Справа № 2а-3634/12/1370
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
Справа № 9104/152645/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
судді Клюби В. В.

суддів:
Кухтея Р. В., Яворського І. О.

з участю секретаря судового засідання
Сердюк О. Ю.

представника особи, яка
подала

апеляційну скаргу
(відповідача) Ортинської Н. М.,
Ворошилової Н. В.

представника позивача
Єсіпова І. А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові
апеляційну скаргу Дрогобицької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Львівській області на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 09 серпня 2012
року по справі №2а - 3634/12/1370 за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «TFC GROUP» до
Дрогобицької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про скасування податкових
повідомлень - рішень, -

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «TFC Group» звернулося до
Львівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Дрогобицької об'єднаної державної
податкової інспекції Львівської
області Державної податкової служби і
просило визнати протиправними та
скасувати податкові повідомлення -
рішення відповідача: від 29 квітня 2011
року за №, від 04 травня 2011 року за
№, від 05 травня 2011 року за №,
від 06 травня 2011 року за № та від 10
травня 2011 року №.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у
період із 20 квітня по 06 травня 2011 року
відповідачем проводилася
документальна планова виїзна
перевірка з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період із 01 січня по 31
грудня 2010 року, в ході проведення якої
складені акти №75/23 - 1/ квітня 2011
року, №77/23 - 1/22407311 від 29 квітня 2011 року,
№82/23 - 1 від 04 травня 2011 року, №88/23 - 1 05
травня 2011 року, №93/23 - 1/22407311 від 06 травня
2011 року «Про ненадання документів, що
належать до предмета перевірки». За
результатами перевірки 23 травня 2011
року складено акт №406/23 - 1/22407311. На
підставі висновків перевірки
відповідачем були прийняті оспорювані
податкові повідомлення рішення, якими
позивачу було збільшено суму грошового
зобов'язання за штрафними (фінансовими)
санкціями: за першим рішенням на суму 510
гривень і за іншими податковими
повідомленнями - рішеннями по 1 020
гривень за кожним рішенням на загальну
суму 4 590 гривень. Підставою для
прийняття таких рішень були твердження
відповідача про ненадання до перевірки
документів. Проте, усі прийняті рішення
стосуються однієї перевірки, а тому
відповідачем протиправно застосовано
за одне порушення п'ять штрафних
санкцій. При цьому, податковим
законодавством не визначено переліку
первинних та інших документів, які
пов'язані з обчисленням податків, та є
необхідними для проведення перевірки.
Також позивач звернувся до експертної
установи для проведення незалежного
економічного експертного дослідження,
висновком якої підтверджено висновки
перевірки тільки щодо невключення до
складу валових доходів 208 гривень 33 коп.
та до складу податкового зобов'язання з
податку на додану вартість 41 гривню 67
коп.

Крім цього при проведенні перевірки
відповідач не надав належної оцінки
документам первинного бухгалтерського
та податкового обліку, що йому було
надано під час перевірки згідно актів
прийому - передачі документів. В
останній день перевірки відповідачем
було вручено новий наказ від 06 травня
2011 року №592 про внесення змін до
попереднього наказу №534, яким період
діяльності позивача, що підлягає
перевірці, був збільшений на один
квартал (IV квартал 2010 року), який
фактично не перевірявся у зв'язку із
закінченням терміну на проведення
перевірки.

Відповідач подав письмові заперечення
на адміністративний позов, згідно
змісту яких підтвердженим є факт
порушення позивачем п.44.1 ст. 44 та пп. 75.1.2
п. 75.1 ст.75 Податкового кодексу України,
оскільки у періоді часу із 20 квітня по 06
травня 2011 року до перевірки не
представлено регістри податкового та
бухгалтерського обліку, інші документи
пов'язані з обчисленням і сплатою
податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Це підтверджується тим, що на письмові
вимоги Державної податкової інспекції
у Дрогобицькому районі, в яких
зазначено конкретний перелік
документів, які повинен надати позивач,
до перевірки документи не подано.
Зокрема, на вимогу податкового органу
не було надано: установчі документи,
Головну книгу за 2010 рік, журнали -
ордери та оборотно - сальдові відомості
по рахунках бухгалтерського обліку №№
10, 12, 13, 20, 28, 30, 31, 36, 37, 39, 40, 42, 44, 50, 63, 64, 65, 66,
68, 71, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 98 за період із 01 січня
по 30 грудня 2010 року, касові книги,
касові документи та авансові звіти за
цей же період, встановлені ліміти каси
та чекові книжки, виписки банку та
банківські документи по банківських
рахунках в суцільному порядку, накази
по підприємству, трудові книжки, журнал
реєстрації трудових книжок, журнал
реєстрації довіреностей, відомості
нарахування амортизації основних
засобів, товарно - транспортні
накладні, подорожні листи, транспортні
квитанції залізниці, акти виконаних
робіт, договори на здійснення
господарської діяльності, договори на
отримання та надання поворотної
фінансової допомоги, договори оренди
офісних, складських та виробничих
приміщень, товарно-матеріальні звіти,
які б відображали наявність товарно -
матеріальних цінностей на початок та
кінець звітних періодів в кількісному
та вартісному виразі. Крім цього,
обставини неподання документів
підтверджуються відповідними актами
прийому - передачі документів, що були
підписані платником та ревізорами -
інспекторами.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 09 серпня 2012
року позовні вимоги задоволено:
визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення - рішення
Дрогобицької об'єднаної державної
податкової інспекції Львівської
області Державної податкової служби
від 29 квітня 2011 року №, від 04
травня 2011 року №, від 05 травня 2011
року №, від 06 травня 2011 року
№ та від 10 травня 2011 року №.

З таким судовим рішенням суду першої
інстанції не погодився відповідач і в
порядку апеляційного оскарження подав
на вказану постанову суду першої
інстанції до Львівського апеляційного
адміністративного суду апеляційну
скаргу, у якій з посиланням на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог у повному обсязі.

Крім цього, обґрунтовуючи доводи
апеляційної скарги, посилається на ті
обставини, що згідно ст. 85 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний надати до перевірки
органам державної податкової служби
всі документи після початку перевірки.
Також відповідно до ст. 16 Податкового
кодексу України платник податків на
письмову вимогу податкового органу, у
якій зазначено перелік документів,
зобов'язаний подавати документи з
обліку доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних із визначенням
об'єктів оподаткування; первинні
документи; регістри бухгалтерського
обліку, фінансову звітність та інші
документи, пов'язані з обчисленням та
сплатою податків і зборів.

Так як суду були представлені
відповідні вимоги про надання
документів і ці документи не були
надані, що також було встановлено
судом, відповідачем правомірно у
відповідності до ст. 121 Податкового
кодексу України було застосовано
штрафні санкції. Тому, відповідач
вважає, що суд першої інстанції без
достатніх підстав скасував оспорювані
податкові повідомлення - рішення.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 05 червня 2014
року у відповідності до ст. 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
в порядку процесуального
правонаступництва замінено
відповідача: Дрогобицьку об'єднано
державну податкову інспекцію
Львівської області Державної
податкової служби на Дрогобицьку
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Львівській області.

Представник позивача в порядку ст. 49
Кодексу адміністративного судочинства
України подав до Львівського
апеляційного адміністративного суду
письмові пояснення, згідно змісту яких
відповідачу були надані банківські
виписки, що підтверджується актами
прийому - передавання документів, які
підтверджують також і подання інших
документів. Також, позивач зазначає, що
стаття 44 Податкового кодексу України
встановлює вимоги до підтвердження
даних податкової звітності і не
поширюється на податкову звітність
позивача у період діяльності позивача,
який було охоплено перевіркою, тобто до
набрання чинності Податковим кодексом
України. Позивачем були надані на
вимогу податкового органу усі
документи, що належать до предмета
перевірки.

Крім цього, для доведення факту
ненадання позивачем документів, що є
формою перешкоджання здійсненню
повноважень посадовим особам
податкового органу, відповідач повинен
був складати протоколи про
адміністративне правопорушення, а не
акти про ненадання документів.

Письмові пояснення були подані також
представником відповідача, у яких
відповідач зазначає про те, що
посилання суду першої інстанції на ст.
73 Податкового кодексу України є
безпідставними, оскільки дана норма не
застосовується до правовідносин що
виникають в ході проведення планової
документальної перевірки. Скерування
запиту про надання документів
відповідно до ст. 78 Податкового кодексу
України є передумовою проведення
позапланової документальної
перевірки. З моменту допуску
відповідача до проведення перевірки у
позивача виник обов'язок надання до
перевірки документів. Обов'язок по
наданню документів передбачений ст. 16
Податкового кодексу України. У випадку
ненадання до перевірки документів,
податковий орган повинен скласти акт
довільної форми, що засвідчує факт
відмови, а факт складання акта
відображається в акті документальної
перевірки, як це передбачено Порядком
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 22 грудня 2010 року за №984.

В судовому засіданні представники
особи, яка подала апеляційну скаргу
(відповідача) підтримали доводи
викладені в апеляційній скарзі та
письмових поясненнях, і вважають, що
постанова суду першої інстанції із
зазначених підстав підлягає
скасуванню.

Представник позивача не погодився із
доводами апеляційної скарги і вважає,
що викладені у поданій апеляційній
скарзі обставини, не можуть
підтверджувати наявність підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції.

Вислухавши суддю - доповідача, доводи
представників сторін, дослідивши
наявні в справі матеріали та докази,
перевіривши доводи апеляційної скарги
у їх сукупності, правильність правової
оцінки судом першої інстанції обставин
справи та застосування норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів апеляційного суду
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване судове
рішення та умотивовуючи свої висновки,
суд першої інстанції виходив з того, що
обране відповідачем найменування
вищевказаних актів, а саме: про
ненадання документів, не відповідає
встановленим у судовому засіданні
обставинам, оскільки у таких актах не
відображено фактично поданих згідно
актів прийому - передавання документів,
наданих відповідачу для огляду.

Крім того, посилання у цих актах на
письмову вимогу відповідача про
надання документів від 26 квітня 2011 року
№10/24 - 0, що пізніше було відображено в
Акті перевірки від 23 травня 2011 року
№406/23 - 1/22407311, не знайшло свого
підтвердження у судових засіданнях,
оскільки на вимогу суду відповідачем
такого запиту суду не подано. Всупереч
приписам ст. 73 Податкового кодексу
України, вказані запити не містять
правової підстави, яка є обов'язковою
складовою письмового запиту про
подання інформації, необхідної для
виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій та
завдань. Також у цих запитах відсутнє
посилання на п. 73.3 ст. 73 Податкового
кодексу України, а письмовий запит
№82/23 - 1 від 04 травня 2011 року не
завірений печаткою відповідача.

За висновком суду першої інстанції,
запити було складено з порушенням
вимог, викладених в абзацах першому та
другому пункту 73.3 статті 73 Податкового
кодексу України, а тому платник
податків у даному випадку звільняється
від обов'язку надавати відповідь на
такий запит.

Крім цього, суд першої інстанції
зазначив, що листом від 30 травня 2011 року
за вихідним №3111/05 - 11 позивачем
скеровано на адресу відповідача
належним чином завірені додаткові
документи бухгалтерського обліку для
врахування їх під час прийняття
рішення державним органом податкової
служби, оскільки в останній день
проведення перевірки 06 травня 2011 року
підприємство було ознайомлено із
наказом про збільшення періоду, за
який буде проведено перевірку, на цілий
квартал (у період за який проводилася
перевірка включено також IV квартал 2010
року), у зв'язку з чим інспектором за
браком часу не було взято до уваги ряд
додаткових документів, що стосуються
предмету перевірки. Оскільки суд
першої інстанції прийшов до висновку
про відсутність порушень позивачем
вказаних в оскаржуваних податкових
повідомленнях - рішеннях ст. 44, пп. 75.1.2 п.
75.1 ст. 75, п. 85.1 ст. 85 Податкового кодексу
України, які не містять конкретні
посилання на порушення позивачем вимог
податкового та валютного
законодавства, суд відповідно визнав
протиправним та безпідставним
накладення штрафних (фінансових)
санкцій на позивача, а тому
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення, за висновком суду першої
інстанції, є неправомірними та
підлягають скасуванню.

