Справа № 2-а/2226/14а (2-а/199/98/14)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 травня 2014 р.справа № 2-а/2226/14а
(2-а/199/98/14)

Суддя Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду Бишевська Н.А.

перевіривши відповідність вимогам
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційної скарги
Громадської організації «Незалежна
Правозахисна Громадська організація»
«Право на захист» в інтересах члена
своєї організації ОСОБА_1 на ухвалу
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 21 березня
2014 року за позовом Громадської
організації «Незалежна Правозахисна
Громадська організація» «Право на
захист» до Головного лікаря
Комунального закладу «Центр первинної
медико-санітарної допомоги №11»
Департаменту охорони здоров'я
Дніпропетровської міської ради
Тихоненко Світлани Михайлівни про
визнання бездіяльності протиправною,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
21 березня 2014 року позовну заяву
Громадської організації "Незалежна
Правозахисна Громадська
організація"Право на захист " в
інтересах члена своєї організації
ОСОБА_1 повернуто позивачеві.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, 25 березня 2014 року Громадською
організацією "Незалежна Правозахисна
Громадська організація "Право на
захист" в інтересах члена своєї
організації ОСОБА_1 подано апеляційну
скаргу.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 04 квітня 2014 року апеляційну скаргу
Громадської організації «Незалежна
Правозахисна Громадська організація»
«Право на захист» залишено без руху та
надано заявнику апеляційної скарги
строк для усунення недоліків протягом
тридцяти днів з моменту отримання
ухвали про залишення апеляційної
скарги без руху, а саме: або надати
докази, які свідчать про звільнення від
сплати судового збору або сплатити
судовий збір у встановленому розмірі
та надати документ про його сплату.

З матеріалів справи вбачається, що
скаржник отримав копію ухвали від
04.04.2014 Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду 30 квітня 2014
року, що підтверджується повідомленням
про вручення.

27 травня 2014 року на адресу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду надійшов лист
від Громадської організації
«Незалежна Правозахисна Громадська
організація» «Право на захист» про
усунення недоліків апеляційної скарги.

Скаржник зазначає, що відповідно до п.7
ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий
збір» звільнений від сплати судового
збору як громадська організація, яка
звернулась до суду із заявою щодо
захисту прав та інтересів іншої особи.
Та на виконання вимоги суду, щодо
надання Статуту організації, яким
передбачено повноваження організації
захищати в суді права та інтереси як
своїх членів так і інших осіб, надано
«Віртуальний статут» ГО НПГО «Право на
захист».

Дослідивши надані скаржником
пояснення та докази усунення недоліків
апеляційної скарги, суд доходить
наступного висновку.

Захист у судах прав та інтересів інших
осіб є однією з гарантій реалізації
конституційного права кожного на
судовий захист і полягає у зверненні до
суду державних органів, органів
місцевого самоврядування, фізичних та
юридичних осіб, яким законом надано
право звертатися із заявами про захист
прав, свобод та інтересів інших осіб
(ст. 45 ЦПК України, ст. 60 КАС України, абз.
3 ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 21, ст. 28 ГПК України).

Відповідно до пункту 7 частини першої
статті 5 Закону України "Про судовий
збір" від сплати судового збору
звільняються державні органи,
підприємства, установи, організації,
громадські організації та громадяни,
які звернулися у випадках,
передбачених законодавством, із
заявами до суду щодо захисту прав та
інтересів інших осіб, а також споживачі
- за позовами, що пов'язані з порушенням
їхніх прав.

Правові та організаційні засади
діяльності громадських організацій
визначені в Законі України "Про
громадські об'єднання" від 22 березня 2012
року №4572-VI.

Відповідно до офіційного тлумачення
Закону України "Про громадські
об'єднання" Конституційним Судом
України у Рішенні від 28.11.2013 року
(справа №1-17/2013) громадська організація
може захищати в суді особисті
немайнові та майнові права як своїх
членів, так і права та охоронювані
законом інтереси інших осіб, які
звернулися до неї за таким захистом,
лише у випадках, якщо таке повноваження
передбачено у її статутних документах
та якщо відповідний закон визначає
право громадської організації
звертатися до суду за захистом прав та
інтересів інших осіб.

Наданий скаржником «віртуальний
статут» не можна віднести до
установчих документів громадської
організації, оскільки означений
документ, не містить обов'язкових
реквізитів, що надають йому юридичної
сили, а є по суті аркушем паперу, який
містить найменування - «Віртуальний
статут» та декілька рядків з
нормативно-правових актів.

Посилання скаржника на відсутність
обов'язку громадської організації мати
статут, відповідно до приписів Закону
України «Про громадські об'єднання»
суд не приймає до уваги з огляду на
наступне.

Відповідно до положень ст. 9 Закону
України «Про об'єднання громадян»
утворення громадського об'єднання
здійснюється на установчих зборах його
засновників та оформлюється
протоколом. Протокол установчих зборів
повинен містити відомості, зокрема,
щодо рішення про утворення
громадського об'єднання із зазначенням
мети (цілей) його діяльності.

Відповідно до вищевикладеного,
протокол установчих зборів, із
вказівкою на мету діяльності
організації є установчім документом
громадської організації, з якого можна
визначити основні напрями діяльності
громадського об'єднання та встановити
наявність чи відсутність повноважень
щодо захисту в суді прав та інтересів
членів організації та інших осіб.

Проте матеріали справи містять лише
витяг з протоколу установчих зборів,
яким визначено повноваження ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 представляти інтереси та
вчиняти дії від імені ГО НПГО «Право на
захист» у правовідносинах з державою,
суб'єктами владних повноважень ті
іншими особами.

Жодного зазначення про те, що ГО НПГО
«Право на захист» має повноваження
захищати в суді інтереси членів
організації або третіх осіб, матеріали
справи та апеляційної скарги не
містять.

За таких обставин, суд не має підстав
вважати, що ГО НПГО «Право на захист» є
такими, що звільнені від сплати
судового збору відповідно до п.7 ч.1 ст. 5
Закону України «Про судовий збір».

Виходячи з вищевикладеного, суд
апеляційної інстанції доходить
висновку, про невиконання відповідачем
вимог ухвали Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 04 квітня 2014 року.

Згідно ч.5 ст.189 КАС України до
апеляційної скарги, яка не оформлена
відповідно до вимог, встановлених ст.
187 КАС України, застосовуються правила
ст. 108 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги, що Громадською
організацією "Незалежна Правозахисна
Громадська організація "Право на
захист" в інтересах члена своєї
організації ОСОБА_1 недоліки
апеляційної скарги не усунуто,
апеляційну скаргу слід повернути.

Керуючись ст. ст. 108, 187, 189 КАС
України, суд, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Громадської
організації «Незалежна Правозахисна
Громадська організація» «Право на
захист» в інтересах члена своєї
організації ОСОБА_1 на ухвалу
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 21 березня
2014 року у справі №2а/2226/14 а (2а/199/98/14)
повернути .

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Суддя
Н.А. Бишевська