Справа № 9101/119137/2011
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2013 рокусправа № 2а-0870/1796/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новоженін І.Є.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1 (дов. від
16.05.2011 р.)

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Якимівському
районі Запорізької області

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 25 травня 2011
року

у справі № 2а-0870/1796/11

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у
Якимівському районі Запорізької
області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

встановиВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Якимівському районі Запорізької
області, в якому просив визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача від
28.02.2011 № /0 про збільшення суми
грошового зобов'язання на 1800,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
посилання відповідача в акті перевірки
на порушення норм Указу Президента
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку і звітності суб'єктів малого
підприємництва» не дають змоги
встановити, які саме норми порушено
позивачем; до того ж відповідачем не
надано обґрунтованого розрахунку
донарахування податкових зобов'язань.
Позивач вказує, що ним правомірно
сплачувався єдиний податок у розмірі,
визначеному рішенням Якимівської
районної ради, оскільки посередницьку
діяльність в оптовій торгівлі позивач
здійснював як на території м.
Запоріжж,я так і на території
Якимівської сільської ради, а відтак
збільшення суми грошового зобов'язання
на 1800 грн. є протиправним та таким, що не
відповідає нормам чинного
законодавства.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 25.05.2011 позов
задоволено в повному обсязі. Визнано
протиправним та скасовано податкове
від 28.02.2011 №/0.

Не погодившись із постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу
(а.с. 106), в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду та відмовити
позивачу у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
позивачем при сплаті сум єдиного
податку у розмірі 100 грн. на місяць
неправильно застосована ставка
єдиного податку, яка залежить від місця
здійснення діяльності. Відповідач
стверджує, що позивач не здійснював
підприємницьку діяльність на
території Якимівського району, ставка
єдиного податку на території якої
становить 100 грн. на місяць, а
здійснював підприємницьку діяльність
на території м.Запоріжжя, ставка
єдиного податку на території якого
становить 200 грн. на місяць, отже
відповідачем вірно донараховано
позивачу суму податкових зобов'язань з
єдиного податку у розмірі 1800,00 грн.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений судом
належним чином.

Представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечує. Зазначає, що рішення судом
першої інстанції прийнято законно та
обґрунтовано.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, відповідачем
проведено документальну планову
виїзну перевірку дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства Фізичної особи
підприємця ОСОБА_2 за період з 01.10.2007 по
01.09.2010, за результатами якої складено
акт №43/1702- від 11.02.2011.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем п.2 Указу Президента «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
і звітності суб'єктів малого
підприємництва», а саме: за період з
01.07.2008 по 31.12.2009 позивач здійснював
посередницьку діяльність згідно
поданої заяви про право застосування
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності у Якимівському
районі, але фактично місцем здійснення
діяльності було м.Запоріжжя; внаслідок
чого позивачу донараховано за 2008 рік -
600 грн., за 2009 рік - 1200,00 грн. єдиного
податку з фізичних осіб.

Вказаний висновок відповідачем
зроблений на підставі встановлення
факту здійснення позивачем
підприємницької діяльності (надання
посередницьких послуг в оптовій
торгівлі із завантаження деревного
вугілля та коксівної продукції у мішки
для ТОВ «Авангард - інвест») не за
місцем реєстрації позивача, а за
місцезнаходженням ТОВ
«Авангард-інвест» - м.Запоріжжя, що
підтверджується листом Горьківської
сільської ради №50 від 28.01.2011,
відповідно до якого за період з 01.10.2007
по 30.09.2010 підприємницьку діяльність на
її території позивач не здійснював.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення №/0 від
28.02.2011, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
єдиний податок на підприємницьку
діяльність з фізичних осіб на 1800,00 грн.

Колегія суддів, виходячи з фактичних
обставин справи, норм діючого
законодавства, що регулюють спірні
правовідносини, погоджується з судом
першої інстанції про помилковість
висновків податкового органу.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента
України №727/98 від 03.07.1998 «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» суб'єкти малого
підприємництва - фізичні особи мають
право самостійно обрати спосіб
оподаткування доходів за єдиним
податком шляхом отримання свідоцтва
про сплату єдиного податку.

Ставка єдиного податку для суб'єктів
малого підприємництва - фізичних осіб
встановлюється місцевими радами за
місцем їх державної реєстрації залежно
від виду діяльності і не може становити
менше 20 гривень та більше 200 гривень на
місяць.

