Справа № 872/12553/13
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2014 рокусправа № 808/3933/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 05 липня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Бердянського міжрайонного
прокурора до Бердянської районної
державної адміністрації Запорізької
області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від 05
липня 2013 року позов Бердянського
міжрайонного прокурора задоволено:
визнано протиправним та скасовано
Розпорядження голови Бердянської
районної державної адміністрації №747
від 19.11.2012 «Про внесення змін до
розпорядження голови
райдержадміністрації від 18.03.2011 №213».

Не погодившись з рішенням суду,
ОСОБА_1 звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити у
повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
оскарження та доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
суд апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що на підставі Доручення
Прокуратури Запорізької області
№05/3-1001 вих.12-433окв від 24.10.2012 постановою
Бердянської міжрайонної прокуратури
від 08 січня 2013 року постановлено
провести перевірку в порядку
прокурорського нагляду за додержанням
та застосуванням законів у діяльності
Бердянської районної державної
адміністрації з питань додержання
земельного законодавства України.

Прокурорською перевіркою встановлено,
що всупереч положень ст. 7 Закону
України "Про фермерське господарство"
на час прийняття головою Бердянської
районної державної адміністрації
розпорядження №747 від 19.11.2012 ОСОБА_1 не
створено фермерського господарства та
до заяви не додано жодних документів,
передбачених ст.7 Закону
України "Про фермерське господарство".

За результатами перевірки Голові
Бердянської районної державної
адміністрації надіслано подання про
усунення порушень вимог Земельного
кодексу України яким прокурор вимагав
усунути виявлені порушення вимог
земельного законодавства шляхом
повторного розгляду заяв громадян. На
вказане подання голова Бердянської
районної державної адміністрації
16.10.2012 за вих. №2872/01-19 надав відповідь.

Відповідно до статті 13 Конституції
України земля, її надра, атмосферне
повітря, водні та інші природні
ресурси, які знаходяться в межах
території України, природні ресурси її
континентального шельфу, виключної
(морської) економічної зони є об'єктами
права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Статтею 14 Конституції України
закріплено - Земля є основним
національним багатством, що перебуває
під особливою охороною держави.

Статтею 19 Конституції України, яка є
нормою прямої дії, встановлено
основний принцип відповідно до якого
повинні діяти органи державної влади
та місцевого самоврядування, а саме: на
підставі, в межах та у спосіб,
встановлений Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного
кодексу України, громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом,
або за результатами аукціону. Набуття
права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування. Безоплатна передача
земельних ділянок у власність громадян
провадиться у разі: одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Земельного
кодексу України, особа, зацікавлена в
одержанні у користування земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідної сільської, селищної,
міської, районної, обласної ради,
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевої державної адміністрації.

Згідно до ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу
України, відповідний орган виконавчої
влади або орган місцевого
самоврядування в межах їх повноважень
у місячний строк розглядає клопотання
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
земельної ділянки вимогам законів,
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, а також
генеральних планів населених пунктів,
іншої містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

За приписами статті третьої Земельного
кодексу України земельні відносини
регулюються Конституцією України, цим
Кодексом, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Правові, економічні та соціальні
засади створення та діяльності
фермерських господарств як
прогресивної форми підприємницької
діяльності громадян у галузі
сільського господарства України
визначає Закону України "Про
фермерське господарство" від
19 червня 2003 року №973-IV (далі - Закон
України №973-IV).

Закон України №973-IV спрямований на
створення умов для реалізації
ініціативи громадян щодо виробництва
товарної сільськогосподарської
продукції, її переробки та реалізації
на внутрішньому і зовнішньому ринках, а
також для забезпечення раціонального
використання і охорони земель
фермерських господарств, правового та
соціального захисту фермерів України.

Згідно положень статті сьомої
вказаного Закону для отримання
(придбання) у власність або в оренду
земельної ділянки державної власності
з метою ведення фермерського
господарства громадяни звертаються до
відповідної районної державної
адміністрації. Для отримання у
власність або в оренду земельної
ділянки із земель комунальної
власності з метою ведення фермерського
господарства громадяни звертаються до
місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і
місце розташування ділянки, кількість
членів фермерського господарства та
наявність у них права на безоплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обґрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства. До заяви додаються
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі.

Перелік документів, що підтверджують
досвід роботи у сільському
господарстві, затверджується
Кабінетом Міністрів України за
поданням центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної аграрної
політики.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 05.11.2012 звернувся до Бердянської
районної державної адміністрації
(вх.№3401/01-16) із заявою про надання
дозволу на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 22 га, яка раніше згідно
розпорядження голови
райдержадміністрації №213 від 18.03.2011
була надана ОСОБА_2 Земельна ділянка
розташована на території
Нововасилівської сільської ради за
межами населеного пункту, в т.ч. землі
запасу, рілля.

