Справа № 822/1115/14
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/1115/14
Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович
Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І.

при секретарі: Лукашик М.О.

за участю представників сторін:

представника позивача: Горбаня
Олександра Івановича;

представників відповідача: Дмитрієвої
Алли Леонідівни, Малашиної Юлії
Богданівни,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Головне
управління Міндоходів у Хмельницькій
області на постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 06
травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
українсько-російське спільне
підприємство "Антей" ЛТД до Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області, за участі третьої особи на
стороні відповідача Хмельницької
митниці Міндоходів про скасування
податкових повідомлень-рішень , -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю українсько-російське
спільне підприємство "Антей" ЛТД
звернулось до Хмельницького окружного
адміністративного суду із позовом до
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області про скасування
податкових повідомлень-рішень.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 06 травня 2014
року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, у якій просив суд скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач послався на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права, порушення
норм процесуального права, що, на його
думку, призвело до неправильного
вирішення спору.

У судовому засіданні представники
відповідача підтримали доводи
апеляційної скарги та просили суд її
задовольнити.

Представник позивача заперечував
проти доводів апеляційної скарги та
просив суд залишити її без задоволення,
а постанову суду першої інстанції - без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
доводи апеляційної скарги наявними у
матеріалах справи письмовими доказами,
надавши їм оцінку, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1 - 3 ст.345 МК
України, документальна перевірка - це
сукупність заходів, за допомогою яких
органи доходів і зборів переконуються
у правильності заповнення митних
декларацій, декларацій митної вартості
та в достовірності зазначених у них
даних, законності ввезення
(пересилання) товарів на митну
територію України або на територію
вільної митної зони, вивезення
(пересилання) товарів за межі митної
території України або за межі
території вільної митної зони, а також
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати митних платежів.

Документальні перевірки дотримання
вимог законодавства України з питань
державної митної справи, у тому числі
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати митних платежів,
проводяться органами доходів і зборів
з урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 Податкового
кодексу України. Органи доходів і
зборів мають право здійснювати митний
контроль шляхом проведення
документальних виїзних (планових або
позапланових) та документальних
невиїзних перевірок дотримання
законодавства України з питань
державної митної справи щодо: 1)
правильності визначення бази
оподаткування, своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати митних платежів; 2)
обґрунтованості та законності надання
(отримання) пільг і звільнення від
оподаткування; 3) правильності
класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів,
щодо яких проведено митне оформлення; 4)
відповідності фактичного використання
переміщених через митний кордон
України товарів заявленій меті такого
переміщення та/або відповідності
фінансових і бухгалтерських
документів, звітів, договорів
(контрактів), калькуляцій, інших
документів підприємства, що
перевіряється, інформації, зазначеній
у митній декларації, декларації митної
вартості, за якими проведено митне
оформлення товарів у відповідному
митному режимі; 5) законності
переміщення товарів через митний
кордон України, у тому числі ввезення
товарів на територію вільної митної
зони або їх вивезення з цієї території.

Згідно частин 1 - 3 ст.351 МК України,
предметом документальних невиїзних
перевірок є дані про своєчасність,
достовірність, повноту нарахування та
сплати митних платежів при переміщенні
товарів через митний кордон України
підприємствами, а також при
переміщенні товарів через митний
кордон України громадянами з поданням
митної декларації, передбаченої
законодавством України для
підприємств. Документальна невиїзна
перевірка проводиться у разі:
1)виявлення ознак, що свідчать про
можливе порушення законодавства
України з питань державної митної
справи, за результатами аналізу
електронних копій митних декларацій,
інформації, що стосується товарів,
митне оформлення яких завершено,
отриманої від суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності та
виробників таких товарів, з висновків
акредитованих відповідно до
законодавства експертів; 2) надходження
від уповноважених органів іноземних
держав документально підтвердженої
інформації про не підтвердження
автентичності поданих органові
доходів і зборів документів щодо
товарів, митне оформлення яких
завершено, недостовірність відомостей,
що в них містяться, а також запитів
стосовно надання інформації про
зовнішньоекономічні операції, які
здійснювалися за участю суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності -
резидентів України. Документальна
невиїзна перевірка проводиться на
підставі наказу органу доходів і
зборів.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено під час апеляційного
розгляду, що в Єдиному реєстрі
досудових розслідувань за №0000052
від 14.10.2013 року, було зареєстровано
підозру щодо ОСОБА_6 - директора ТОВ
УРСП "Антей" ЛТД, за ознаками злочину
передбаченого ч.1 ст.212 КК України.

Листом №25 від 16.12.2013 року позивач
проінформував Хмельницьку митницю про
самостійне нарахування і сплату
податкових зобов'язань за ввезене
обладнання і надав платіжні доручення
№№17, 18, 19, 20, 21, 22 від 16.12.2013 року, які
стверджують перерахування платником
ТОВ "Антей" ЛТД до бюджету коштів
відповідно у сумах 677979,71 гривень, 20339,39
гривень, 122054,4 гривень, 135595,94 гривень,
4067,88 гривень, 24410,88 гривень ( стор. 22 - 26
справи).

Відповідно до наказу №23 від 10.01.2014 року,
у зв'язку з надходженням від
уповноважених органів Російської
Федерації про недостовірність
відомостей, що містяться в документах,
які надавались ТОВ УРСП "Антей" ЛТД до
митного оформлення, проведенням
досудового кримінального провадження
та на виконання постанови слідчого
управління фінансових розслідувань ГУ
Міндоходів у Хмельницькій області від
10.01.2014 року про призначення
документальної позапланової перевірки
від 17.12.2013 року, наказано провести з
11.01.2014 року по 17.01.2014 року документальну
невиїзну перевірку позивача.

Відповідач провів документальну
невиїзну перевірку позивача на
виконання постанови слідчого
управління фінансових розслідувань ГУ
Міндоходів у Хмельницькій області від
10.01.2014 року та наказу Головного
правління Міндоходів у Хмельницькій
області №23 від 10.01.2014 року, про що склав
Акт №Н/0005/4/22-01-22-04/ від 25.01.2014 року,
відповідно до висновків якого
встановив порушення вимог ч.2 ст.287
Митного кодексу України від 13.03.2012 року
№4495-VI, що у свою чергу спричинило
сплату до Державного бюджету України
належних податків не в повному обсязі.
Занижена сума податкового зобов'язання
Товариства за перевіряємий період
складає 813575,64 гривень (у тому числі
ввізне мито 677979,71 гривень, ПДВ - 135595,93
гривень). Кошти у сумі 813575,64 гривень
підлягають сплаті до Державно бюджету
України (стор. 7 - 19 справи).

Згідно ухвали Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області у справі №988/524/14-к від 11.02.2014
року, ОСОБА_7 звільнена від
кримінальної відповідальності,
передбаченої ч.1 ст.212 КК України, на
підставі ч.4 ст.212 КК України.
Кримінальне провадження, внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань 14.10.2013 року за №0000052,
вирішено - закрити (стор. 46 - 48 справи).

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що
підставою для проведення перевірки
фактично стало досудове розслідування
у кримінальному провадженні щодо
директора ТОВ УРСП "Антей" ЛТД ОСОБА_6 за
ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.212
КК України, яке на підставі ухвали суду
від 11.02.2014 року, яка 19.02.2014 року набрала
законної сили - закрито. Цією ухвалою
суду встановлено, що податкові
зобов'язання по ПДВ і ввізному миту та
завдана Державі шкода, внаслідок
несплати податків (фінансові санкції,
пеня), які донараховані згідно акту
№Н/0005/4/22-01-22-04/ від 25.01.2014 року,
позивачем - сплачені.

Згідно податкового
повідомлення-рішення №000020/22-01-22-04 від
20.02.2014 року, на підставі акту перевірки,
встановлено порушення вимог частини
другої ст.287 Митного кодексу України, у
зв'язку з чим визначено суму грошового
зобов'язання за платежем "ввізне мито"
та "штраф" у розмірі 847474,64 гривень, у
тому числі за основним платежем 677979,71
гривень та за штрафними санкціями 169494,93
гривень (стор.20 справи).

Податковим повідомленням-рішенням
№000021/22-01-22-04 від 20.02.2014 року, на підставі
акту перевірки, встановлено порушення
вимог частини другої ст.287 Митного
кодексу України, у зв'язку з чим
визначено суму грошового зобов'язання
за платежем "податок на додану
вартість" та "штраф" у розмірі 169494,91
гривень, у тому числі за основним
платежем 135595,93 гривень та за штрафними
санкціями 33898,98 гривень (стор.21 справи).

Відповідно до ч.2 ст.287 МК України,
товари (крім товарів для реалізації або
використання з метою, безпосередньо не
пов'язаною з провадженням
підприємницької діяльності), що
ввозяться на митну територію України
на строк не менше трьох років
іноземними інвесторами відповідно до
Закону України "Про режим іноземного
інвестування" з метою інвестування на
підставі зареєстрованих договорів
(контрактів) або як внесок іноземного
інвестора до статутного капіталу
підприємства з іноземними
інвестиціями, звільняються від сплати
ввізного мита. При відчуженні таких
товарів раніше трьох років з часу
зарахування їх на баланс ввізне мито
сплачується на загальних підставах.

Згідно ст.303 МК України, у разі несплати
або неповної сплати митних платежів у
встановлений строк такі платежі
стягуються в порядку та строки,
визначені Податковим кодексом України.
Належні до сплати суми митних платежів
стягуються з осіб, відповідальних за їх
сплату.

Відповідно до ч.13 ст.354 МК України, у
разі якщо грошове зобов'язання
розраховується органом доходів і
зборів за результатами перевірки,
призначеної відповідно до
кримінального процесуального закону,
податкове повідомлення-рішення за
результатами такої перевірки не
виноситься до дня набрання законної
сили відповідним вироком суду.
Матеріали перевірки разом з висновками
органу доходів і зборів передаються
правоохоронному органу, що призначив
перевірку, для використання матеріалів
відповідно до вимог кримінального
процесуального закону. Статус
матеріалів перевірки та висновків
органу доходів і зборів визначається
кримінальним процесуальним законом.

Підпунктом 54.3.4 п.54.3 ст.54 ПК України
визначено, що контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо:
рішенням суду, що набрало законної
сили, особу визнано винною в ухиленні
від сплати податків.

Згідно п.56.21 ст.56 ПК України, у разі коли
норма цього Кодексу чи іншого
нормативно-правового акта, виданого на
підставі цього Кодексу, або коли норми
різних законів чи різних
нормативно-правових актів, або коли
норми одного і того ж
нормативно-правового акта суперечать
між собою та припускають неоднозначне
(множинне) трактування прав та
обов'язків платників податків або
контролюючих органів, внаслідок чого є
можливість прийняти рішення на користь
як платника податків, так і
контролюючого органу, рішення
приймається на користь платника
податків.

Пунктом 57.3 ст.57 ПК України визначено, що
у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Відповідно до п.58.1 ст.58 ПК України, у
разі коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), або у разі
коли за результатами перевірки
контролюючий орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V цього
Кодексу, такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення. Згідно
п.58.4 цієї ж статті, у разі коли судом за
результатами розгляду кримінального
провадження про кримінальне
правопорушення, предметом якого є
податки, збори, винесено обвинувальний
вирок, що набрав законної сили, або
винесено рішення про закриття
кримінального провадження за
нереабілітуючими підставами,
відповідний контролюючий орган
зобов'язаний визначити податкові
зобов'язання платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань за якими
встановлена судовим рішенням, та
прийняти податкове
повідомлення-рішення про нарахування
платнику таких податкових зобов'язань
і застосування стосовно нього штрафних
(фінансових) санкцій у розмірах,
визначених цим Кодексом.