У разі коли фізична особа - суб'єкт
малого підприємництва здійснює кілька
видів підприємницької діяльності, для
яких установлено різні ставки єдиного
податку, нею придбавається одне
свідоцтво і сплачується єдиний
податок, що не перевищує встановленої
максимальної ставки.

У разі коли платник єдиного податку
здійснює підприємницьку діяльність з
використанням найманої праці або за
участю у підприємницькій діяльності
членів його сім'ї, ставка єдиного
податку збільшується на 50 відсотків за
кожну особу.

Суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа, яка сплачує єдиний
податок, звільняється від обов'язку
нарахування, відрахування та
перерахування до державних цільових
фондів зборів, пов'язаних з виплатою
заробітної плати працівникам, які
перебувають з ним у трудових
відносинах, включаючи членів його
сім'ї.

Суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа сплачує єдиний податок
щомісяця не пізніше 20 числа наступного
місяця на окремий рахунок відділень
Державного казначейства України.

Відділення Державного казначейства
України наступного дня після
надходження коштів перераховують суми
єдиного податку у таких розмірах: до
місцевого бюджету - 43 відсотки; до
Пенсійного фонду України - 42 відсотки;
на обов'язкове соціальне страхування -
15 відсотків (у тому числі до Державного
фонду сприяння зайнятості населення - 4
відсотки) для відшкодування витрат, які
здійснюються відповідно до
законодавства у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності, а також витрат,
зумовлених народженням та похованням.

Таким чином, розмір ставки єдиного
податку, який встановлюється місцевими
радами, залежить виключно від виду
діяльності, який обирає платник
податку для здійснення господарської
діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач займався посередницькою
діяльністю в оптовій торгівлі, зокрема,
із завантаження деревного вугілля та
коксівної продукції, що
підтверджується укладеним із ТОВ
«Авангард-інвест» договором про
надання послуг №30/0905 від 30.09.2005,
товарно-транспортними накладними та
актами здачі прийняття-робіт.

Також матеріалами справи підтверджено,
відповідачем не заперечується, що
місцем реєстрації позивача є територія
Якимівського району, що
підтверджується, зокрема, довідкою
Горьківської сільської ради
Якимівського району Запорізької
області №50 від 28.01.2011.

Розмір ставок єдиного податку на
території Якимівського району
встановлений рішенням Якимівської
районної ради Запорізької області №12
від 20.12.2007, відповідно до якого ставка
єдиного податку з фізичних осіб на
місяць у 2008 році за видом діяльності
«посередницька діяльність» на
території Якимівської сільської ради
становить 100 гривень; рішенням
Якимівської районної ради Запорізької
області №15 від 23.12.2008 розмір ставки
єдиного податку з фізичних осіб на
місяць у 2009 році за видом діяльності
«посередницька діяльність» на
території Якимівської сільської ради
становить 100 гривень.

Зважаючи на той факт, що здійснення
підприємницької діяльності позивачем
здійснювалось у сфері посередницьких
послуг в оптовій торгівлі, що не
заперечується і самим відповідачем,
колегія суддів приходить до висновку
про правомірність сплати позивачем
ставки єдиного податку у розмірі 100
грн., як то передбачено вищеозначеними
рішення Якимівської районної ради.

Посилання відповідача на необхідність
збільшення позивачу суми грошового
зобов'язання за платежем єдиний
податок з фізичних осіб на 1800,00 грн. з
огляду на здійснення підприємницької
діяльності не за місцем державної
реєстрації, не приймаються колегією
суддів до уваги з огляду на відсутність
законодавчих обмежень щодо
територіального принципу здійснення
підприємницької діяльності.

Таким чином, оскільки розмір ставки
єдиного податку залежить виключно від
виду діяльності платника податків та
вказаний розмір ставки єдиного
податку, що встановлений рішенням
Якимівської районної ради, повністю
відповідає розміру єдиного податку,
сплаченого позивачем, колегія суддів
дійшла висновку про безпідставність
прийняття відповідачем податкового
повідомлення-рішення №/0 від
28.02.2011.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
дослідив обставини, які мають значення
для справи, ухвалив законне та
обґрунтоване рішення про задоволення
позовних вимог.

Передбачені статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстави для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення відсутні, у зв'язку з
чим колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Якимівському
районі Запорізької області залишити
без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 25 травня 2011
року у справі № 2а-0870/1796/11 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко