Справа № 2-а/333/22/14 (333/10222/13-ц)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2014 рокусправа № 2-а/333/22/14
(333/10222/13-ц)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого
судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів:
Панченко О.М. Чередниченко В.Є.

за участю секретаря судового
засідання: Чепурко А.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя на
постанову Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 24.02.2014р. у справі
№2-а/333/22/14 (333/10222/13-ц)за позовом:ОСОБА_1
до: про:Управління Пенсійного Фонду
України в Комунарському районі м.
Запоріжжя визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

23.12.2013р. ОСОБА_1 звернулась до
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя з позовом до Управління
Пенсійного Фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя
(далі - УПФУ в Комунарському районі м.
Запоріжжя) про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії /а.с. 3-5/.

Ухвалою Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 23.12.2013р. за
вищезазначеною позовною заявою
відкрито провадження в
адміністративній справі №2-а/333/22/14
(333/10222/13-ц) та справа призначена до
судового розгляду /а.с. 12/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві
на те, що вона звернулась до
відповідача з заявою про призначення
пенсії за вислугу років при наявності
педагогічного стажу роботи 25 років,
оскільки вона працювала викладачем та
на інших посадах у позашкільних
навчальних закладах, але відповідач
відмовив їй у призначенні пенсії,
оскільки на думку відповідача посада
викладача позашкільного навчального
закладу не передбачена у переліку
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років, тому стаж
роботи на цій посаді не зараховується
до стажу, що дає право на призначення
пенсії за вислугу років, позивач вважає
такі дії відповідача щодо відмови у
призначенні пенсії за вислугу років
неправомірними, оскільки відповідно до
Закону України «Про позашкільну
освіту» педагогічні працівники
позашкільних навчальних закладів
мають право на пенсію за вислугою років
за наявності педагогічного стажу
роботи не менше ніж 25 років, тому
просила суд визнати відмову
відповідача в призначенні їй пенсії за
вислугу років протиправною та
зобов'язати відповідача призначити їй
пенсію за вислугу років та проводити її
виплату.

Постановою Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2014р.
у справі №2-а/333/22/14 (333/10222/13-ц)
адміністративний позов
задоволено,визнано відмову УПФУ в
Комунарському районі м. Запоріжжя в
призначенні пенсії за вислугу років
ОСОБА_1 протиправною, зобов'язано УПФУ в
Комунарському районі м. Запоріжжя
призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу
років та проводити її виплати. (суддя
Холод Р.С.) /а.с. 48-49/.

Відповідач, не погодившись з
вищевказаною постановою суду подав
апеляційну скаргу /а.с. 50-51/, у якій
посилаючись на те, що судом першої
інстанції під час розгляду даної
справи не було з'ясовано усі обставини,
які мають значення для вирішення
справи та зроблено висновки, які не
відповідають фактичним обставинам
справи, що призвело до ухвалення
рішення з порушенням норм чинного
матеріального та процесуального права,
просив скасувати постанову суду першої
інстанції від 24.02.2014р. у даній справі та
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач, у письмових запереченнях на
апеляційну скаргу / а.с. 62-67/,
посилаючись на те, що судом першої
інстанції було об'єктивно та повно
з'ясовано усі обставини справи та
постановлено у справі рішення без
порушень норм чинного законодавства,
просив апеляційну скаргу залишити без
задоволення, постанову суду першої
інстанції від 24.02.2014р. у даній справі
залишити без змін.

Позивач та представник відповідача у
судове засідання не з'явились. Позивач
та відповідач про день, годину та місце
розгляду даної справи апеляційним
судом повідомлені належним чином / а.с.
59-61/. Відповідач у апеляційній скарзі
просив суд розглянути дану справу у
відсутність свого представника /
а.с.50-51/, позивач у письмових
запереченнях просив суд розгляду
справу у його відсутність / а.с. 62-67/. За
таких обставин колегія суддів вважає
можливим розглянути справу у
відсутність позивача та представника
відповідача за наявними в матеріалах
справи доказами.

Перевіривши у судовому засіданні
доводи апеляційної скарги та матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної
адміністративної справи судом
встановлено, що позивач у даній справі -
ОСОБА_1, 16.09.2013р. звернулась до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Запорізькій області з заявою про
призначення пенсії за вислугу років,
але останній листом за вих. №1199/П-9,1248/П-1
від 02.10.2013р. відмовив у призначення
пенсії позивачу / а.с. 10/, у зв'язку з чим
позивач звернулась з аналогічною
заявою до відповідача у даній справі,
але відповідач листом за вих.. №171/П-19
від 13.12.2013р. відмовив у призначенні
пенсії за вислугу років з посиланням на
те, що посади, які займала позивач у
позашкільних навчальних закладах не
передбачені у переліку посад,
перебування на яких надає право на
призначення пенсії за вислугу років, а
періоду перебування на посаді
заступника директора з виховної роботи
ДШМ №2 недостатньо для призначення
пенсії за вислугу років / а.с. 11/.

Спірні правовідносини, які виникли між
сторонами у даній справі з приводу
наявності у позивача підстав для
призначення пенсії за вислугу років, та
встановлення правовірності або
неправомірності дій відповідача, який
у спірних правовідносинах виступає у
якості суб'єкта владних повноважень,
щодо вирішення питання про
призначення, або відмови у призначенні
позивачу, пенсії за вислугу років,
врегульовані нормами Закону України
«Про пенсійне забезпечення», Закону
України «Про позашкільну освіту»,
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Так, нормами ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

З наданої суду ксерокопії трудової
книжки позивача у справі вбачається,
що ОСОБА_1 має загальний стаж роботи на
різних посадах у позашкільних
навчальних закладах, та має
відповідний стаж роботи понад 25 років /
а.с. 8-9/, при цьому необхідно зазначити,
що під час розгляду даної
адміністративної справи відповідачем
у справі не заперечувався факт
наявності у позивача стажу роботи
педагогічного працівника системи
позашкільної освіти понад 25 років.

Відповідно до положень абз. 3 ч. 4 ст. 21
Закону України «Про позашкільну
освіту» право на пенсію за вислугою
років мають педагогічні працівники
позашкільних навчальних закладів за
наявності педагогічного стажу роботи
не менше ніж 25 років.

Аналіз положень Законів України «Про
пенсійне забезпечення», «Про
позашкільну освіту», «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» дає можливість зробити
висновок про те, що Закон України «Про
пенсійне забезпечення» містить
загальні норми, які встановлюють право
на пенсію за вислугу років для всіх
категорій осіб, які мають таке право, а
норми Закону України «Про позашкільну
освіту» є спеціальними, оскільки
визначають права, обов'язки та
соціальні гарантії працівників
позашкільного навчального закладу, до
яких серед іншого відноситься право на
призначення пенсії за вислугу років, і
закріплюють ці права, обов'язки та
соціальні гарантії визначаються
Конституцією України, цим Законом та
іншими нормативно-правовими
документами.

Отже враховуючи вищенаведені
обставини справи, які були встановлені
судом під час розгляду даної
адміністративної справи та
підтверджені належними письмовими
доказами, які були досліджені судом під
час розгляду даної адміністративної
справи, приймаючи до уваги норми
чинного законодавства, яке регулює
спірні правовідносини, колегія суддів
вважає, що оскільки позивач у даній
адміністративній справі має загальний
стаж, як педагогічний працівник
позашкільних навчальних закладів,
понад 25 років то відповідно до положень
абз. 3 ч. 4 ст. 21 Закону України «Про
позашкільну освіту» має право на
пенсію за вислугою років, а тому суд
першої інстанції зробив правильний
висновок про протиправність відмови
відповідача у призначенні позивачу
пенсії за вислугу років та про
необхідність зобов'язання відповідача,
з метою захисту прав та охоронюваних
законом інтересів позивача у даній
справі, призначити позивачу пенсію за
вислугу років та проводити її виплати,
і постановив у справі правильне
рішення про задоволення заявлених
позивачем у справі позовних вимог у
повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
суд першої інстанції об'єктивно, повно,
всебічно дослідив обставини, які мають
суттєве значення для вирішення даної
адміністративної справи, застосував до
правовідносин, які виникли між
сторонами у справі, норми права, які
регулюють саме ці правовідносини,
зроблені судом першої інстанції
висновки відповідають фактичним
обставинам справи та підтверджуються
зібраними у справі доказами, будь-яких
порушень судом першої інстанції під
час розгляду даної справи норм
матеріального та процесуального права
яке б потягло за собою наявність
підстав для скасування або зміни
оскаржуваного судового рішення не було
встановлено, тому постанову суду
першої інстанції від 24.02.2014р. у даній
адміністративній справі необхідно
залишити без змін, а апеляційну скаргу
відповідача залишити без задоволення ,
оскільки доводи апеляційної скарги
зводяться до переоцінки заявником
апеляційної скарги доказів, які були
досліджені судом першої інстанції під
час розгляду даної адміністративної
справи, і незгоди з висновками суду
щодо оцінки фактичних обставин у
справі, а також помилкового тлумачення
заявником апеляційної скарги норм
матеріального та процесуального
права, і не можуть бути підставою для
скасування постанови суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя -
залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 24.02.2014р. у справі
№2-а/333/22/14 (333/10222/13-ц) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складення ухвали в повному обсязі
шляхом подання касаційної скарги до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено - 19.06.2014р.

Головуючий:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко