Справа № 713/2262/13-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 713/2262/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Кибич І.А.
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Вижницької районної
державної адміністрації на постанову
Вижницького районного суду
Чернівецької області від 10 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Вижницької районної державної
адміністрації про визнання дій
протиправними та зобов'язати вчинити
певні дії , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернулася до
Вижницького районного суду
Чернівецької області з позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Вижницької районної
державної адміністрації (далі -
Відповідач) про визнання дій
протиправними та зобов'язати вчинити
певні дії.

Постановою Вижницького районного суду
Чернівецької області від 10 жовтня 2013
року позов задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
Відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить його скасувати та
ухвалити нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову. В
апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування всіх обставин справи що
призвело до неправильного її
вирішення.

Представники сторін в судове засідання
не з'явилися про причини неявки суду не
повідомили, хоча про час та дату
розгляду справи повідомлялися
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи встановлено, що
позивач є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і
має право отримувати допомогу по
догляду за дитиною у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років
згідно ч.1 ст.15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» від
21.11.1992 року.

В серпні 2009 року позивач звернулася до
відповідача з письмовою заявою про
здійснення перерахунку та доплати,
згідно законодавства. Листом №604 від
06.08.2009 року управління праці та
соціального захисту населення
Вижницької районної державної
адміністрації позивачу відмовлено в
проведенні нарахування у зв'язку з
відсутністю законодавчого
врегулювання.

Розглядаючи даний позов суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
суб'єкт владних повноважень грубо
порушив права позивача, яка виразилась
у відмові управління праці та
соціального захисту населення
Вижницької районної державної
адміністрації №604 від 06.08.2009 року щодо
проведення перерахунку та виплаті не
донарахованої суми державної
соціальної допомоги ОСОБА_2 по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Колегія суддів
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.14 ЗУ «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992
року допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
виплачується щомісяця з дня
призначення допомоги по догляду за
дитиною по день досягнення дитиною
вказаного віку включно.

Відповідно до ст.15 ЗУ «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», допомога по
догляду за дитинною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленому законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.
Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається на кожну дитину незалежно
від кількості народжених дітей у сім'ї,
по догляду за якими надається допомога.

Статтею 62 ЗУ «Про державний бюджет
України на 2007 рік», що набрав чинності з
01.01.2007 року (із змінами від 15.03.2007 року)
прожитковий мінімум для дітей віком до
6 років, передбачено з 01.04.2007 року по
01.10.2007 року - 463,00 грн., з 01.10.2007 року - 470,00
грн.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнані такими,
що не відповідають Конституції
України, серед них положення статті 56
Закону України «Про державний бюджет
на 2007 рік» щодо встановлення допомоги
по догляду за дитинною до досягнення
нею трирічного віку у порядку
встановленому Кабінетом Міністрів
України, як різниця між 50% прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 23 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб - визнано таким, що не
відповідає Конституції України, тобто
дія ст.15 ЗУ «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» відновлена з 09.07.2007
року.

Колегія судді апеляційної інстанції
вважає, що в частині стягнення не до
нарахованої суми допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за 2007 рік, дії
відповідача, щодо нарахування та
виплати позивачу державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 09.07.2007 року по 31.12.2007
року з урахуванням положень ЗУ «Про
державний бюджет України на 2007 рік» є
неправомірними, оскільки дані
положення визнано неконституційними.
Допомога повинна нараховуватися
відповідно до ст.15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Статтею 43 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» (в її редакції, що діяла до
01.01.2008 року) встановлювалося, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 23 Розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» до статей
13, 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» були внесені
зміни, які вступили в силу з 01.01.2008 року,
і, у відповідності до яких, допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень. Також, із
зазначеного Закону були виключені
норми, відповідно до яких право на
отримання допомоги мали лише особи
незастраховані в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Пунктом 25 Розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» ст.43, яка
встановлювала розмір допомоги за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку для застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, була
виключена із Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Таким чином, в період з 01.01.2008 року по
22.05.2008 року розмір допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку для осіб,
незастрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулювався
ст.15 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Оскільки виплата даного виду державної
допомоги законодавством з 22.05.2008 року
покладено на управління праці та
соціального захисту населення, тому
суд вважає, що бездіяльність
управління праці та соціального
захисту населення Вижницької районної
державної адміністрації в перерахунку
такої виплати є протиправною та
безпідставною.

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції було
повно та всебічно з'ясовано обставини,
що входять до предмета доказування та
мають значення для справи, надано їм
належну правову оцінку та винесено
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
що дає всі підстави для залишення його
без змін.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Вижницької районної державної
адміністрації, - залишити без
задоволення, а постанову Вижницького
районного суду Чернівецької області
від 10 жовтня 2013 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
07 липня 2014 року .

Головуючий
Совгира Д. І.

Судді
Білоус О.В.

Курко О. П.