Проте, колегія суддів апеляційного
суду не погоджується із такими
висновками суду першої інстанції з
урахуванням наступного.

Як було встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій і
підтверджується матеріалами справи,
позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю «TFC Group», 09 серпня 1994
року зареєстроване виконавчим
комітетом Дрогобицької міської ради
Львівської області, як юридична особа,
і 15 серпня 1994 року взято на податковий
облік в органах державної податкової
служби за № 417. Вказані обставини
підтверджуються Свідоцтвом про
державну реєстрацію від 09 серпня 1994
року №599.

Згідно свідоцтв про реєстрацію
платника податку на додану вартість,
позивач протягом періоду діяльності,
за який проведено перевірку, був
платником податку на додану вартість.

Відповідачем із 20 квітня по 06 травня 2011
року проведено документальну планову
виїзну перевірку з питань дотримання
позивачем вимог податкового, валютного
та іншого законодавства за період із 01
січня по 31 грудня 2010 року, за
результатами якої 23 травня 2011 року
складено акт перевірки за №406/23 - 1/22407311.
Згідно змісту вказаного акту, в ході
перевірки виявлені порушення вимог
податкового законодавства, а саме: п. 1.
23 ст. 1 та пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, п.5.1, пп. 5.2.1 п.5.2,
пп. 5.3.9 п. 5.3, п. 5.9 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», внаслідок чого завищено
від'ємне значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток за
2010 рік в розмірі 679 865 гривень та
занижено податок на прибуток на
загальну суму 3 045 412 гривень у тому
числі: за 1 квартал 2010 року (термін
сплати 20 травня 2010 року) - у сумі 454 727
гривень; за 2 квартал 2010 року (термін
сплати 19 серпня 2010 року) - у сумі 751 580
гривень; за 3 квартал 2010 року (термін
сплати 19 листопада 2010 року) - у сумі 1 155
146 гривень, 4 квартал 2010 року (термін
сплати 19 лютого 2011 року) - у сумі 683 959
гривень; п. 1.4 ст. 1, п. 4.1 ст. 4, пп. 6.1.1 п. 6.1
ст. 6, п. 7.1 ст. 7, пп. 7.3.1 п. 7.3, пп. пп. 7.4.1, 7.4.4
п. 7.4 статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість», в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 3 105 083
гривень, у тому числі: у січні 2010 року
(термін сплати 02 березня 2010 року) - у
сумі 8 771 гривня; у лютому 2010 року (термін
сплати 30 березня 2010 року) - у сумі 183 799
гривень; у березні 2010 року (термін
сплати 30 квітня 2010 року) - у сумі 192 591
гривня; у квітні 2010 року (термін сплати
31 травня 2010 року) - у сумі 284 039 гривень; у
травні 2010 року (термін сплати 30 червня
2010 року) - у сумі 58 113 гривень; у червні 2010
року (термін сплати 30 липня 2010 року) - у
сумі 213 643 гривні, у липні 2010 року (термін
сплати 30 серпня 2010 року) - у сумі 357 632
гривні, у серпні 2010 року (термін сплати
30 вересня 2010 року) - у сумі 314 367 гривень,
у вересні 2010 року (термін сплати 01
листопада 2010 року) - у сумі 308 804 гривні, у
жовтні 2010 року (термін сплати 30
листопада 2010 року) - у сумі 236 208 гривень,
у листопаді 2010 року (термін сплати 30
грудня 2010 року) - у сумі 224 649 гривень, у
грудні 2010 року (термін сплати 30 січня 2011
року) - у сумі 722 467 гривень, а також
завищено залишок від'ємного значення
податку на додану вартість (ряд. 26
Декларації) в сумі 63 537 гривень; ст. 19
Декрету Кабінету Міністрів «Про
місцеві податки і збори» внаслідок
неподання Волинською філією ТзОВ «TFC
Group» розрахунку комунального податку
за четвертий квартал 2010 року; пп. 4.2.9, п.
4.2 ст. 4, пп. 9.10.4 п. 9.10 ст. 9, пп. 19.2 «а» ст. 19
3акону України «Про податок з доходів
фізичних осіб», в результаті чого не
утримано та не перераховано податок з
доходів фізичних осіб до бюджету в сумі
19 158 гривень 62 коп.; пп. 8.6.1 п. 8.6 ст. 8
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», внаслідок відчуження без
згоди податкового органу активів, які
перебували у податковій заставі на
загальну суму 204 805 гривень 93 коп.; п. 91.4
ст. 91 Податкового Кодексу України
внаслідок перешкоджання виконанню
податковим керуючим, призначеним
наказом податкового органу від 14
лютого 2011 року №161 «Про призначення
податкових керуючих за суб'єктами
господарювання - боржниками»
повноважень, визначених цим Кодексом у
проведення перевірки стану збереження
заставних активів; порушення позивачем
ч. 1 ст. ст. 203, 215, 228, 662, 655, 656 Цивільного
кодексу України в частині недодержання
в момент вчинення правочину вимог, які
не спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними
(п.5 ст. 203 ЦК України) з ТзОВ «Восток
інвест метал».

Судом також встановлено, що позивачем
були отримані запити відповідача про
надання документів: №5524/10/23 - 1 від 21
квітня 2011 року; №5584/10/23 - 1 від 22 квітня
2011 року; №5701/10/23 - 1 від 27 квітня 2011 року;
№5797/10/23 - 1 від 28 квітня 2011 року; №5900/10/23 -
1 від 29 квітня 2011 року; №6081/10/23 - 1 від 04
травня 2011 року; №6171/10/23 - 1 від 05 травня
2011 року та №6284/23 - 1 від 06 травня 2011 року.

Отримання позивачем вказаних запитів
із відміткою про дату отримання
підтвердив в судовому засіданні
апеляційного суду представник
позивача.

Крім цього 20 квітня 2011 року, 21 квітня 2011
року, 22 квітня 2011 року, 27 квітня 2011 року,
28 квітня 2011 року, 29 квітня 2011 року, 04
травня 2011 року, 05 травня 2011 року та 06
травня 2011 складено акти прийому -
передавання документів з метою огляду,
які були підписані представниками
сторін. Згідно вказаних актів
позивачем були передані для огляду при
проведенні планової документальної
перевірки: банківські виписки;
розхідні накладні; розхідні та
прихідні податкові накладні; касову
книгу та касові документи; банківські
виписки; розрахункові відомості по
нарахуванню заробітної плати; реєстри
отриманих та виданих податкових
накладних; Договори про фінансовий
лізинг №649 від 12 червня 2009 року та №972
від 02 жовтня 2009 року; кредитний договір
від 12 лютого 2010 року та Договір
банківського вкладу від 04 березня 2010
року; оборотні відомості; картки
рахунків; авансові звіти; витрати
обігу.

У зв'язку з ненаданням позивачем
податковому органу до перевірки
документів згідно письмових запитів,
відповідачем були складені акти «Про
ненадання документів, що належать до
предмета перевірки»: №75/23 - 1/22407311 від 28
квітня 2011 року, від №77/23 - 1/22407311 від 29
квітня 2011 року, №82/23 - 1 від 04 травня 2011
року, №88/23 - 1 від 05 травня 2011 року, №93/23 -
1/22407311 від 06 травня 2011 року, згідно
змісту яких позивачем, окрім
документів, наданих згідно актів, не
представлено всі інші документи, що
належать до предмета перевірки
(регістри податкового та
бухгалтерського обліку, договори на
здійснення господарської діяльності,
договори оренди основних фондів,
активи виконаних робіт (послуг),
банківські виписки в суцільному
порядку).

