Справа № 2а-0370/3995/12
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2014р.
Справа № 876/3856/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Клюби В.В.,

судді

Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання

Мартинишина Р.С.,

за участю представників:

апелянта (відповідача-1 у справі):
Остапчук Я.В.,

відповідача-2 у справі: не
з'явився

позивача у справі:
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу Ягодинської митниці
Державної митної служби України
(правонаступник - Ягодинська митниця
Міндоходів), с.Римачі Любомльського
району Волинської області

на постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 02.01.2013р. у
справі №2а-0370/3995/12

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3, м.Луцьк

до відповідача-1: Ягодинської митниці
Державної митної служби України
(правонаступник - Ягодинська митниця
Міндоходів), с.Римачі Любомльського
району Волинської області

відповідача-2: Головного управління
Державного казначейства України у
Волинській області, м.Луцьк

про стягнення надмірно сплачених
платежів, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернулась з позовом до Ягодинської
митниці та Головного управління
Державної казначейської служби
України у Волинській області про
визнання протиправними та скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів №205070000/2012/000876/2 від
13.11.2012р., картки відмови у прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №205070000/2012/00866 від 13.11.2012р. та
стягнення надмірно сплачених платежів
у розмірі 36546,09грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідачем необґрунтовано та
неправомірно було відмовлено у
здійсненні митного оформлення товару
на загальну суму 17410,44 євро, придбаного
позивачем згідно контракту №1/2012/NL від
03.01.2012р., укладеного з компанією "Vion Sales
West BV" (Нідерланди), та інвойсу №5445946 від
09.11.2012р. Позивачем через
представника-декларанта 12.11.2012р. для
митного оформлення й митного контролю
товарів та транспортних засобів, що
переміщуються через митний кордон,
було надано митному органу усі
необхідні документи. В графах 12, 45
вантажно-митної декларації
№205070000/2012/061926 від 12.11.2012р. позивачем
було вказано митну вартість у розмірі
194915,16грн., визначену за ціною контракту
відповідно до наданих митному органу
документів та в порядку, передбаченому
ст.58 Митного кодексу України.
Розрахована декларантом митна
вартість за ціною контракту з
врахуванням витрат на транспортування,
як зазначено в ДМВ-1 склала 194915,16грн. або
19210,44 євро, тобто 0,87 євро за 1кг. товару.
За результатами розгляду 13.11.2012р.
митним органом була оформлена та
видана позивачу на руки Картка відмови
в прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення. Підставою
прийняття зазначеного рішення, як
вбачається із змісту відмови, стала
невідповідність заповнення граф 12, 45
ВМД вимогам статті 53 Митного кодексу
України та неподання додаткових
відомостей необхідних для
підтвердження заявленої митної
вартості. У картці відмови визначено
умову, виконання якої забезпечує
можливість прийняття митного
оформлення - привести графи ВМД у
відповідність до Рішення про
визначення митної вартості
№205070000/2012/000876/2 від 13.11.2012р. Згідно із
зазначеним рішенням відділом контролю
митної вартості та номенклатури
митного поста "Луцьк" Ягодинської
митниці було визначено митну вартість
товару, що надійшов на адресу позивача
згідно контракту №1/2012/NL від 03.01.2012р. та
інвойсу №5445946 від 09.11.2012р., у кількості
20012 кг. - 28599,14 євро. Таким чином, різниця
між митною вартістю, визначеною
митницею та митною вартістю,
визначеною декларантом становить 0,5591
євро за 1кг. на загальну суму 11188,70 євро
на користь першої.

02.01.2013р. за наслідками розгляду справи
Волинським окружним адміністративним
судом позовні вимоги задоволено
повністю.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що відповідачем не
подано жодного доказу того, що в нього
виникли обґрунтовані сумніви у
достовірності поданих декларантом
відомостей щодо митного оформлення
товару та не наведено обґрунтованих
підстав у рішенні від 13.11.2012р.
№205070000/2012/000876/2 про коригування митної
вартості товарів щодо неможливості
застосувати 1 метод визначення митної
вартості товару. Відповідачем не було
доведено, що мало місце не
підтвердження декларантом
документально заявленої ним митної
вартості товару і що таке не
підтвердження викликало сумніви щодо
правильності застосування декларантом
методу визначення митної вартості за
ціною договору.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, Ягодинська митниця
оскаржила її в апеляційному порядку. У
своїй апеляційній скарзі відповідач
посилається на те, що в додатково
поданих документах виникли
розбіжності і дані факти не були
пояснені, було сформовано картку
відмови і скориговано митну вартість.
Апелянт вважає, що оскаржуване рішення
та картка відмови від 13.11.2012р. прийняті
відповідно до вимог чинного
законодавства України, просить
відмовити в задоволенні позову.

