Справа № 815/2726/14
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2726/14
У Х В А Л А

20 червня 2014 року
м. Одеса

10 год. 54 хв.

У залі судових засідань № 31

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
- Балан Я.В.

при секретарі судового засідання
- Гречаній Ю.Г.

за участю сторін:

представник позивача
- ОСОБА_1 (за довіреністю)

представник відповідача
- Сєміног Л.В. (за довіреністю)

представник відповідача
- Бриленко К.Б. (за
довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні клопотання представника
відповідача про залишення позову
фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (іпн
НОМЕР_1) до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області про визнання
протиправним та скасування припису
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області від 27.03.2014 року про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, визнання протиправною та
скасування постанови Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області № 142/116-п
від 07.04.2014 року про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності без розгляду,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного
адміністративного суду знаходиться
справа за адміністративним позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (іпн
НОМЕР_1) до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області про визнання
протиправним та скасування припису
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області від 27.03.2014 року про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, визнання протиправною та
скасування постанови Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області № 142/116-п
від 07.04.2014 року про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності без розгляду.

Ухвалою суду від 13.05.2014 року було
відкрито провадження у справі та
призначено справу до судового
розгляду.

В судовому засіданні 20.06.2014 року
представником відповідача - Бриленко
К.Б. заявлено клопотання про залишення
позову без розгляду обґрунтоване тим,
що відповідно до приписів Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та п. 12 Порядку накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 244 від 06.04.1995 року,
постанову про накладення штрафу може
бути оскаржено до суду протягом 15 днів
з дня її винесення з повідомленням про
таке оскарження у той самий строк
інспекції, яка наклала штраф.
Оскаржувану постанову було винесено
відповідачем 07.04.2014 року, а припис 27.03.2014
року, що свідчить про порушення
позивачем передбаченого Законом
строку звернення до суду з позовом про
оскарження вказаних рішень суб'єкта
владних повноважень - Інспекції ДАБК.
Крім того, на думку представника
відповідача, позивачем також порушено
встановлений 15-денний строк на
оскарження і з моменту отримання
оскаржуваної постанови, оскільки як
свідчить наявне в матеріалах справи
повідомлення про вручення поштового
відправлення - постанови № 142/116,
вказану постанову ОСОБА_4 було отримано
12.04.2014 року.

Представник відповідача - Сєміног Л.В. в
судовому засіданні підтримала
клопотання про залишення позову без
розгляду та зазначила, що відповідачем
до матеріалів справи були надані
відповідні письмові докази щодо
отримання позивачем оскаржуваних
рішень відповідача. Кодексом
адміністративного судочинства України
на думку представника дійсно
передбачено загальний строк для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи - шість місяців, лише, якщо інше не
передбачено Законом. Так, строк щодо
оскарження постанови про накладення
штрафу за порушення у сфері
містобудівної діяльності встановлено
Законом України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності», згідно з
приписами якого, постанову про
накладення штрафу за порушення у сфері
містобудівної діяльності може бути
оскаржено у 15-денний термін з дня її
винесення. У зв'язку із зазначеним, на
думку представника відповідача, даний
адміністративний позов підлягає
залишенню без розгляду. зокрема також з
тих підстав, що передбачений 15-денний
термін сплинув навіть з дати отримання
позивачем оскаржуваних рішень.

Представник позивача заперечував
проти задоволення клопотання про
залишення позву без розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, встановлено зокрема, що для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

В адміністративному позові позивач
зазначила, що 18.04.2014 року ФОП ОСОБА_4
було поштою було отримано постанову №
142/116-п про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 07.04.2014 року, якою
позивача визнано винною у вчиненні
правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2
ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» та
накладено штраф у сумі 54 810 грн. 00 коп. із
вказаної постанови позивачу стало
відомо про складення стосовно ФОП
ОСОБА_4 акту перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
протоколу про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 27.03.2014
року та припису про усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
27.03.2014 року, які на думку позивача
прийнято з порушенням норм чинного
законодавства. Таким чином, про
порушення свої прав, свобод та
інтересів оскаржуваними рішеннями
Інспекції ДАБК в Одеській області
позивач дізналась саме 18.04.2014 року, з
урахуванням чого, адміністративний
позов було 03.05.2014 року надіслано поштою
до суду. Таким чином. На думку позивача,
встановлений законом строк для
оскарження вказаних постанови та
припису ФОП ОСОБА_4 не пропущено.

Пунктом 12 Порядку № 244 від 06.04.1995 року
встановлено, що постанова про
накладення штрафу може бути оскаржено
протягом 15 днів з дня її винесення з
повідомленням про таке оскарження у
той самий строк інспекції, яка наклала
штраф.

Дослідивши матеріали позову та додані
до матеріалів справи докази, суд дійшов
висновку про безпідставність
заявленого клопотання відповідачем,
оскільки вказане призведе до порушень
прав позивача на звернення до суду за
захистом порушених прав.

Згідно зі ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Суд вважає за необхідне зазначити про
те, що встановлення процесуальних
строків законом та судом передбачено з
метою дисциплінування учасників
адміністративного судочинства та
своєчасного виконання ними
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства України
певних процесуальних дій. Інститут
строків в адміністративному процесі
сприяє досягненню юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах, а також стимулює учасників
адміністративного процесу
добросовісно ставитися до виконання
своїх обов'язків. Ці строки обмежують
час, протягом якого такі
правовідносини можуть вважатися
спірними; після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними.

В силу закону, поважними причинами
визнаються лише такі обставини, які є
об'єктивно непереборними, не залежать
від волевиявлення особи, що
звертається до суду, та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
процесуальних дій, що підтверджується
належними доказами, розглянувши
матеріали позову та доданих до нього
документів суддя вважає, що наявності
поважних причин пропуску строку
звернення до суду позивачем не
зазначено та судом з матеріалів
позовної заяви не встановлено.

Конституцією України кожному
гарантується право на оскарження в
суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб (ч. 2 ст. 5 Конституції
України).

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в
тому числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 статті Конвенції Ради Європи
«Про захист прав та основоположних
свобод» від 04.11.1950 року, ратифікована
Україною в 1997 році встановлено, що
кожен має право на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом.

На думку Європейського суду з прав
людини, викладеній у рішенні цього суду
по справі «Ґолдер проти Сполученого
Королівства» зазначив, що було б
немислимо, щоб стаття 6 п. 1 містила
детальний опис наданих сторонами
процесуальних гарантій і не захищала
би в першу чергу того, що дає можливість
практично користуватись цими
гарантіями - доступ до суду. Такі
характеристики процесу, як
справедливість, публічність, динамізм,
позбавляються смислу, якщо не має
прямого судового розгляду. Також, в
цьому рішенні суд посилається на
практику Європейського суду з прав
людини, відповідно до якої п. 1 ст. 6
Конвенції закріплює «право на суд», в
якому право на доступ до суду - право
порушити провадження у справах щодо
прав та обов'язків - становить тільки
один з його аспектів.

Для того, щоб право на доступ до суду
було ефективним, особа повинна мати
чітку фактичну можливість оскаржити
діяння, що становить втручання у її
права (рішення Європейського суду з
прав людини у справі «Беллет проти
Франції»).

Щодо доводів представника відповідача
про те, що вказаний припис позивачем
отримано 02.04.2014 року, відповідно до
наявного в матеріалах справи
повідомлення про вручення поштового
відправлення, суд зазначає, що по-перше,
вказане повідомлення не містить
відомостей про документ, а по-друге,
строк щодо оскарження припису
Інспекції ДАБК в Одеській області
визначається виходячи з положень ст. 99
Кодексу адміністративного судочинства
України.

З урахуванням встановлених обставин
та наведених норм чинного
законодавства, приймаючи до уваги, що
про припис Інспекції ДАБК в Одеській
області від 27.03.2014 року позивачу у
справі стало відомо після отримання
постанови, а саме - 18.04.2014 року, суд
дійшов висновку, що встановлений ч. 2 ст.
99 Кодексу адміністративного
судочинства України строк на звернення
до суду з вимогами щодо оскарження
цього припису позивачем не пропущено, у
зв'язку із чим клопотання представника
відповідача в цій частині не підлягає
задоволенню.

Щодо залишення позову в частині
оскарження постанови № 142/116-п без
розгляду, суд вважає клопотання
представника відповідача також не
обґрунтованим, з тих підстав, що про
існування оскаржуваної постанови
позивачу стало відомо лише після її
отримання - 18.04.2014 року.

Частиною 1 статті 99 КАС України
передбачено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Приймаючи до уваги встановлені
обставини, та враховуючи положення ч.1,
ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного
судочинства України, початок перебігу
п'ятнадцятиденного строку на
оскарження постанови Інспекції ДАБК в
Одеській області № 142/116-п від 04.04.2014
року, на переконання суду, обчислюється
з 18.04.2013 року - з дати коли позивач
дізнався про існування постанови.

Враховуючи встановлені судом
обставини, суд дійшов висновку про
відмову у задоволенні клопотання
представника відповідача про
залишення позову без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 5, 6, 71, 72, 99, 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника
відповідача про залишення позову
фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (іпн
НОМЕР_1) до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області про визнання
протиправним та скасування припису
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області від 27.03.2014 року про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, визнання протиправною та
скасування постанови Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області № 142/116-п
від 07.04.2014 року про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності без розгляду, без розгляду -
відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та строки, встановлені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Ухвала суду може бути оскаржена в
порядку та строки, встановлені ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Оскарження ухвали не зупиняє її
виконання, а також не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складено та
підписано 25 червня 2014 року.

Суддя
Я.В. Балан

інше

відмова у задоволенні клопотання
про залишення позову без розгляду