Справа № 826/2381/14
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/2381/14
інстанції: Каракашьян С.К.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого-судді:
Літвіної Н.М.

Суддів:
Коротких А.Ю.

Ганечко О.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 25 квітня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Кабінету Міністрів України,
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики, Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг про зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А
Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 25
квітня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_3 до
Кабінету Міністрів України,
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики, Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг про зобов'язання
вчинити дії - відмовлено.

На вказану постанову суду, позивач -
ОСОБА_3, звернувся з апеляційною
скаргою в якій просив її скасувати та
прийняти нову, якою адміністративний
позов задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом та просить
зобов'язати Кабінет Міністрів України
внести зміни до абзац. 10 п. 24 Порядку
формування тарифів на централізоване
водопостачання та водовідведення,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 869 від 01 червня 2011
року «Про забезпечення єдиного підходу
до формування тарифів на
житлово-комунальні послуги» та до
абзац. 10 п. 3.4 Порядку формування
тарифів на централізоване
водопостачання та водовідведення,
затвердженого постановою Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері комунальних послуг
№ 243 від 17 березня 2011 року, які не
суперечитимуть положенням ст. 28 Закону
України «Про метрологію та
метрологічну діяльність».

Свої вимоги мотивує тим, що згідно до ч.
3 ст. 28 Закону України «Про метрологію
та метрологічну діяльність»
періодична повірка, обслуговування та
ремонт (у тому числі демонтаж,
транспортування та монтаж) засобів
вимірювальної техніки здійснюються за
рахунок підприємств і організацій, які
надають послуги з електро-, тепло-,
газо-і водопостачання. Проте, КП
«Луганськвода» примушує його
здійснювати повірку, ремонт і
транспортування лічильника води за
власні кошти, що на його думку є
неправомірно, оскільки при формуванні
тарифу на централізоване
водопостачання та водовідведення
послуги за повірку, обслуговування та
ремонт засобів вимірювальної техніки
вже включені до зазначеного тарифу.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» -
Кабінет Міністрів України, а також
центральні органи виконавчої влади,
місцеві органи виконавчої влади та
органи місцевого самоврядування в
межах їхніх повноважень та згідно із
законодавством наділені
повноваженнями щодо розробки і
затвердження стандартів, нормативів,
норм, порядків і правил у сфері
житлово-комунальних послуг.

Згідно до ч. 1 ст. 31 Закону - порядок
формування тарифів на кожний вид
житлово-комунальних послуг другої
групи, а саме на житлово-комунальні
послуги, ціни/тарифи на які
затверджують органи місцевого
самоврядування для надання на
відповідній території, визначає
Кабінет Міністрів України.

Відповідно до п. 24 Порядку формування
тарифів на централізоване
водопостачання та водовідведення, який
визначає механізм формування тарифів
на централізоване водопостачання та
водовідведення для суб'єктів природних
монополій та суб'єктів господарювання
на суміжних ринках, які провадять або
мають намір провадити господарську
діяльність з централізованого
водопостачання та водовідведення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 869 від 01 червня 2011
року «Про забезпечення єдиного підходу
до формування тарифів на
житлово-комунальні послуги» - до складу
витрат на збут включаються витрати,
безпосередньо пов'язані із збутом
послуг з централізованого
водопостачання та водовідведення
споживачам, в тому числі витрати на
періодичну повірку, опломбування,
обслуговування та ремонт (включаючи
демонтаж, транспортування і монтаж)
засобів обліку води, які є власністю
ліцензіата.

Отже, витрати на періодичну повірку,
опломбування, обслуговування та ремонт
засобів обліку води, які є власністю
ліцензіата, включаються до складу
витрат на збут.

Проте, відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону
України «Про метрологію та
метрологічну діяльність» - періодична
повірка, обслуговування та ремонт (у
тому числі демонтаж, транспортування
та монтаж) зазначених засобів
вимірювальної техніки здійснюються за
рахунок підприємств і організацій, які
надають послуги з електро-, тепло-, газо-
і водопостачання.

Аналогічне за змістом положення також
закріплено у абзац. 3 п. 9 Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 630 від 21 липня 2005 року згідно з яким
періодична повірка. обслуговування та
ремонт (у тому числі демонтаж,
транспортування та монтаж) квартирних
засобів обліку проводяться за рахунок
виконавця.

Тобто, норма ч. 3 ст. 28 Закону України
«Про метрологію та метрологічну
діяльність» визначає загальне правило,
відповідно до якого повірка, ремонт та
інше засобів вимірювальної техніки
здійснюються за рахунок відповідних
підприємств і організацій.

Однак зазначена норма не забороняє
включати витрати на періодичну
повірку, опломбування, обслуговування
та ремонт засобів вимірювальної
техніки до тарифу на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій. Зазначене
підтверджується наступним.

Відповідно до абзац. 1 п. 24 Порядку -
витрати з проведення періодичної
повірки, обслуговування і ремонту
квартирних засобів обліку води та
теплової енергії, визначаються
відповідно до укладених договорів між
виконавцем та субпідрядником, який
виконує зазначені послуги, з
розрахунку на один квартирний засіб
обліку води та теплової енергії і
нараховуються щомісяця споживачеві у
складі послуги залежно від кількості
таких засобів обліку шляхом додавання
плати за проведення періодичної
повірки, обслуговування і ремонту
квартирних засобів обліку води та
теплової енергії, у тому числі їх
демонтажу, транспортування та монтажу
після повірки, до загальної вартості
послуг.

Отже, проведення періодичної
повірки, обслуговування і
ремонту квартирних засобів обліку води
та теплової енергії, у тому числі їх
демонтажу, транспортування та монтажу
після повірки, беззаперечно,
здійснюється за рахунок виконавця
зазначених послуг, однак понесені
виконавцем витрати включаються у тариф
на послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій та
сплачуються споживачем щомісячно.

Таким чином, на позивача може бути
покладено обов'язок зі сплати повірки
засобів обліку - сплата позивачем таких
витрат у складі затвердженого тарифу.

Отже, висунення виконавцем послуг
вимог до позивача щодо такої сплати
окремо є протиправними.

Що стосується вимог позивача до
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики прийняти зміни п. 3.4 абзац 10
постанови Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики № 243 від 17 лютого 2011 року
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити наступне.

Згідно до постанови Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики № 254 від
20 березня 2014 року постанову
Національної комісії регулювання
електроенергетики України N 243 від 17
лютого 2011 року «Про затвердження
Порядку формування тарифів на
централізоване водопостачання та
водовідведення», зареєстровану в
Міністерстві юстиції України N 367/19105
від 17 березня 2011 року визнано такою, що
втратила чинність.

Відповідно до п. 3 даної постанови вона
набирає чинності з дня її офіційного
опублікування, яке відбулося у виданні
«Офіційний вісник України», 2014, N 32 за
25 квітня 2014 року.

Отже, як вірно встановлено судом першої
інстанції, до винесення рішення по
справі, відповідачем було усунено
порушення прав позивача та припинено
дію нормативно - правового акту, яким
порушувались права позивача, а тому на
час прийняття рішення відсутні
підстави для задоволення позовних
вимог в цій частині.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 25
квітня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя
Літвіна Н.М.

Судді
Коротких А.Ю.

Ганечко О.М.

Головуючий суддя
Літвіна Н. М.

Судді:
Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.