Справа № 503/372/14-а
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 503/372/14-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції:
Сопільняк О.М.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та
Федусика А.Г.

при секретарі Івановій-Черноус К.І.

за участю:

апелянта - ОСОБА_1,

представника відповідача - Мартинюка
Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Кодимського
районного суду Одеської області від
16.05.2014 року по справі за позовом ОСОБА_1
до Державного навчального закладу
"Кодимське професійно-технічне аграрне
училище" про стягнення грошових коштів,
зобов'язання нарахувати та виплачувати
державну соціальну допомогу
(стипендію), -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до Державного
навчального закладу "Кодимське
професійно-технічне аграрне училище"
про стягнення грошових коштів,
зобов'язання нарахувати та виплачувати
державну соціальну допомогу
(стипендію).

В обґрунтування позову зазначалося, що
з 28 вересня 2012 року позивач ОСОБА_1
навчається в ДНЗ «Кодимське
професійно-технічне аграрне училище».
До січня місяця 2013 року позивач
отримувала соціальну стипендію у
розмірі 850 грн. на місяць відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№ 226 від 05 квітня 1994 року «Про
поліпшення виховання, навчання,
соціального захисту та матеріального
забезпечення дітей-сиріт і дітей,
позбавлених батьківського
піклування». Однак, з лютого місяця 2013
року відповідач припинив виплату
стипендію у такому розмірі та почав
виплачувати звичайну академічну
стипендію у розмірі 275 грн. Позивач
вважала такі дії відповідача
протиправними, оскільки позивачка, як
учень ДНЗ «Кодимське
професійно-технічне аграрне училище»,
яка втратила обох батьків, вправі
отримувати соціальну стипендію у
розмірі 850 грн. на місяць. У зв'язку з
цим, просила свій позов задовольнити.

Постановою Кодимського районного суду
Одеської області від 16.05.2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, ОСОБА_1 в
апеляційній скарзі зазначає про
невідповідність висновків суду
обставинам справи. При цьому апелянт
вважає, що судом допущено порушення
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи по суті. У зв'язку з чим в
апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування постанови суду першої
інстанції і винесення нової постанови
із задоволенням позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність підстав для її
задоволення.

ОСОБА_1 24 лютого 2014 року звернулась до
Кодимського районного суду з
адміністративним позовом до
державного навчального закладу
«Кодимське професійно-технічне
аграрне училище» Міністерства освіти і
науки України (далі ДНЗ «Кодимське
професійно-технічне аграрне училище»)
про стягнення грошових коштів,
зобов'язання відповідача нарахувати та
виплачувати державну соціальну
допомогу (стипендію), в якому, з
врахуванням уточнень, просила:

- стягнути з відповідача невиплачену їй
стипендію за період з лютого місяця
2013 року по лютий місяць 2014 р. в
сумі 6925 грн., та інфляційні нарахування
за цей період в сумі 6930 грн.54 коп.;

- зобов'язати відповідача нараховувати
та виплачувати з березня по червень
місяці 2014 року соціальну стипендію у
розмірі 850 грн. на місяць (а.с.1-3, 48-49).

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер батько
позивачки - ОСОБА_3, а
ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла мати - ОСОБА_4.
На момент смерті батьків позивачці
виповнилось 19 років.

28 вересня 2012 року ОСОБА_1 була
зарахована до ДНЗ «Кодимське
професійно-технічне аграрне училище»
для навчання за професією
«штукатур-маляр» (а.с.9). їй було
призначено соціальну стипендію в
розмірі 850 грн.

За період навчання з жовтня 2012 року по
січень 2013 року позивачка отримувала
вказану стипендію, однак з лютого 2013
року ОСОБА_1 отримує загальну стипендію
в розмірі 275 грн.

Як вбачається з листа Управління
освіти і науки Одеської обласної
державної адміністрації від 26.02.2013 року
вих. № 479/02/09 (а.с.10), у зв'язку із
встановленим фактом, що ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 не є дитиною пільгового
контингенту, їй призупинено виплату
соціальної стипендії та призначено
загальну стипендію.

Крім того, на лист від 20.03.2013 року № 79
служба у справах дітей Татарбунарської
райдержадмїніетрації надала
роз'яснення щодо статусу ОСОБА_1, а саме
відповідно до п. 21 Порядку провадження
органами опіки та піклування,
діяльності, пов'язаної із захистом прав
дитини, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р.
№866, статус дитини-сироти ОСОБА_1 1993 р.н,,
не надавався так, як на момент смерті
батьків дівчина була вже повнолітньою.
Тому було видане розпорядження голови
Татарбунарської районної державної
адміністрації від 27.04.2012 року за №
141/А-2012 тільки відносно ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5,
тобто стосовно тих дітей, які на той
момент були неповнолітніми.

Вирішуючи справу по суті суд першої
інстанції вірно дійшов висновку, що
відповідно постанови Кабінету
Міністрів України № 226 від 05 квітня 1994
року «Про поліпшення виховання,
навчання, соціального захисту та
матеріального забезпечення
дітей-сиріт і дітей, позбавлених
батьківського піклування» (далі -
Постанова № 266) ОСОБА_1 не має право на
отримання соціальної стипендії.

Зокрема, відповідно п. 13 Постанови № 266
дітям-сиротам і дітям, позбавленим
батьківського піклування, особам з їх
числа, а також учням та студентам, які в
період навчання у віці від 18 до 23 років
залишилися без батьків і перебували на
повному державному утриманні в
загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах, при вступі на
навчання до професійно-технічних та
вищих навчальних закладів видається
безоплатно за рахунок коштів тих
закладів, які вони закінчили, комплект
нового одягу і взуття на суму не менш як
12 неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а також грошова допомога в
розмірі не менш як 2,5
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян. Учні та студенти зазначеної
категорії зараховуються на повне
державне утримання в навчальних
закладах, до яких вони вступили, і в
період навчання до 23 років або до
закінчення відповідних навчальних
закладів забезпечуються безоплатно
продуктами харчування, одягом, взуттям
і м'яким інвентарем за нормами,
встановленими для вихованців
шкільного віку шкіл-інтернатів.

В даному випадку, на момент смерті
батьків ОСОБА_1 була, по-перше,
повнолітньою, а саме їй вже виповнилося
19 років, по-друге, вона втратила батьків
ще не будучи студенткою Кодимського
професійно-технічного аграрного
училища, а лише поступила на навчання
восени 2012 року.

Таким чином норма п. 13 Постанови № 266
передбачає настання декількох умов для
призначення соціальної стипендії та
надання інших пільг, а саме, в даному
випадку на зазначене матеріальне
забезпечення можуть розраховувати
учні та студенти, які в період навчання
у віці від 18 до 23 років залишилися без
батьків і перебували на повному
державному утриманні в
загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах, при вступі на
навчання до професійно-технічних та
вищих навчальних закладів видається
безоплатно за рахунок коштів тих
закладів, які вони закінчили.

З огляду на викладене апеляційний суд
не приймає до уваги доводи апелянта,
оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків, зазначених у
рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, суд апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 200 КАС України,
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову місцевого
суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195,196,198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову Кодимського
районного суду Одеської області від
16.05.2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів після складання
повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та
підписано 07.07.2014 р.

Головуючий: суддя
Зуєва Л.Є.

суддя
Шевчук О.А.

суддя
Федусик А.Г.