Справа № 872/7188/13
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2014 рокусправа № 2а/0470/14279/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк
І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицької О.О.,

представників сторін:

позивача : - Журавель Ю.О.
(дов.від 25.04.2014 року)

відповідача: - Онасенко О.В.
(дов.від 29.01.2014 року)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "ЄВРАЗ СУХА
БАЛКА"

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 30
січня 2013 р. у справі № 2а/0470/14279/12

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ
"ЄВРАЗРЕСУРС" УКРАЇНА"

до Дніпропетровської митниці
Державної митної служби України

третя особа Головне управління
Державної казначейської служби
України у Дніпропетровській області

про визнання протиправними та
скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

"28" листопада 2012 р. Товариство з
обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ
ДІМ "ЄВРАЗРЕСУРС" УКРАЇНА" звернулось
до суду з адміністративним позовом до
Дніпропетровської митниці Державної
митної служби України, третя особа
Головне управління Державної
казначейської служби України у
Дніпропетровській області, в якому, з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог від 21.12.2012 року, просило:

- визнати протиправними та скасувати
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
110010000/2012/01489 від 31.10.2012 року, №
110010000/2012/01491 від 01.11.2012 року, №
110010000/2012/01492 від 01.11.2012 року, №
110010000/2012/01497 від 02.11.2012 року, №
110010000/2012/01498 від 02.11.2012 року, №
110010000/2012/01499 від 04.11.2012 року, №
110010000/2012/01500 від 04.11.2012 року, №
110010000/2012/01501 від 05.11.2012 року, №
110010000/2012/01505 від 05.11.2012 року, №
110010000/2012/01506 від 06.11.2012 року, №
110010000/2012/01508 від 06.11.2012 року, №
110010000/2012/01513 від 07.11.2012 року, №
110010000/2012/01510 від 07.11.2012 року, №
110010000/2012/01524 від 09.11.2012 року, №
110010000/2012/01526 від 09.11.2012 року, №
110010000/2012/01533 від 11.11.2012 року, №
110010000/2012/01534 від 11.11.2012 року, №
110010000/2012/01535 від 11.11.2012 року, №
110010000/2012/01550 від 14.11.2012 року, №
110010000/2012/01562 від 16.11.2012 року, №
110010000/2012/01570 від 18.11.2012 року, №
110010000/2012/01582 від 19.11.2012 року, №
110010000/2012/01583 від 19.11.2012 року, №
110010000/2012/01585 від 19.11.2012 року, №
110010000/2012/01586 від 19.11.2012 року, №
110010000/2012/01623 від 28.11.2012 року, №
110010000/2012/01666 від 04.12.2012 року;

- визнати протиправними та скасувати
рішення Дніпропетровської митниці про
коригування митної вартості товарів №
110010000/2012/601129/1 від 31.10.2012 року, №
110010000/2012/601131/1 від 01.11.2012 року, №
110010000/2012/601133/1 від 01.11.2012 року, №
110010000/2012/601137/1 від 02.11.2012 року, №
110010000/2012/601139/1 від 02.11.2012 року, №
110010000/2012/601141/1 від 04.11.2012 року, №
110010000/2012/601140/1 від 04.11.2012 року, №
110010000/2012/601145/1 від 05.11.2012 року, №
110010000/2012/601147/1 від 05.11.2012 року, №
110010000/2012/601148/1 від 06.11.2012 року, №
110010000/2012/601151/1 від 06.11.2012 року, №
110010000/2012/601156/1 від 07.11.2012 року, №
110010000/2012/601158/1 від 07.11.2012 року, №
110010000/2012/601169/1 від 09.11.2012 року, №
110010000/2012/601167/1 від 09.11.2012 року, №
110010000/2012/601176/1 від 11.11.2012 року, №
110010000/2012/601177/1 від 11.11.2012 року, №
110010000/2012/601179/1 від 11.11.2012 року, №
110010000/2012/601192/1 від 14.11.2012 року, №
110010000/2012/601202/1 від 16.11.2012 року, №
110010000/2012/601212/1 від 18.11.2012 року, №
110010000/2012/601226/1 від 19.11.2012 року, №
110010000/2012/601227/1 від 19.11.2012 року, №
110010000/2012/601228/1 від 19.11.2012 року, №
110010000/2012/601229/1 від 19.11.2012 року, №
110010000/2012/601264/1 від 28.11.2012 року, №
110010000/2012/601304/1 від 04.12.2012 року;

- зобов'язати Дніпропетровську митницю
надати висновок до Головного
управління Державної казначейської
служби України в Дніпропетровській
області про повернення Товариству з
обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ
ДІМ «ЄВРАЗРЕСУРС» УКРАЇНИ» надмірно
сплаченої суми ПДВ у розмірі - 218 367,16
грн., шляхом її зарахування на поточний
рахунок Позивача;

- зобов'язати Дніпропетровську митницю
здійснити митне оформлення вантажу за
ціною контракту.

Позовні вимоги обґрунтовані
безпідставним та необґрунтованим
коригуванням митної вартості товару,
що здійснена митним органом з
порушенням існуючих правил оформлення
рішення про таке коригування.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 30
січня 2013 р. у справі № 2а/0470/14279/12 в
задоволенні адміністративного позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ
"ЄВРАЗРЕСУРС" УКРАЇНА" до
Дніпропетровської митниці Державної
митної служби України, третя особа
Головне управління Державної
казначейської служби України у
Дніпропетровській області, про
визнання протиправними та скасування
рішення - відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що через
відсутність у наданих позивачем
митному органу документах відомостей,
що підтверджують числові значення
складових митної вартості, відомостей
щодо ціни, що була фактично сплачена,
відсутності об'єктивних документально
підтверджених відомостей та
неможливість обчислення формування
ціни товару, згідно наданих документів
рішення митного органу щодо
коригування митної вартості товару
визнано правомірним та обґрунтованим.
Відповідно до цього наступні спірні
дії відповідача та прийняті рішення
щодо відмови у прийнятті митних
декларацій з визначеною позивачем
митною вартістю товарів є
послідовними, обґрунтованими та
такими, що прийняті у відповідності до
норм чинного законодавства та в межах
наданих повноважень.

Не погодившись з постановою суду,
Публічним акціонерним товариством
"ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" подано апеляційну
скаргу, згідно якої особа, яка подає
апеляційну скаргу просить скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 30
січня 2013 р. у справі № 2а/0470/14279/12, як таку
що винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що суд помилково застосував при
вирішенні даної справи положення
Митного кодексу України від 11.07.2002 року,
оскільки на час виникнення спірних
правовідносин, зазначений кодекс вже
втратив чинність на підставі набрання
чинності новим Митним кодексом України
від 13.03.2012 року. Крім того, скаржник
зазначає, що судом взагалі не надано
оцінки поясненням та доказам позивача
щодо протиправності дій відповідача.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено під час апеляційного
перегляду справи, 04.10.2012 року ТОВ
«ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗРЕСУРС» УКРАЇНИ»
(Покупець) укладено контракт з ВАТ
«Воркутауголь» (Постачальник) на
поставку вугілля, відповідно до умов
якого Постачальник зобов'язаний
поставити, а Покупець зобов'язаний
прийняти та сплатити за вугілля , яке
поставляється на умовах DAP, відповідно
до правил тлумачення міжрайонних
комерційних термінів-Інкотермс 2010.
Витрати, по вивантаженню товару несе
Покупець.

Згідно додатку 1 від 04.10.2012 року, який є
невід'ємною частиною договору №
ВУ-ЕРУ/2012, ціна за товар встановлена у
розмірі 175,00 дол. США за одну метричну
тонну.

Протягом жовтня-листопада 2012 року ТОВ
«ТД «Євразресурс Україна» звернулось
до Дніпропетровської митниці для
оформлення вантажу за вищевказаним
контрактом, шляхом подання
вантажно-митних декларацій. Крім того,
для підтвердження заявлених
відомостей про митну вартість товару
ТОВ «ТД «Євразресурс Україна» надані
наступні документи: картки обліку
особи, яка здійснює операції з товарами
від 13.10.2010 року № 11000/1/10/115503; накладні
ЦІМ/УМВС; висновок про вартісні
характеристики товару, підготовлений
спеціальною експертною організацією
від 29.10.2012 року № 10/560; рахунок-фактура
(інвойс) від 29.10.12 № ;
зовнішньоекономічний договір від
04.10.2012 року № ВУ-ЕРУ/2012 із доповненням №
1 від 04.10.2012 року; довідка про проведення
декларування валютних цінностей від
22.10.2012 року; сертифікат про проходження
товару форми СТ-1 від 16.10.2012 року № RU AU
2815117; сертифікати якості; копії
вантажно-митних декларацій країни
відправлення.

Дніпропетровська митниця із
визначеною митною вартістю товару у
вантажно-митних деклараціях не
погодилась та відмовилась в оформленні
товару шляхом видачі карток відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення. Відмова
обґрунтована тим, що надані позивачем
документи містять розбіжності та не
дозволяють обчислити митну вартість
товару у спосіб, обраний позивачем. У
зв'язку із неможливістю застосування
першого методу визначення митної
вартості товарів (за ціною договору
(контракту)) посадовою особою
Дніпропетровської митниці Державної
митної служби України застосовано
наступний метод - за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів,
відповідно до ст.60 Митного кодексу
України, та відповідно скориговано
митну вартість. У зв'язку з прийняттям
митним органом рішення про коригування
митної вартості за поданими
деклараціями відмовлено в митному
оформленні та видано картки відмови.

Позивачу запропоновано надати
документи на підтвердження заявленої
митної вартості товару, а саме: рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі мали
місце відповідно до контракту,
каталоги, специфікації, прейскуранти
виробника товару, виписку з
бухгалтерської документації, договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний із договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається, об'єктивні
висновки експертних організацій щодо
вартісних та якісних характеристик
товару.

Листом від 29.12.2012 року за № ОВЄС/1740 ТОВ
«ТД «Євразресурс Україна» подано до
Дніпропетровської митниці документи,
які, на думку позивача, підтверджують
заявлену митну вартість товару
«вугілля кам'яне бітумінозне і
вугільний концентрат, марки 2Ж».

Дніпропетровською митницею розглянуто
надані позивачем документи в
обґрунтування самостійно
задекларованої митної вартості
відповідно до ціни контракту, та листом
від 17.01.2013 року за № 17-10-2/434 повідомлено
про результати розгляду, а саме: про
відсутність у наданих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості,
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена, відсутність об'єктивних
документально підтверджених
відомостей та неможливість проведення
обчислення формування ціни товару
згідно наданих документів, а відтак про
відсутність у відповідача підстав для
перегляду спірних рішень про
коригування митної вартості товарів.

Позивачем для уникнення простою
вагонів та накладення штрафу, подано
нові митні декларації згідно ст.55
Митного кодексу України та Наказу
Державної митної служби України № 230
від 03.11.2011 року, з урахуванням
скоригованої митної вартості
товарів-185, 00 дол. США за одну метричну
тону.

Вважаючи рішення митного органу щодо
коригування митної вартості товару та
відмови у прийнятті митної декларації
протиправними та безпідставними, ТОВ
«ТД «Євразресурс Україна» звернулось
до суду за захистом порушеного права.

Спірним є питання правомірності
застосування митним органом при
визначенні митної вартості товарів
другорядного методу, передбаченому
статтею 57 МК України (за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів), і
не врахування при визначенні митної
вартості товарів заявленої
(задекларованої) митної вартості
товарів, визначеної Товариством за
основним методом визначення митної
вартості товарів (методом 1), тобто за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Дослідивши обставини справи,
заслухавши представників сторін,
колегія суддів дійшла висновку про
правомірність та обґрунтованість
оскаржуваної постанови суду першої
інстанції у даній справі, і про
відсутність підстав для задоволення
апеляційної скарги ТОВ «ТД
«ЄвразРесурс» Україна», з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 49 МК України митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Статтею 50 МК України визначено, що
відомості про митну вартість товарів
використовуються для: 1) нарахування
митних платежів; 2) застосування інших
заходів державного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності
України; 3) ведення митної статистики; 4)
розрахунку податкового зобов'язання,
визначеного за результатами
документальної перевірки.

Положеннями глави 9 МК України
передбачені методи визначення митної
вартості товару та порядок їх
застосування, зокрема ст. 57 МК України
передбачені наступні методи
визначення митної вартості товару:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Заявлена позивачем митна вартість
товару обрахована за основним методом
визначення митної вартості товару - за
ціною договору.

Відповідно до положень ст.52 Митного
кодексу України, декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товарів, зобов'язані
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню.

Відсутність посилання на конкретні
джерела інформації та умови формування
вартості товару, відсутність
інформації щодо вартості транспортних
складових, унеможливлюють проведення
обчислення з урахуванням положення
ст.52 Митного кодексу України.

Положенням ч.2 ст.53 Митного кодексу
України визначено, що документом, який
підтверджує митну вартість, якщо
рахунок сплачено, є банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару.

За умовами додатку № 1 контракту від
04.10.2012 року № ВУ-ЕРУ/2012, строк оплати за
поставлений товар -14 календарних днів з
дати поставки. Датою поставки
вважається дата, зазначена у штемпелі
залізничної накладної, проставленою
станцією призначення. Враховуючи
вказані факти, оплата повинна бути
здійснена у повному обсязі. Заявлена
декларантом загальна сума по
поставкам, здійснена за вказаними
деклараціями, складає 2 390 482,5 $ (доларів
США).

Надані листом від 29.12.2012 № ОВЭС/1740 у
підтвердження митної вартості товару
платіжні доручення в іноземній валюті
№ 130 від 02.11.2012, № 136 від 13.11.2012, № 147
22.11.2012, № 163 від 07.12.2012 про перерахунок
коштів ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗРЕСУРС»
УКРАЇНИ» на загальну суму 2 018 117,5 $ за
контрактом не підтверджують оплату
партії товару.

Крім того, визначена договорами на
реалізацію на території України
вартість вугільного концентрату не
відповідає витратам, понесеним
імпортером на ввезення товару, що
ставить під сумнів достовірність
наведених даних.

Відповідно до приписів ст. 54 МК України
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
органом доходів і зборів під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів орган доходів і
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган має право упевнитися в
достовірності або точності будь-якої
заяви, документа чи декларації, поданої
для цілей визначення митної вартості.

Згідно до ч .4 ст. 54 МК України митний
орган зобов'язаний здійснювати
контроль заявленої декларантом або
уповноваженою ним особою митної
вартості товарів шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості, наявності в поданих
зазначеними особами документах усіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Посадова особа митного органу має
право під час здійснення контролю
заявленої митної вартості товару,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем на вимогу митного органу
надати додаткові документи,
відповідно до визначеного податковою
особою Дніпропетровської митниці
переліку, зазначено, що «…надати
додаткові документи немає можливості.
Проведено консультацію та обмін
наявної цінової інформації".

При цьому, посилання скаржника на те, що
відсутність можливості надати
документи не є відмовою від їх надання,
колегією суддів до уваги не
приймаються з огляду на те, що у даному
випадку результатом і неможливості, і
відмови є ненадання документів, які
витребувані митним органом.

Також, скаржник не спростовуючи
ненадання саме витребуваних
відповідачем додаткових документів,
вважає таке витребування
безпідставним, оскільки, на думку
позивача, наданих Товариством
документів було достатньо для
визначення митної вартості товару
згідно ціни договору.

Проте, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
лист Державного підприємства
«Держзовнішінформ» від 29.10.2012 року
№10/560, наданий позивачем на
підтвердження заявленої митної
вартості товару, у період дії
гарантійних зобов'язань, щодо
контрактного рівня цін та тарифів на
перевезення вугілля залізничним
транспортом, не усуває розбіжності в
наданих документах щодо повної оплати
отриманої партії товару, оскільки у
відповідності до приписів ст. 53 МК
України документом який підтверджує
оплату товару є банківський платіжний
документ, а не лист експертної
установи. Крім того, встановлений,
відповідно до листа №10/560 рівень цін за
перевезення вугілля ніяким чином не
впливає на факт відсутності повної
сплати отриманої партії товару, який
встановлено з наданих позивачем
договору поставки та платіжних
доручень в іноземній валюті.

Отже, з огляду на те, що Товариством не
надано додаткових документів, які б
підтверджували заявлену митну
вартість товару, митниця не мала
підстав для застосування методу 1
визначення митної вартості, на якому
наполягає позивач.