Того ж дня, 05.11.2013 ОСОБА_2 також
звернувся із заявою (вх.3400/01-16) до Голови
Бердянської райдержадміністрації в
якій зазначив, що у зв'язку з відмовою
землевпорядних установ здійснити
розробку проекту землеустрою на його
ім'я згідно розпряження голови
райдержадміністрації №213 від 18.03.2011,
прошу внести зміни до пункту 1
зазначеного розпорядження, а саме -
надати дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 22 га для ведення
фермерського господарства громадянину
ОСОБА_1. Земельна ділянка розташована
на території Нововасилівської
сільської ради за межами населеного
пункту, в т.ч. землі запасу, рілля.

Розпорядженням голови районної
державної адміністрації №213 від 18.03.2011
"Про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду на
території Нововасилівської сільської
ради" надано дозвіл громадянину ОСОБА_2
на складання проекту землеустрою щодо
відведення в оренду земельної ділянки
для ведення фермерського господарства
орієнтованою площею 22,0 га, в т.ч. угідь -
рілля, з послідуючим уточненням площі в
натурі, за рахунок земель
сільськогосподарського призначення
державної власності, що перебувають у
запасі, та розташовані на території
Нововасилівської сільської ради.

Розпорядженням голови районної
державної адміністрації №747 від 19.11.2012
"Про внесення змін до розпорядження
голови райдержадміністрації від 18.03.2011
№213" в пункті 1 Розпорядження слова
"громадянину ОСОБА_2" замінено словами
"громадянину ОСОБА_1".

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 відповідно до диплому
спеціаліста серії НОМЕР_1 (а.с. 16) від 05
червня 2012 року закінчив у 2012 році
Бердянський державний педагогічний
університет і отримав повну вищу
освіту за спеціальністю "Технологічна
освіта" та здобув кваліфікацію вчителя
технологій, профільного навчання
(інженерна та комп'ютерна графіка) і
креслення.

Відповідно до копії трудової книжки
серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 03.12.2012 згідно
наказу №8-к прийнятий на посаду майстра
- налагоджувальника з технічного
обслуговування машинно-тракторного
парку сільськогосподарського
виробництва.

Вказані обставини також відображені в
Акті перевірки дотримання вимог
земельного законодавства б/н від 19
лютого 2013 року Державної інспекції
сільського господарства в Запорізькій
області.

Таким чином, на момент звернення ОСОБА_1
до голови Бердянської районної
державної адміністрації із заявою та
на момент прийняття оскаржуваного
розпорядження у останнього були
відсутні необхідні умови для отримання
в оренду земельної ділянки державної
власності з метою ведення фермерського
господарства, як-то документів, що
підтверджують досвід роботи у
сільському господарстві або наявність
освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі.

Також слід зазначити, що стаття сьома
Закону України №973-IV встановлює
імперативні вимоги до заяви про
надання в оренду земельної ділянки
державної власності з метою ведення
фермерського господарства. Зокрема, в
заяві має міститися кількість членів
фермерського господарства та
обґрунтування розмірів земельної
ділянки з урахуванням перспектив
діяльності фермерського господарства.
Разом з тим, заява ОСОБА_1 вказаних
вимог не містить.

Суд приймає до уваги приписи статті
восьмої Закону України №973-IV, за
замістом якої після одержання
засновником державного акта на право
власності на земельну ділянку або
укладення договору оренди земельної
ділянки та його державної реєстрації
фермерське господарство підлягає
державній реєстрації у порядку,
встановленому законом для державної
реєстрації юридичних осіб.

Згідно ст.43 Закону України "Про місцеві
державні адміністрації" розпорядження
голови державної адміністрації, що
суперечать Конституції України,
законам України, рішенням
Конституційного Суду України, іншим
актам законодавства або є
недоцільними, неекономними,
неефективними за очікуваними чи
фактичними результатами, скасовуються
Президентом України, головою місцевої
державної адміністрації вищого рівня
або в судовому порядку.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлені критерії, якими керується
адміністративний суд при перевірці
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень. Відповідність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень передбаченим
частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям перевіряється судом з
урахуванням закріпленого статтею 9
Кодексу адміністративного судочинства
України принципу законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Так, суд першої інстанції правомірно
звертає увагу на те, що, приймаючи
рішення про внесення змін до раніше
прийнятого розпорядження, суб'єкт
владних повноважень - відповідач, -
повинен системно застосовувати
положення законодавства та конкретних
обставин.

У спірних правовідносинах
відповідачем було порушено принцип
обґрунтованості рішення суб'єкта
владних повноважень, так як не було
системно проаналізовано обставин
спірних правовідносин, не було надано
належної юридичної оцінки факту
недотримання заявником вимог щодо
змісту заяви про отримання в оренду
земельної ділянки, відсутності
документів, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі.

Згідно із вимогами ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, суд першої інстанції
приходить до обґрунтованого висновку
про задоволення позовних вимог
прокурора.

Доводи апеляційної скарги
зазначених висновків суду першої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права чи порушено норми
процесуального права.

З огляду на встановлені судом
першої інстанції фактичні обставини
справи та обрану правову позицію, суд
апеляційної приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.
205, ст. 206, ч. 2 ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 05 липня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
постановлення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко