Справа № К/9991/6527/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/6527/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Бутенка В.І., Заїки М.М., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду (далі - УПФ) України у
місті Білій Церкві Київської області
про зобов'язання перерахунку доплати
за проживання в зоні посиленого
радіоекологічного контролю, за
касаційною скаргою УПФ України у місті
Білій Церкві Київської області на
постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 13 березня 2008 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 серпня 2009
року, -

встановив:

У січні 2008 року ОСОБА_4 звернувся в суд
із позовом до УПФ України у місті Білій
Церкві Київської області про
зобов'язання провести перерахунок
доплати до пенсії. Свої вимоги
мотивував тим, що він проживає на
території посиленого
радіоекологічного контролю і
відповідно до статті 39 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 року № 796-ХІІ має право на
отримання доплати до пенсії в розмірі
однієї мінімальної заробітної плати.
Оскільки така доплата йому провадиться
у розмірі значно нижчому від
встановленого вказаним Законом, просив
зобов'язати УПФ України у місті Білій
Церкві Київської області здійснити
йому перерахунок доплати до пенсії,
виходячи із встановленого статтею 76
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року
№ 489-V розміру мінімальної заробітної
плати з 1 липня 2007 року, яка складає 440
гривень.

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 13 березня 2008 року, залишеною без
змін ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 серпня 2009
року, позов задоволено частково.
Зобов'язано УПФ України у місті Білій
Церкві Київської області провести
перерахунок доплати до пенсії
позивачеві згідно статті 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за проживання на території
радіоактивного забруднення за період з
9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року,
встановивши її на рівні мінімальної
заробітної плати з розрахунку 440
гривень щомісячно, а з 1 жовтня 2007 року -
з розрахунку 460 гривень щомісячно.

У касаційній скарзі УПФ України у місті
Білій Церкві Київської області просить
скасувати зазначені рішення судів
першої та апеляційної інстанцій з
мотивів порушення норм матеріального і
процесуального права та постановити
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції переглядає
судові рішення в межах касаційної
скарги.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Судами попередніх інстанцій
встановлено, позивач ОСОБА_4 перебуває
на обліку в УПФ України у місті Білій
Церкві Київської області, як
непрацюючий пенсіонер. Позивач
зареєстрований та постійно проживає у
місті Білій Церкві Київської області,
яке відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 23 липня 1991 року №
106 віднесене до зони посиленого
радіоекологічного контролю.

За змістом положень частин 1, 2 статті 39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» непрацюючим пенсіонерам,
які проживають на територіях у зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, до пенсії провадиться
доплата у розмірі однієї мінімальної
заробітної плати.

Пунктом 30 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» з
метою приведення окремих норм законів
у відповідність із цим Законом
зупинено на 2007 рік дію абзаців другого,
третього, четвертого частини 1 та
частини 2 статті 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в частині
виплати компенсацій і допомог у
розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати.

Рішенням Конституційного Суду України
від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнано
таким, що не відповідає Конституції
України (є неконституційним) пункт 30
статті 71 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» щодо
зупинення дії абзаців другого,
третього, четвертого частини 1 та
частини 2 статті 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зазначене рішення Конституційного
Суду України є обов'язковим до
виконання на території України,
остаточним і не може бути оскаржене,
крім того, воно має преюдиціальне
значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у
зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначеного закону, що визнані
неконституційними.

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Отже, з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року відповідач був зобов'язаний
нараховувати та виплачувати
позивачеві доплату до пенсії в розмірі
однієї мінімальної заробітної плати.

Судами встановлено, що на виконання
статті 39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачеві УПФ України у
місті Білій Церкві Київської області
щомісяця виплачувалася передбачена
цією статтею виплата в розмірах,
визначених постановою Кабінету
Міністрів України «Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 26 липня 1996 року № 836.

Вирішуючи цей спір, суди попередніх
інстанцій з огляду на загальні засади
пріоритету законів над підзаконними
нормативними актами обґрунтовано
визнали, що при визначенні розміру
згаданої виплати застосуванню
підлягає саме стаття 39 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не
постанова Кабінету Міністрів України
«Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка істотно звужує обсяг
установлених законом прав позивача.

Стаття 76 Закону України «Про Державний
бюджет на 2007 рік» не встановлює
будь-яких обмежень щодо можливості
застосування розміру мінімальної
заробітної плати з метою реалізації
норми статті 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків судів та
встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у місті Білій
Церкві Київської області - залишити без
задоволення.

Постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 13 березня 2008 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 серпня 2009
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України у
місті Білій Церкві Київської області
про зобов'язання перерахунку доплати
за проживання в зоні посиленого
радіоекологічного контролю - залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Бутенко В.І.

Заїка М.М.