Згідно ст.59 МК України у разі якщо
митна вартість імпортованих товарів не
може бути визначена згідно з
положеннями статті 58 цього Кодексу, за
митну вартість береться вартість
операції з ідентичними товарами, які
продаються на експорт в Україну з тієї
ж країни і час експорту яких
збігається з часом експорту
оцінюваних товарів або є максимально
наближеним до нього.

При застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться вартість операції з
ідентичними товарами з дотриманням
умов, зазначених у цій статті. При
цьому під ідентичними розуміються
товари, однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як:

1) фізичні характеристики;

2) якість та репутація на ринку;

3) країна походження;

4) виробник.

При застосуванні другого методу
визначення митної вартості товару
митний орган використовує інформацію,
яка міститься в базі даних Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
Державної митної служби України (далі -
ЄАІС ДМСУ) про продаж ідентичних
товарів.

Однак, за твердженням відповідача,
відсутність інформації щодо митного
оформлення товару з однаковими
показниками унеможливило застосування
методу визначення митної вартості
товару за ціною договору щодо
ідентичних товарів в понятті ст.59 МК
України.

Відповідно до ст.60 МК України у разі
якщо митна вартість імпортованих
товарів не може бути визначена згідно з
положеннями статей 58 та 59 цього
Кодексу, за митну вартість береться
вартість операції з подібними
(аналогічними) товарами, які продаються
на експорт в Україну і час експорту
яких збігається з часом експорту
оцінюваних товарів або є максимально
наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними)
розуміються товари, які хоч і не є
однаковими за всіма ознаками, але мають
схожі характеристики і складаються із
схожих компонентів, завдяки чому
виконують однакові функції порівняно з
товарами, що оцінюються, та вважаються
комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними
(аналогічними), враховуються такі
ознаки:

1) якість, наявність торгової марки та
їх репутація на ринку;

2) країна походження;

3) виробник.

Ціна договору щодо подібних
(аналогічних) товарів береться за
основу для визначення митної вартості
товарів, якщо ці товари ввезено
приблизно в тій же кількості і на тих же
комерційних умовах, що й оцінювані
товари.

При застосуванні третього методу або
методу 2(б) визначення митної вартості
товару митний орган використовує
інформацію, яка міститься в базі даних
ЄАІС ДМСУ про продаж подібних
(аналогічних) товарів.

Наявність інформації в ЄАІС ДМСУ про
продаж подібних (аналогічних) товарів
обумовила застосування
Дніпропетровською митницею саме
методу 3 при визначенні митної вартості
товарів.

Таким чином, враховуючи ненадання
позивачем додаткових документів для
підтвердження митної вартості товару,
відповідачем винесені спірні рішення
про визначення митної вартості товару,
відповідно до яких митну вартість
визначено у розмірі 0,1850 дол. США за кг,
на підставі наявних у митниці
відомостей із застосуванням методу 3
відповідно до ст.60 МК України, за
наявною у митниці інформацією (МД від
22.10.2012 р. № 110050000/12/107846, та МД від 16.10.2012
року №110050000/12/107652).

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
правомірності дій Дніпропетровської
митниці по застосуванню при
визначенні митної вартості товару
методу 3 на підставі ст.60 МК України,
оскільки попередні методи не могли
бути застосовані через
невідповідність умов, передбачених
ст.ст.58-59 МК України. Так, для
застосування Методу визначення митної
вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції) (ст.58 МК України) не були
надані в повному обсязі додаткові
документи, а для застосування Методу
визначення митної вартості за ціною
договору щодо ідентичних товарів (ст.59
МК України) - через відсутність
інформації про продаж ідентичних
товарів.

Відповідно до ст. 256 Митного кодексу
України, відмова у митному оформленні -
це письмове вмотивоване рішення
митного органу про неможливість
здійснення митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення через невиконання
декларантом або уповноваженою ним
особою умов, визначених цим Кодексом.

Частина 12 ст.264 Митного кодексу України
передбачає, що у разі відмови у
прийнятті митної декларації посадовою
особою митного органу заповнюється
картка відмови у прийнятті митної
декларації за формою, встановленою
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері фінансів.
Один примірник зазначеної картки
невідкладно вручається (надсилається)
декларанту або уповноваженій ним
особі. Інформація про відмову у
прийнятті для оформлення електронної
митної декларації надсилається
декларанту електронним повідомленням,
засвідченим електронним цифровим
підписом посадової особи митного
органу.

