - 4958206,43 грн.;

- розгляд справи здійснювати без участі
позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
станом на 01.01.1992 на особовому рахунку
ОСОБА_1 №НОМЕР_1 у територіально
відокремленому безбалансовому
відділенні №10023/075, що розташоване по
вул. Миру, 86, м. Городище Черкаської
області, філії Черкаського обласного
управління АТ "Ощадбанк", знаходились
грошові кошти в сумі 18952,69 радянських
рублів, які позивач здала на зберігання
у відділення банку, і якими вже
тривалий час не може скористатись
через їх знецінення.

Листом Міністерства фінансів України
від 27.03.2014 позивачу відмовлено у
здійсненні виплати відновленої до
реальної вартості грошових заощаджень
по рахунку в АТ "Ощадбанк".

На думку позивача, рішення, дії та
бездіяльність відповідача щодо
невиплати заощаджень порушують умови
договору банківського вкладу та норми
законодавства України, обмежують право
власності позивача на майно.

Відповідач, повідомлений про дату, час
та місце судового розгляду справи, в
судове засідання не з'явився, до суду
надіслав клопотання про розгляд справи
без участі представника відповідача та
письмові заперечення. З письмових
заперечень відповідача вбачається, що
згідно ст. 6 Закону України "Про
державні гарантії відновлення
заощаджень громадянам України"
компенсація громадянам України втрат
від знецінення грошових заощаджень
проводиться в грошовій формі за
рахунок Державного бюджету України,
починаючи з 1997 року та в інших формах
відповідно до чинного законодавства.
Кошти для компенсації заощаджень
громадян визначаються у Державному
бюджеті України окремою статтею.

Державний бюджет України
затверджується щорічно Верховною
Радою України на період з 1 січня по 31
грудня.

З адміністративного позову не
вбачається зрозумілим в чому саме
полягає неправомірність рішень, дій,
бездіяльності Кабінету Міністрів
України. У випадку непередбачення
коштів на виплату громадянам України
компенсацій втрат від знецінення
грошових заощаджень в Законі України
про Державний бюджет України на
поточний рік, Кабінет Міністрів
України позбавлений можливості
здійснювати відповідні виплати.

Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, колегія суддів прийшла до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно копії ощадної книжки №НОМЕР_2
(серія НОМЕР_3), що міститься в
матеріалах адміністративної справи,
20.11.1990 ОСОБА_1 відкрито рахунок №НОМЕР_1
в територіально відокремленому
безбалансовому відділенні №10023/075, що
розташоване по вул. Миру, 86, м. Городище
Черкаської області, філії Черкаського
обласного управління АТ "Ощадбанк", на
суму 17000 радянських рублів, термін
зберігання більше 5-ти років, з
відсотковою ставкою 9 %.

Відповідно до довідки філії -
Черкаського обласного управління АТ
"Ощадбанк" від 11.12.2013 №298 станом на 01.01.1992
на особовому рахунку ОСОБА_1 №НОМЕР_1
залишок коштів становив 18952,69
радянських рублів.

18.02.2014 позивач звернулась із заявою до
Кабінету Міністрів України, в якій
просила виплатити відновлені до
реальної вартості грошові заощадження
по її особовому рахунку в АТ "Ощадбанк".

Листом Міністерства фінансів України
від 27.03.2014 №31-11020-34/23-604/1074 позивача
повідомлено, що згідно ст. 6 Закону
України "Про державні гарантії
відновлення заощаджень громадянам
України" компенсація громадянам
України втрат від знецінення грошових
заощаджень проводиться в грошовій
формі за рахунок коштів Державного
бюджету України та інших формах згідно
із законодавством.

Враховуючи обмеженість ресурсів
держави, компенсація громадянам втрат
від знецінення грошових заощаджень
може здійснюватись лише поетапно
відповідно до реальних можливостей
державного бюджету.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи, суд виходить з
наступного.

На підставі Закону України "Про
державні гарантії відновлення
заощаджень громадян України" від 21.11.1996
№ 537/96-ВР (далі - Закон №537)
встановлюються зобов'язання держави
перед громадянами України, які
внаслідок знецінення втратили грошові
заощадження, поміщені в період до 2
січня 1992 року в установи Ощадного банку
СРСР та державного страхування СРСР, що
діяли на території України, а також у
державні цінні папери, придбані в
установах Ощадного банку СРСР, що діяли
на території України, у тому числі
облігації Державної цільової
безпроцентної позики 1990 року,
облігації Державної внутрішньої
виграшної позики 1982 року, державні
казначейські зобов'язання СРСР,
сертифікати Ощадного банку СРСР.

Відповідно до статті 2 Закону № 537
держава зобов'язується забезпечити
збереження та відновлення реальної
вартості заощаджень громадян і
гарантує їх компенсацію у
встановленому порядку.

Статтею 6 Закону №537 визначено, що
компенсація громадянам України втрат
від знецінення грошових заощаджень
проводиться в грошовій формі за
рахунок Державного бюджету України,
починаючи з 1997 року та в інших формах
відповідно до чинного законодавства.

Кошти для компенсації заощаджень
громадян визначаються у Державному
бюджеті України окремою статтею.

Порядок проведення компенсаційних
виплат, у тому числі перерахування
коштів з Державного бюджету України
установам Ощадного банку України та
колишнього Укрдержстраху,
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Таким чином, порядок виплат громадянам
України по грошових заощадженнях
регулюється відповідними актами:
постановами Кабінету Міністрів
України на кожний рік в межах коштів,
передбачених Державним бюджетом
України на поточний рік.

Статтею 7 Закону України "Про державні
гарантії відновлення заощаджень
громадян України" передбачено, що
заощадження повертаються поетапно,
залежно від віку вкладника, суми
вкладу, інших обставин у межах коштів,
передбачених для цього Державним
бюджетом України на поточний рік.

Слід зазначити, що Рішенням
Конституційного Суду України № 13-рп/2001
від 10.10.2001 щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень статей 7, 8 Закону України "Про
державні гарантії відновлення
заощаджень громадян України",
встановлено, що право власності може
бути обмежено.

Право держави обмежити володіння,
користування та розпорядження майном
визначено і Першим протоколом до
Конвенції про захист прав людини та
основних свобод 1950 року. Кожна фізична
або юридична особа, що зазначається в
цьому документі, має право мирно
володіти своїм майном. Проте держава
має право "вводити в дію такі закони,
які, на її думку, є необхідними для
здійснення контролю за користуванням
майном відповідно до загальних
інтересів…" (стаття 1).

За вищезгаданим рішенням
Конституційного суду України,
положення статті 7 Закону №537,
відповідно до яких заощадження
повертаються "поетапно", "залежно від
суми вкладу", "у межах коштів,
передбачених для цього Державним
бюджетом України на поточний рік", хоча
і обмежують конституційне право
власності громадян, але не суперечать
статтям 13, 41, 64 та іншим статтям
Конституції України, тобто не визнані
неконституційними, як і положення
статті 8 Закону.

Вирішуючи спір, з огляду на
аргументацію позивача, колегія суддів
враховує, що відповідно до ст. 96
Конституції України Державний бюджет
України затверджується щорічно
Верховною Радою України на період з 1
січня по 31 грудня, а за особливих
обставин - на інший період.

Кабінет Міністрів України не пізніше 15
вересня кожного року подає до
Верховної Ради України проект закону
про Державний бюджет України на
наступний рік. Разом із проектом закону
подається доповідь про хід виконання
Державного бюджету України поточного
року.

Згідно п. 6 ст. 116 Конституції України
Кабінет Міністрів України розробляє
проект закону про Державний бюджет
України і забезпечує виконання
затвердженого Верховною Радою України
Державного бюджету України, подає
Верховній Раді України звіт про його
виконання.

Чинним законодавством України не
передбачено обов'язку Кабінету
Міністрів України при розробці
проектів законів про Державний бюджет
України закладати кошти для виплати
заощаджень з компенсаційних рахунків
громадян у повному обсязі.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку про
необґрунтованість позовних вимог та
вважає їх такими, що не підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Головуючий
В.І. Орленко

Судді
А.В. Руденко

А.В. Каліновська