05.04.2014р. на адресу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від Головного управління Державного
казначейства України у Волинській
області надійшло клопотання про
розгляд справи за відсутності його
представника.

У судове засідання Львівського
апеляційного адміністративного суду
16.06.2014р. з'явився представник апелянта
(відповідача-1 у справі): Остапчук Я.В.,
який доводи, викладені в апеляційній
скарзі, підтримав у повному обсязі,
просив скасувати оскаржуване рішення
та прийняти нове, яким у задоволенні
позовних вимог позивача відмовити.

Представник позивача у справі: ОСОБА_2
проти доводів апеляційної скарги
заперечив, зазначив, що рішення суду
першої інстанції є законним та
обґрунтованим, просив апеляційну
скаргу залишити без задоволення,
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 02.01.2013р.
залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, пояснення учасників судового
розгляду, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги у їх сукупності, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, оскаржувану
постанову суду першої інстанції слід
залишити без змін, з огляду на наступне:

На підставі зовнішньоекономічного
контракту №1/2012/NL від 03.01.2012р.,
укладеного між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 та фірмою "Vion
Sales West BV" (Нідерланди), інвойсу №5445946 від
09.11.2012р., позивач 12.11.2012р. ввезла на
територію України товар - "сало свине
бокове морожене", кількістю 20021кг. та
вартістю 17410,44 євро, визначеною у
інвойсі, тобто за ціною 0,87 євро за 1кг.

Для митного контролю і митного
оформлення товарів і транспортних
засобів, що переміщуються через митний
кордон України позивачем було надано
наступні документи: контракт №1/2012/NL
від 03.01.2012р., фактура (інвойс) №5445946 від
09.11.2012р., вантажно-митна декларація (ВМД)
№205070000/2012/061926 від 12.11.2012р., попередня
митна декларація №205070000/2012/061477 від
09.11.2012р., міжнародна
товарно-транспортна накладна СМР №877515
від 09.11.2012р., договір про перевезення
№3/2012/PL від 04.01.2012р., декларація митної
вартості ДМВ-1 №205070000/2012/061926 від 12.11.2012р.,
сертифікат походження товару
№S7045 від 09.11.2012р., ветеринарне
свідоцтво Ч-28 №101899 від 12.11.2012р.,
сертифікат якості від 09.11.2012р., копія
вантажно-митної декларації країни
відправника №MRN12NL1C81A62C7CABB3 від 09.11.2012р., а
також інші документи, зазначені в графі
44 вантажно-митної декларації.

Посадовою особою митного органу у
графі "Для відміток митниці" декларації
митної вартості (ДМВ-1 №205070000/2012/061926 від
12.11.2012р.) інспектором було зроблено
запис про необхідність подання
додаткових документів, що
підтверджують митну вартість товарів,
а саме: оригінал калькуляції, надати
пояснення щодо невідповідності суми в
платіжному документі, фактурі та
декларації країни відправлення та
надати прайс-листи виробника товару.

13.11.2012р. фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_3 було надано начальнику
Ягодинської митниці оригінал
калькуляції виробника, пояснення щодо
невідповідності суми в платіжному
документі, фактурі та декларації
країни відправлення та надано
прайс-лист виробника товару, однак
митним органом було повідомлено, що
митне оформлення товару за ДМВ-1
№05070000/2012/061926 від 12.11.2012р. було
скасоване, тому для проведення митного
оформлення товару необхідно подати
нову ВМД разом із документами,
визначеними ст.53 Митного кодексу
України.

13.11.2012р. позивачем повторно було подано
до митних органів вантажно-митну
декларацію №205070000/2012/062172, вказавши у
ній в графах 12, 22, 45 митну вартість
товару у розмірі 195544,72грн., визначену за
ціною контракту.

У графі "Для відміток митниці"
декларації митної вартості від 13.11.2012р.
інспектором було зроблено запис про
необхідність подання додаткових
документів, а саме: аналіз по
бухгалтерських рахунках 271, 282, 285, 31, 361,
631, 377, що стосується відчуження
оцінюваного товару, довідкову
інформацію щодо собівартості сала в
країні-експортера.

Листом від 13.11.2012р. №339 фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 було надано
начальнику Ягодинської митниці
наступні документи: аналіз
бухгалтерських рахунків 271, 282, 285, 31, 361,
631, 377; довідкову інформацію щодо
собівартості товару в
країні-експортера, прас-листи фірмі
P.P.H.U. "ALBATROS Ji M Czyz Spolka Jawna" Польща, фірмі
MP-Traide miroslaw Piekarskie, Польща та фірмі Danika
Capital ApS, Данія; документи, що стосуються
відчуження оцінюваного товару -
видаткові накладні від 28.05.2012р. №№РН -
312, 315, від 05.06.2012р. №РН - 332, від 06.06.2012р.
№РН - 341, від 08.06.2012р. №РН - 348, від 14.06.2012р.
№РН - 370, від 22.06.2012р. №РН - 391, від 02.07.2012р.
№РН - 401, від 13.07.2012р. №424, від 01.08.2012р.
№№РН - 463, 464, 465, від 03.08.2012р. №РН - 473, від
08.08.2012р. №РН - 477.

Не зважаючи на подання документів та
пояснень, відповідачем були винесені
рішення та картка відмови.

Дослідивши вищезазначені обставини
суд погодився з висновками суду першої
інстанції, що позивачем було надано
митному органу усі витребувані
документи, що дають можливість
визначити митну вартість товару за
першим методом визначення митної
вартості.

Відповідачем не підтверджено, що в
нього виникли обґрунтовані сумніви у
достовірності поданих декларантом
відомостей щодо митного оформлення
товару та не наведено обґрунтованих
підстав у рішенні від 13.11.2012р.
№205070000/2012/000876/2 про коригування митної
вартості товарів щодо неможливості
застосувати 1 метод визначення митної
вартості товару.

Суд не приймає доводи Ягодинської
митниці про те, що при здійсненні
митного оформлення викликала сумнів
фактурна вартість товару, оскільки в
експортній декларації зазначено, окрім
договірної вартості 17410,44 євро, й суму
17910 євро. З експортної декларації (а.с.26)
вбачається, що вартість товару по
інвойсу (invoice amount) становить 17410,44 євро. В
матеріалах справи знаходиться лист від
02.01.2013р., надісланий фірмою "Vion Sales West BV",
у якому продавець товару зазначає, що
сума 17910 євро складається з фактурної
вартості 17410,44 євро, яка зазначається у
графі "invoice amount" та страхових платежів. З
наведеного вбачається, що докази на
підтвердження сумніву у достовірності
фактурної вартості товару у
відповідача відсутні.

Суд першої інстанції правильно звернув
увагу на те, що безпідставними є
посилання Ягодинської митниці на те, що
ціна товару, проданого позивачу, є
нижчою, ніж ціна на ідентичний товар, що
реалізовувався іншим контрагентам,
оскільки із листів від 16.11.2012р.
вбачається, що ідентичний товар було
реалізовано фірмі "Albatros" (Польща) за
ціною 0,85 євро, фірмам "MP-Trade" (Польща) та
"Danica capital invest" за ціною 0,90 євро. В той же
час ціна продажу товару фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_3 становить 0,87
євро за кілограм. Від так, зазначене
спростовує заперечення Ягодинської
митниці та підтверджує можливість
проведення митного оформлення товару
за контрактною ціною.

Відповідно до частин 1, 2 статті 55
Митного кодексу України, рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених частиною шостою статті 54
цього Кодексу, виявлено, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів. Прийняте митним органом
письмове рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів має
містити, зокрема, обґрунтування причин,
через які заявлену декларантом митну
вартість не може бути визнано.

Відповідно до вимог ст.57 Митного
кодексу України, визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Наказом Міністерства фінансів України
№599 від 24.05.2012р., зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 18.06.2012р.
за №984/21296, затверджено Правила
заповнення декларації митної вартості
та форма декларації митної вартості
(далі - Правила).

Пунктом 2.3 Правил передбачено, що запис
щодо рішення, яке прийняте посадовою
особою митного органу за результатами
контролю правильності визначення
митної вартості товарів, учиняється
таким чином, якщо за результатами
аналізу, виявлення та оцінки ризиків
посадовою особою митного органу
встановлено ризик заявлення неповних
та/або недостовірних відомостей про
митну вартість, у тому числі невірне
визначення митної вартості, або якщо за
результатом розгляду поданих
декларантом або уповноваженою ним
особою документів, які підтверджують
митну вартість товарів, встановлені
підстави для запиту документів,
перелік яких визначений частинами
третьою та/або четвертою статті 53
Кодексу, посадова особа митного органу
у графі "Для відміток митного органу"
ДМВ на паперовому носії робить запис
про необхідність подання документів
для підтвердження митної вартості
товарів із складенням переліку таких
документів, зазначає час, дату і
прізвище, ставить свій підпис та
проставляє відбиток особистої
номерної печатки.