Отже відповідно до чинного
законодавства відмова митного органу
повинна бути оформлена у вигляді
карток відмови, що і було зроблено
відповідачем.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідачем правомірно
самостійно визначено митну вартість за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів, тому підстави
для задоволення позовних вимог
Товариства про визнання протиправними
та скасування спірних рішень про
визначення митної вартості товару та
карток відмови в прийнятті митної
декларації, пропуску або оформленні
товарів та транспортних засобів через
митний кордон України - відсутні.

Відповідно за таких висновків не
виникає і підстав для задоволення
позовних вимог Товариства щодо
зобов'язання відповідача надати
висновок до ГУ ДКУ у Дніпропетровській
області про повернення ТОВ «Торговий
Дім «ЄвразРесурс»Україна» надмірно
сплаченої суми у розмірі 218 367,16 грн.,
перерахованої у якості передплати за
митне оформлення, шляхом її
зарахування на поточний рахунок
позивача, та щодо зобов'язання
відповідача здійснити митне
оформлення вантажу за ціною контракту.

Стосовно посилань скаржника на
ігнорування судом першої інстанції
судової практики (ухали Вищого
адміністративного суду України від
03.10.2013 року р. у справі К/800/22051/13, ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 07.11.2013 року по справі К/800/39942/13, а
також рішення Верховного Суду України
від 18.12.2012 року, від 29.01.2013 року та від
11.02.2013 року), що є прямим порушенням
вимог законодавства, колегія суддів
зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.244-2 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

При цьому, колегія суддів звертає увагу
на те, що постанови ВАСУ, зазначені
скаржником, не входять до складу
судових рішень, у відповідність з
якими суди зобов'язані привести свою
судову практику згідно ч.1 ст.244-2 КАС
України. Посилання на висновки
Верховного Суду України суд
апеляційної інстанції не приймає до
уваги оскільки тільки за датою
прийняття судового рішення колегія
суддів не може встановити які саме
правовідносини вирішувались ВСУ.

Доводи скаржника щодо протиправного
застосування судом першої інстанції,
під час вирішення справи по суті, норм
законодавства, яке на момент
виникнення спірних правовідносин вже
втратили чинність, колегія суддів
вважає необґрунтованими, оскільки
посилання суду першої інстанції на те,
що спірні правовідносини регулюються
нормами Митного кодексу України від
11.07.2002 № 92-IV, є опискою, допущеною судом
під час виготовлення повного тексту
рішення, яка не впливає на
правомірність, вмотивованість та
обґрунтованість прийнятого рішення,
оскільки рішення прийняте судом першої
інстанції повністю ґрунтувалось на
положеннях Митного кодексу України N
4495-VI від 13.03.2012 року, який набрав
чинності до моменту виникнення спірних
відносин та є чинним на теперішній час.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують правового обґрунтування,
покладеного в основу судового рішення,
тому не можуть бути підставою для
скасування постанови суду першої
інстанції.

Крім того, представником ТОВ "ТОРГОВИЙ
ДІМ "ЄВРАЗРЕСУРС" УКРАЇНА" надано
клопотання про заміну сторони у зв'язку
з правонаступництвом позивача. У
зв'язку з припиненням юридичної особи
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ
"ЄВРАЗРЕСУРС" УКРАЇНА" шляхом
приєднання до Публічного акціонерного
товариства «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА», повним
правонаступником ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ
"ЄВРАЗРЕСУРС" УКРАЇНА" є ПАТ«ЄВРАЗ СУХА
БАЛКА» , що підтверджується випискою з
ЄДР юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Серії АБ № 444360 від
22.03.2012 року. Враховуючи надані докази та
приписи ст. 55 КАС України, колегія
суддів вважає за необхідне
задовольнити клопотання.

Керуючись ст.ст. 55, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "ЄВРАЗ СУХА
БАЛКА" на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
30 січня 2013 р. у справі № 2а/0470/14279/12 -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
30 січня 2013 р. у справі № 2а/0470/14279/12 -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.А. Бишевська

Суддя:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Я.В. Семененко