Справа № 804/7602/13-а
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2014 р. м. Київ
К/800/19887/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.

Суддів: Вербицької О.В., Муравйова О.В.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 19 березня 2014 року

у справі №804/7602/13-а

за позовом Приватного акціонерного
товариства «Енергопромбуд» (надалі -
ПАТ «Енергопромбуд»)

до Державної податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
(надалі - ДПІ в
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області ДПС)

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

встановив:

У червні 2013 року позивач звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому поставлено питання про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень ДПІ в
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області ДПС № від 08 квітня 2013 року
та № від 23 квітня 2013 року;
визнати неправомірними дії
відповідача щодо проведення
документальної виїзної та камеральної
перевірок, оформлених актами
№575/15-2/24446982 від 01 лютого 2013 року та
№2471/22-5/24446982 від 05 жовтня 2012 року.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
серпня 2013 року у задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 19 березня 2014 року рішення суду
першої інстанції скасовано та прийняте
нове, яким позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення ДПІ в
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області ДПС № від 08 квітня 2013 року
та № від 23 квітня 2013 року. В іншій
частині позову відмовлено.

Не погодившись з висновками суду
апеляційної інстанції, відповідач
звернувся з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, ставить питання
про скасування рішення суду
апеляційної інстанції та залишення в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
наведені у скарзі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено попередніми судовими
інстанціями, податковим органом на
підставі направлень №000490, №000491, №000503
від 10 вересня 2012 року, №000540 та №000541 від
24 вересня 2012 року видані ДПІ в
АНД районі м.Дніпропетровськ фахівцями
ДПІ в АНД районі м.Дніпропетровська
проведено документальну планову
виїзну перевірку ПАТ "Енергопромбуд" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства, своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків та зборів, а також
дотримання валютного та іншого
законодавства за період з 01 липня 2011
року по 30 червня 2012 року.

За підсумками перевірки складено акт
№2471/22-5/24246982 від 05 жовтня 2012 року, в
якому зазначено порушення позивачем
наступних норм законодавства:

- п.44.1 ст.44 та пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового Кодексу України, що
призвело до заниження податку на
прибуток всього у сумі 41475,00грн.;

- наказу ДПА України "Про затвердження
форми Податкової декларації з податку
на прибуток підприємства" та п.50.1 ст.50
Податкового кодексу України, в
наслідок чого занижено податкові
зобов'язання з податку на прибуток за
ІІ-ІV квартал 2011 року у сумі 32113,00грн.;

- п.187.1 ст.187, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.4, п.201.7
ст.201 Податкового кодексу України, що
призвело до завищення від'ємного
значення з податку на додану вартість
зарахованого у зменшення суми
податкового боргу всього у сумі
562815,00грн.;

- п.187.1 ст.187, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.4, п.201.7
ст.201 Податкового кодексу України, що
призвело до заниження податку на
додану вартість всього у сумі 493310,00грн.;

- п.2.6.Положення про ведення касових
операцій в національній валюті України
у вигляді несвоєчасного
оприбуткування готівкових коштів у
розмірі 1928,16грн. в касу підприємства;

- п.2.8.Положення про ведення касових
операцій в національній валюті України
у вигляді перевищення ліміту залишку
готівкових коштів в касі підприємства
на 1145,69грн.;

- пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, пп.49.18.2 п.49.18 ст.49, абз.1,2
п.119.2 ст.119, абз."б" п.176.2 ст.176 Податкового
кодексу України в частині
несвоєчасного подання податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку
за формою 1- ДФ за II квартал 2012 року;

- пп.164.2.2 п.164.2 ст.164, п.168.1, п.168.4 ст.168, п.176.2
ст.176 Податкового Кодексу України
податок з зазначеної вище суми доходу
виплаченого гр.ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 не утримано та до
бюджету не перераховано, що призвело до
виникнення недобору податку з доходів
фізичних осіб у сумі 5215,33грн.

На підставі вказаного акту перевірки
відповідачем прийняте податкове
повідомлення-рішення № від 23
квітня 2013 року.

Також, податковим органом було
проведено камеральну перевірку
податкової звітності з податку на
додану вартість за грудень 2012 року ПАТ
"Енергопромбуд" та складено акт
перевірки №575/15-2/24446982 від 01 лютого 2013
року.

В даному акті зазначені порушення
позивачем п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201
Податкового кодексу України, тобто
завищено суму податкового кредиту, що
призвело до заниження суми податку на
додану вартість, яка підлягає сплаті
платником податку до бюджету за
результатами звітного періоду за
грудень 2012 року у розмірі 15510,00грн.

На підставі вказаного акта перевірки
відповідачем прийняте податкове
повідомлення-рішення № від 08
квітня 2013 року.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та частково задовольняючи
позов, суд апеляційної інстанції
цілком вірно та обґрунтовано виходив з
наступного.

Так, в силу приписів п.198.3 ст.198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до ст.39 цього
Кодексу, та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п.193.1
ст.193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахував податкового кредиту
виникає незалежно від того, чи такі
товари/послуги та основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності звітного податкового
періоду платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

У відповідності до п.198.2 ст.198
Податкового кодексу України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: або дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату, або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог ст.201
цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими п.201.11 ст.201
цього Кодексу.

За змістом п.201.1 ст.201 Податкового
кодексу України платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів:

- у паперовому вигляді;

- в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

Відповідно до п.201.6 п.201 Податкового
кодексу України податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Реєстрація податкових накладних та/або
розрахунків коригування до податкових
накладних у Єдиному реєстрі податкових
накладних здійснюється не пізніше
п'ятнадцяти календарних днів,
наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру
податкових накладних встановлюється
Кабінетом Міністрів України. Покупець
має право звіряти дані отриманої
податкової накладної на відповідність
із даними Єдиного реєстрі податкових
накладних.

Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, сказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

Наведеними нормами матеріального
права визначено підстави для
формування платником податкового
кредиту і до таких підстав віднесено:
наявність господарської операції,
наслідком якої є поставка товарів
(робіт, послуг), сплата (нарахування)
податку на додану вартість, у зв'язку з
придбанням товарів, факт сплати
податку на додану вартість має
підтверджуватися відповідними
податковими накладним, використання
придбаних товарів в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, ПАТ «Енергопромбуд» мало
господарській відносини в
кооперативом «Монтажник», які знайшли
своє відображення в податковій
звітності позивача за грудень 2012 року
на підставі зареєстрованих
відповідних податкових накладних.

Як на підставу для збільшення позивачу
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 15510грн. стало
встановлення податковим органом в акті
перевірки факту безпідставного
включення позивачем до податкового
кредиту суми ПДВ у розмірі 15510грн.
згідно податкової накладної від
28.12.2012р. №81, виписаної платником
податку на додану вартість - продавцем
товару кооперативом «Монтажьпис», яка
не зареєстрована в єдиному реєстрі
податкових накладних.

Разом з тим, судом встановлено, що в
матеріалах справи міститься реєстр
виданих та отриманих податкових
накладних номер порції реєстру 01, в
реєстрі податкових накладних
зареєстровано наступні податкові
накладні, виписані кооперативом
«Монтажник» за звітний період грудень
2012 року: №62, від 18.12.2012р., №65 від 19.12.2012р.,
№81 від 27.12.2012р., №87 від 28.12.2012 року.
Електронну копію реєстру до податкової
служби подано 21.01.2013р.

В той самий час, в маїс ріалах справи
міститься реєстр виданих та отриманих
податкових накладних номер порції
реєстру 03, відповідно до якого в
реєстрі зареєстровано наступні
податкові накладні, виписані
кооперативом «Монтажник» за звітний
період грудень 2012р.: №81 від 27.12.2012р., №87
від 28.12.2012р., №81 від 28.12.2012р. Електронну
копію реєстру до податкової служби
подано 05.02.2013р.

Крім того, під час розгляду справи
судом апеляційної інстанції зазначено,
що представник відповідача не зміг
підтвердити факт існування податкової
накладної №81 28.12.2012р., також не пояснив
розбіжностей між висновками акту
перевірки та наявними в матеріалах
справи реєстрами отриманих та виданих
податкових накладних за грудень 2012р.

Оскільки в матеріалах справи відсутня
податкова накладна №81 від 28 грудня 2012
року, виписана кооперативом
«Монтажник», на суму 15510,00грн., то
висновки відповідача містять суттєві
розбіжності з наявними в матеріалах
справи реєстрами отриманих та виданих
позивачем податкових накладних за
період грудень 2012 року. Тому податкове
повідомлення-рішення № від 08
квітня 2013 року прийнято ДПІ в
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області ДПС безпідставно та
необґрунтовано.

Стосовно задекларованих показників з
податку на додану вартість по
взаємовідносинам позивача з ТОВ
«Рітейл-Девелопмент» необхідно
зазначити наступне.

В силу приписів п.50.1 ст.50 Податкового
кодексу України в разі, якщо у
майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених ст.102 цього Кодексу) платник
податків самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації
(крім обмежень, визначених цією
статтею), він зобов'язаний надіслати
уточнюючий розрахунок до такої
податкової декларації за формою
чинного на час подання уточнюючого
розрахунку.

Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо відповідні
уточнені показники зазначаються ним у
складі податкової декларації за
будь-який наступний податковий період,
протягом якого такі помилки були
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявлені.

Платник податків, який самостійно (у
тому числі за результатами електронної
перевірки) виявляє факт заниження
податкового зобов'язання минулих
податкових періодів, зобов'язаний, за
винятком випадків, установлених п.50.2
цієї статті: або надіслати уточнюючий
розрахунок і сплатити суму недоплати
та штраф у розмірі трьох відсотків від
такої суми до подання такого
уточнюючого розрахунку; або
відобразити суму недоплати у складі
декларації з цього податку, що
подається за податковий період,
наступний за періодом, у якому виявлено
факт заниження податкового
зобов'язання, збільшену на суму штрафу
у розмірі п'яти відсотків від такої
суми, з відповідним збільшенням
загальної суми грошового зобов'язання
з цього податку.

Отже, виправлення допущених помилок
може бути здійснене одним з таких
способів: або шляхом подання
уточнюючого розрахунку до податкової
декларації у встановленій формі, або
шляхом відображення уточнюючих
показників у складі податкової
декларації за будь-кий наступний
податковий період.

Судом апеляційної інстанцій
встановлено, ПАТ «Енергопромбуд»
відповідно до Розрахунку коригування
сум податку на додану вартість до
податкової декларації з податку на
додану вартість за звітній період
серпень 2012 року включено до податкових
зобов'язань суми податку на додану
вартість відповідно до податкових
накладних, виписаних позивачем
ТОВ «Рітейл-Девелопмент» в липні 2011
року у сумі 249631,00грн. та за листопад 2011
року на суму 173731,00грн.

Уточнюючими розрахунками податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за серпень 2012 року уточнено
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість за вересень та жовтень
2011 року по контрагенту ТОВ
«Рітейл-Девелопмент» на суми 240840,79грн.
та 155957,03грн.

При цьому, колегія суддів апеляційної
інстанції слушно зауважила, що
податковим органом не було прийнято до
уваги відповідні уточнення показників
податкової звітності позивача.

Стосовно задекларованих показників
податку на додану вартість по
взаємовідносинах з ТОВ «Есордіо» та
ТОВ «МІН-СТРОЙ» необхідно зазначити
наступне.

Згідно положень Порядку оформлення
результатів невиїзних документальних
перевірок, виїзних планових та
позапланових перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства за кожним
відображеним в акті фактом порушення
податкового, валютного чий іншого
законодавства податковий орган
зобов'язаний:

- висвітлити показники, які
відображаються підприємством у
податковій звітності та фактичні
показники, виявлені у ході перевірки на
підставі первинних документів
податкового та бухгалтерського обліку
підприємства у розрізі періодів;

- зазначити первинний документ, на
підставі якої о вчинено записи в
податковому та бухгалтерському обліку
(навести кореспонденцію рахунків
операцій) та інші докази, що
достовірність підтверджують наявність
факту порушення.

Однак, як встановлено судом
апеляційної інстанції, в акті
перевірки не наведено будь-якого
обґрунтування висновків податкового
органу щодо невідповідності
задекларованих позивачем показників
податку на додану вартість за
правовідносинами з ТОВ «Есордіо» та
ТОВ «МІН-СТРОЙ» виявленим
податковою показникам. Також в акті не
наведено жодних посилань податкового
органу на відповідні первинні
документи бухгалтерського та
податкового обліку, які підтверджували
б наявність факту порушення з боку
позивача.

Таким чином, податкове
повідомлення-рішення № від 23
квітня 2013 року прийнято ДПІ в
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області ДПС безпідставно та
необґрунтовано.

Крім того, судом апеляційної інстанції
вірно зауважено, що позовні вимоги
стосовно визнання протиправними дії
податкового органу про проведенні
перевірок підприємства є
необґрунтованими, оскільки фактів
порушення податкового законодавства
відповідачем при проведенні перевірок
не вбачається.

Доводи касаційної скарги не
спростовують зазначених висновків
суду.

За таких обставин, судом апеляційної
інстанції, виконано всі вимоги
процесуального законодавства,
всебічно перевірено обставини справи,
вирішено справу у відповідності з
нормами матеріального права,
постановлено обґрунтоване рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для справи. Висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні, а
тому підстав для їх перегляду з
мотивів, викладених в касаційній
скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції в Амур-Нижньодніпровському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - залишити
без змін.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 19 березня 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
___________________ Н.Є. Маринчак

Судді:
___________________ О.В.Вербицька

___________________ О.В.Муравйов