Статтею 52 Митного кодексу України
визначено, що заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою. У
випадках, визначених цим Кодексом, для
заявлення митної вартості товарів, що
переміщуються через митний кордон
України відповідно до митного режиму
імпорту, митному органу, який проводить
митне оформлення цих товарів, разом з
митною декларацією та іншими
необхідними для митного оформлення
зазначених товарів документами в
установленому порядку подається
декларація митної вартості. Декларація
митної вартості подається, зокрема, у
разі якщо до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за
оцінювані товари, додаються витрати,
зазначені у частині десятій статті 58
цього Кодексу, і якщо вони не
включалися до ціни.

Відповідно до вимог ч.1 ст.53 Митного
кодексу України, у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем сплачено податок на додану
вартість та ввізне мито при митному
оформленні товару, що надійшов згідно
із контракту купівлі-продажу №1/2012/NL
від 03.01.2012р. та фактури №5445946 від 09.11.2012р.
на суму 22120,00грн. та 14426,09грн. відповідно.

Відповідно до пункту 1.2 Порядку
розрахунково-касового обслуговування
через органи Державного казначейства
України митних та інших платежів, які
вносяться до/або під час митного
оформлення, затвердженого наказом
Міністерством фінансів України,
Державної митної служби України від
24.01.2006р. №25/44, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25.01.2006р.
за №64/11938, надмірно сплачені митні та
інші платежі - сума коштів, що з різних
причин унесена понад розмір,
установлений законодавством.

Оскільки позивачем фактично внесено до
бюджету кошти з розрахунку митної
вартості товарів, визначеної всупереч
положенням чинного законодавства
Ягодинською митницею, в той час як
належною митною вартістю таких товарів
була вартість, визначена за першим
методом (ціною договору), ним сплачені
до бюджету кошти в розмірі більшому,
ніж встановлено законодавством.

Згідно із вимогами ч.2 ст.45 Бюджетного
кодексу України, центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, веде
бухгалтерський облік усіх надходжень
Державного бюджету України та за
поданням органів, що контролюють
справляння надходжень бюджету,
здійснює повернення коштів, помилково
або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до вимог п.3 Порядку
повернення коштів, помилково або
надміру зарахованих до державного та
місцевих бюджетів, затвердженого
наказом Державного казначейства
України від 10.12.2002р. №226,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25.12.2002р. за №1000/7288,
повернення помилково або надміру
зарахованих до бюджету платежів у
національній валюті здійснюється
органами Державного казначейства
України з відповідних рахунків,
відкритих в органах Державного
казначейства України згідно з Планом
рахунків бухгалтерського обліку
виконання державного та місцевих
бюджетів, затвердженим наказом
Державного казначейства України від
28.11.2000р. №119, зі змінами (далі - План
рахунків), шляхом оформлення
розрахункових документів.

За таких обставин, колегія суддів
апеляційного суду погоджується з тим,
що позивачем перераховано до
Державного бюджету України за митне
оформлення товару на 36546,09грн. більше,
ніж підлягало б сплаті, якби митний
орган погодився з вартістю, визначеною
декларантом під час першої подачі
документів до митного оформлення. З
огляду на це, вказана сума підлягає
поверненню з Державного бюджету.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положення ст.9 КАС України передбачає,
що суди при вирішенні справи керуються
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів апеляційного суду погоджується
з висновками суду першої інстанції про
те, що відповідачем неправомірно
прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів від 13.11.2012р. та
картку відмови в прийнятті митної
декларації.

Відповідно до вимог ст.200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому підстав для скасування
постанови колегія суддів не вбачає і
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196,
198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Ягодинської
митниці Державної митної служби
України (правонаступник - Ягодинська
митниця Міндоходів), с.Римачі
Любомльського району Волинської
області на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
02.01.2013р. у справі №2а-0370/3995/12 за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3,
м.Луцьк до відповідача-1: Ягодинської
митниці Державної митної служби
України (правонаступник - Ягодинська
митниця Міндоходів), с.Римачі
Любомльського району Волинської
області, відповідача-2: Головного
управління Державного казначейства
України у Волинській області, м.Луцьк,
про стягнення надмірно сплачених
платежів, - залишити без задоволення.

2. Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 02.01.2013р. у
справі №2а-0370/3995/12 за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, м.Луцьк до
відповідача-1: Ягодинської митниці
Державної митної служби України
(правонаступник - Ягодинська митниця
Міндоходів), с.Римачі Любомльського
району Волинської області,
відповідача-2: Головного управління
Державного казначейства України у
Волинській області, м.Луцьк, про
стягнення надмірно сплачених платежів,
- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції, а
у разі складення ухвали в повному
обсязі відповідно до статті 160 КАС
України, з дня складення ухвали в
повному обсязі.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
В.В.
Клюба

Суддя
В.П.
Сапіга

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 20.06.2014р.