Підпунктом 78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України
визначено, що документальна
позапланова перевірка здійснюється в
тому числі за наявності такої
обставини, як: отримано судове рішення
суду (слідчого судді) про призначення
перевірки або постанову органу, що
здійснює оперативно-розшукову
діяльність, слідчого, прокурора,
винесену ними відповідно до закону.

Згідно з п. 86.9 ст. 86 ПК України, у разі
якщо грошове зобов'язання
розраховується контролюючим органом
за результатами перевірки, проведеної
з обставин, визначених підпунктом 78.1.11
пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо
кримінального провадження, у якому
розслідується кримінальне
правопорушення стосовно посадової
особи (посадових осіб) платника
податків (юридичної особи) або фізичної
особи - підприємця, що перевіряється,
предметом якого є податки та/або збори,
податкове повідомлення-рішення за
результатами такої перевірки
приймається таким контролюючим
органом протягом 10 робочих днів з дня,
наступного за днем отримання цим
контролюючим органом відповідного
судового рішення (обвинувальний вирок,
ухвала про закриття кримінального
провадження за нереабілітуючими
підставами), що набрало законної сили.
Матеріали такої перевірки разом з
висновками контролюючого органу
передаються органу, що призначив
перевірку.

Аналізуючи викладене, колегія суддів
погоджується із висновками суду першої
інстанції, що сторони не оспорюють
факти порушення позивачем при ввезенні
обладнання з Російської Федерації
наслідком чого стало кримінальне
провадження (ухвала Шепетівського
міськрайонного суду по справі
№688/524/14-к).

Окрім того, позивач сплатив розмір ПДВ
і ввізного мита за імпортоване
обладнання. Застереження відповідача
про необхідність відображення цих
операцій за іншим кодом - 351 (позивач
вказав 161 код), не знайшло свого
підтвердження.

Таким чином, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що суб'єкт владних
повноважень, який заперечує проти
позову не довів, що діяв у межах закону,
прийнявши оскаржувані податкові
повідомлення - рішення, що підтверджено
доказами, які перевірено судом.

На момент проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки (з
11.01.2014 року по 17.01.2014 року) призначеної
на підставі постанови слідчого з ОВС
першого відділу кримінальних
розслідувань слідчого управління
фінансових розслідувань ГУ Міндоходів
у Хмельницькій області від 10.01.2014 року,
яка повинна була бути призначена в тому
числі на підставі п.п. 78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК
України, а не тільки МК України на чому
настоювали у суді представники
відповідача (хоч ці норми Кодексів
кореспондують), позивач самостійно
16.12.2013 року (до перевірки, яка почалась
11.01.2014 року) сплатив: ввізне мито - 677979,71
гривень; ПДВ - 135595,93 гривень; штрафні
(фінансові) санкції і пеню на загальну
суму 170872,55 гривень, що повинен був знати
та встановити і відобразити у акті
перевірки орган доходів і зборів, але
цього не зробив.

З огляду на зазначене, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що відповідач фактично
повторно визначив податкові
зобов'язання по ввізному миту і ПДВ, які
позивач самостійно погасив з
урахуванням штрафів і пені за невчасну
сплату, чим порушив права платника
податків, при цьому не враховуючи
принцип презумпції правомірності
рішень платника, який має право
самостійно сплатити податковий борг до
початку проведення перевірки, яка
призначається у тому числі у
кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головне управління
Міндоходів у Хмельницькій області
залишити без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 06 травня 2014
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
03 липня 2014 року .

Головуючий
Кузьмишин Віталій
Миколайович

Судді
Білоус Олег Валерійович

Совгира Дмитро Іванович