Справа № 454/1618/14-а
Суддя: Фарина Л. Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 454/1618/14-а
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2014 року Сокальський районний суд
Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л.Ю. ,

при секретарі Матолінець З.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сокалі
адміністративну справу за заявою ВПВР
УДВС ГУЮ у Львівській області (відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області) про встановлення
(зміну) способу і порядку виконання
рішення у справі №2а-352/2011,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із даною
заявою, вказавши, що на виконанні у
відділі примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області перебуває
виконавчий лист № 2а-352/11, виданий
Сокальським районним судом Львівської
області про зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області провести нарахування та
виплату ОСОБА_1»янову ОСОБА_2 щомісячно
соціальну допомогу як “дитині війни”
у вигляді надбавки до пенсії у розмірі
визначеному діючим на час нарахування
законодавством.

Державним виконавцем 09.10.2013 року у
відповідності до вимог ст.ст. 17, 19, 25
Закону України “Про виконавче
провадження” винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження,
копії якої скеровано сторонам
виконавчого провадження. Боржнику
надано термін для самостійного
виконання рішення в строк до семи днів
з моменту винесення постанови.

На виконання вимог виконавчого
документа та державного виконавця
боржник, посилаючись на відсутність
фінансування, вважає наведені ним
причини поважними для невиконання
рішення суду та постанови державного
виконавця, крім цього надав копію
розрахунку, згідно якого розмір
нарахування становить 968,82грн.

Відповідно до статті 2 Закону України
“Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень” держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання чинити певні дії
щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган. Законом
України “Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень”
передбачено, що виконання рішень суду
про зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за якими є державний
орган, державне підприємство, юридична
особа, здійснюється в порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження", з урахуванням
особливостей, встановлених цим
Законом. У разі якщо рішення суду,
зазначені в частині першій цієї статті,
не виконано протягом двох місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, крім
випадків, коли стягувач перешкоджає
провадженню виконавчих дій, державний
виконавець зобов'язаний звернутися до
суду із заявою про зміну способу і
порядку виконання рішення.

Також відповідно до інформаційного
ОСОБА_3 адміністративного суду України
від 13.06.2013 № 846/12/13-13, виконання судових
рішень у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами, які мають
зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, неможливе без
зміни його способу. Зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Крім того,
як зазначено у згаданому
інформаційному ОСОБА_3
адміністративного суду України від
13.06.2013 № 846/12/13-13, у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами, зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат.

Вважає, що для повного, своєчасного та
неупередженого виконання виконавчого
листа № 2а-352/11, виданого Сокальським
районним судом необхідно змінити
спосіб виконання постанови суду, а саме
винести рішення щодо примусового
стягнення коштів щодо боржника,
оскільки у добровільному порядку
виплатити допомогу він відмовляється.

Просить суд змінити подальший порядок
і спосіб виконання рішення шляхом
стягнення з управління Пенсійного
фонду України у Сокальському районі
Львівської області на користь
ОСОБА_1»янова ОСОБА_2 щомісячне
підвищення до пенсії як дитині війни за
період з 04.09.2010 року по 23.03.2011 року
відповідно до наданого розрахунку в
розмірі 968,82грн.

В судове засідання державний
виконавець та представник боржника не
з'явилися, про дату, час та місце
слухання повідомлені належним чином.

ОСОБА_1»янов М.Т. в судове засідання не
прибув, надав суду заяву в якій просить
розглядати дану заяву без його участі
та її вирішення покладає на розсуд
суду.

На підставі ст.ст.41, 263 КАС України, суд
вважає за можливе провести розгляд
справи за відсутністю сторін, без
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Дослідивши матеріали заяви та справи
№2а-352/11, суд прийшов до висновку, що в
задоволенні заяви слід відмовити з
наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Сокальського районного
суду Львівської області від 23.03.2011
позов ОСОБА_1»янова М.Т. задоволено,
зокрема шляхом зобов’язання УПФУ у
Сокальському районі Львівської
області провести нарахування та
виплату ОСОБА_1»янову ОСОБА_2
щомісячної державної соціальної
допомоги як “дитині війни” за період з
04.09.2010року по 23.03.2011 року у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
визначеному ст. 6 Закону України “Про
соціальний захист дітей війни” з
урахуванням проведених виплат.
Зобов»язано УПФУ у Сокальському районі
Львівської області нараховувати та
виплачувати ОСОБА_1»янову ОСОБА_2
щомісячно соціальну допомогу як дитині
війни у вигляді надбавки до пенсії у
розмірі, визначеному діючим на час
нарахування законодавством.

Згідно п.2 ст.105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов’язання відповідача
– суб”єкта владних повноважень
прийняти рішення або вчинити певні
дії. У разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов’язання
відповідача вчинити певні дії.

За таких обставин, заявник просить суд
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додатково позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була заявлена позивачем, а тому не була
предметом розгляду та дослідження у
справі №2а-352/2011, вже з цих підстав заява
не може бути задоволена.

Крім того, частиною 1 статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду- першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

В свою чергу, суд не наділений
повноваженнями змінювати витратну
частину держбюджету України на
відповідний рік, в тому числі в порядку,
встановленому статтею 263 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 92
Конституції України Державний бюджет
України встановлюється виключно
законами України. Виходячи з
наведеного, суди не наділені правом
своїми рішеннями здійснювати
формування його витратної частини.

З контексту ч.1 ст.263 випливає, що
підставою для задоволення подання
можуть бути обставини, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо).

З аналізу норм законодавства суд
приходить висновку, що, у випадку
відсутності коштів на рахунку
боржника, суд вправі змінити спосіб та
порядок виконання виключно рішення про
стягнення грошових коштів, а не про
зобов'язання вчинити певні дії.

Відсутність коштів на рахунках
боржника не свідчить про неможливість
виконання цього судового рішення. Тому
немає підстав для застосування
положень статті 263 КАС України в цій
справі. Наведене не суперечить
положенням ст. 56 Конституції України
(Ухвала Вищого адміністративного суду
України у справі №К-28368/10 від 20.07.2011 р.).

Порядком виконання рішення слід
розуміти визначену законодавством
послідовність і зміст вчинення
виконавчих дій державним виконавцем, а
також прав і обов»язків суб'єктів
виконавчого провадження під час їх
вчинення. (Ухвала Верховного суду
України від 19 березня 2008 року).

Тобто, за своєю правовою суттю,
застосовуючи положення ст.263 КАС
України, суд може лише змінити
черговість вчинення виконавчих дій,
при цьому не змінюючи суті
резолютивної частини рішення.

Право на судовий захист та на вибір
способу захисту своїх право може бути
реалізовано виключно особою, права
якої порушено (ст.ст.6, 105 КАС України).

З матеріалів заяви вбачається, що
виконання постанови Сокальського
районного суду неможливе через
відсутність коштів, виплата яких буде
здійснена за наявності відповідного
фінансування з Державного бюджету.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому з цих причин відсутні підстави для
зміни способу і порядку виконання
постанови Сокальського районного суду
у справі №2а-352/2011.

Звідси, дослідивши матеріали справи в
їх сукупності, суд приходить до
висновку, що підстав для задоволення
заяви немає.

Керуючись ст.ст. 6, 41, 105, 137, 162, 263 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ВПВР УДВС ГУЮ у
Львівській області про
встановлення(зміну) способу і порядку
виконання рішення у справі 2а-352/2011 –
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
протягом п'яти днів з моменту її
проголошення чи отримання копії ухвали
через Сокальський районний суд
Львівської області.

Головуючий:
Л
. Ю. Фарина