У зв'язку з цим на підставі
вищевказаних Актів «Про ненадання
документів, що належать до предмета
перевірки» відповідачем прийнято
податкові повідомлення - рішення:
№ від 29 квітня 2011 року, яким
позивачу було збільшено суму грошового
зобов'язання за штрафними (фінансовими)
санкціями в розмірі 510 гривень; №
від 04 травня 2011 року, № від 05
травня 2011 року, № від 06 травня 2011
року та № від 10 травня 2011 року,
якими позивачу було збільшено суму
грошового зобов'язання за штрафними
(фінансовими) санкціями в розмірі 1 020, 00
гривень за кожним із них.

Позивачем оскаржено податкові
повідомлення рішення до Державної
податкової адміністрації у Львівській
області, та у зв'язку із відхиленням
первинної скарги - до Державної
податкової служби України. Рішенням
Державної податкової адміністрації у
Львівській області від 18 липня 2011 року
за №19483/10/25-005/1532 податкові повідомлення
- рішення відповідача залишені без
змін.

Також, рішенням Державної податкової
служби України від 20 вересня 2011 року за
№1004/6/10 - 2415 за результатами розгляду
повторної скарги оспорювані податкові
повідомлення - рішення та рішення
Державної податкової адміністрації у
Львівській області, прийняте за
розглядом первинної скарги, залишені
без змін, а скаргу позивача - без
задоволення.

Даючи правову оцінку оскаржуваному
судовому рішенню та доводам особи, яка
подала апеляційну скаргу, колегія
суддів апеляційного суду зазначає
наступне.

У відповідності до пп. 16.1.5 п. 16. 1 ст. 16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний подавати на
належним чином оформлену письмову
вимогу контролюючих органів (у
випадках, визначених законодавством)
документи з обліку доходів, витрат та
інших показників, пов'язаних із
визначенням об'єктів оподаткування
(податкових зобов'язань), первинні
документи, регістри бухгалтерського
обліку, фінансову звітність, інші
документи, пов'язані з обчисленням та
сплатою податків та зборів. У письмовій
вимозі обов'язково зазначаються
конкретний перелік документів, які
повинен надати платник податків, та
підстави для їх надання;

Відповідно до пп. пп. 20.1.6, 20.1.8 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право для здійснення функцій,
визначених податковим законодавством,
отримувати безоплатно від платників
податків, у тому числі благодійних та
інших неприбуткових організацій, у
порядку, визначеному цим Кодексом,
інформацію, довідки, копії документів
(засвідчені підписом платника податків
або його посадовою особою та скріплені
печаткою (за наявності) про
фінансово-господарську діяльність,
отримувані доходи, видатки платників
податків та іншу інформацію, пов'язану
з обчисленням та сплатою податків,
дотриманням вимог іншого
законодавства, здійснення контролю за
яким покладено на органи державної
податкової служби, а також фінансову та
статистичну звітність, в порядку та на
підставах, визначених цим Кодексом.
Також, під час проведення перевірок
мають права вивчати та перевіряти
первинні документи, які
використовуються в бухгалтерському та
податковому обліку, інші регістри,
фінансову, статистичну звітність,
пов'язані з обчисленням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби;

Згідно з п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу
України органи державної податкової
служби мають право звернутися до
платників податків та інших суб'єктів
інформаційних відносин із письмовим
запитом про подання інформації
(вичерпний перелік та підстави надання
якої встановлено законом), необхідної
для виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій,
завдань, та її документального
підтвердження. Такий запит
підписується керівником (заступником
керівника) органу державної податкової
служби і повинен містити перелік
інформації, яка запитується, та
документів, що її підтверджують, а
також підстави для надіслання запиту.
Запит вважається врученим, якщо його
надіслано поштою листом з
повідомленням про вручення за
податковою адресою або надано під
розписку платнику податків або іншому
суб'єкту інформаційних відносин або
його посадовій особі.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75
Податкового кодексу України
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Пунктом 85.2 ст. 85 Податкового кодексу
України визначено обов'язок платника
податків надати посадовим (службовим)
особам органів державної податкової
служби у повному обсязі всі документи,
що належать до предмета перевірки або
пов'язані з ним. Такий обов'язок виникає
у платника податків після початку
перевірки. У разі відмови платника
податків або його законних
представників надати копії документів
посадовій (службовій) особі органу
державної податкової служби
відповідно до п. 85. 6 ст. 5 Податкового
кодексу України, така особа складає акт
у довільній формі, що засвідчує факт
відмови, із зазначенням посади,
прізвища, імені, по батькові платника
податків (його законного представника)
та переліку документів, які йому
запропоновано подати. Зазначений акт
підписується посадовою (службовою)
особою органу державної податкової
служби та платником податків або його
законним представником. У разі відмови
платника податків або його законного
представника від підписання
зазначеного акта в ньому вчиняється
відповідний запис.

Складання такого акта передбачене
також п. 5.2 Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від 22
грудня 2010 року за №984.

Таким чином з моменту допуску
відповідача до проведення перевірки у
позивача виник обов'язок надання до
перевірки первинних, бухгалтерських
документів та документів податкового
обліку, що пов'язані з предметом
перевірки.

Тобто, суд першої інстанції помилково
послався на положення ст. 73 Податкового
кодексу України, як на правову підставу
задоволення вимог позивача.

Колегія суддів апеляційного суду
звертає увагу і на те, що не
відображення у складених актах «Про
ненадання документів, що належать до
предмета перевірки» певного документа
чи документів, які фактично були
представлені до перевірки, не є тією
обставиною, яка спростовує факт не
надання до перевірки інших зазначених
у запитах та складених за результатами
відмови актах, документів.

У відповідності до ст. 121 Податкового
кодексу України незабезпечення
платником податків зберігання
первинних документів облікових та
інших регістрів, бухгалтерської та
статистичної звітності, інших
документів з питань обчислення і
сплати податків та зборів протягом
установлених статтею 44 цього Кодексу
строків їх зберігання та/або ненадання
платником податків контролюючим
органам оригіналів документів чи їх
копій при здійсненні податкового
контролю у випадках, передбачених цим
Кодексом, тягнуть за собою накладення
штрафу в розмірі 510 гривень. Ті самі дії,
вчинені платником податків, до якого
протягом року було застосовано штраф
за таке саме порушення, тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 1020
гривень.

Крім цього відповідно до змісту статті
121 Податкового кодексу України об'єктом
правопорушення є правовідносини щодо
зберігання зазначених первинних
документів, а об'єктивна сторона цього
порушення полягає у непред'явленні
зазначених документів на вимогу
контролюючих органів. Тобто, сам факт
бездіяльності є підставою для
застосування штрафних санкцій і таке
застосування у свою чергу не ставиться
в залежність від встановлення інших
обставин в ході перевірки.

Наведені фактичні обставини та докази
у сукупності спростовують доводи
позивача щодо протиправності
оспорюваних податкових повідомлень -
рішень.

З огляду на встановлені судом фактичні
обставини справи та докази,
представлені сторонами на
підтвердження обставин, якими вони
обґрунтовують свої вимоги та
заперечення, положення відповідних
нормативно - правових актів, колегія
суддів апеляційного суду вважає, що
висновок суду першої інстанції щодо
протиправності податкових повідомлень
- рішень про збільшення позивачу суми
грошових зобов'язань за штрафними
(фінансовими) санкціями є помилковим,
оскільки в судовому засіданні
підтверджено той факт, що позивачем при
здійсненні відповідачем податкового
контролю не були надані документи.
Тобто, оспорювані податкові
повідомлення - рішення відповідають
критеріям, встановленим ст. 2 ч. 3
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки прийняті
обґрунтовано і законно, та у межах
визначених законом повноважень.

Той факт, що 30 травня 2011 року - після
складання акта перевірки позивачем
додатково направлено відповідачу
належним чином завірені копії
документів, жодним чином не
підтверджує доводів позивача, так як не
спростовує обставин ненадання
документів під час проведення
перевірки.

Тому, колегія суддів апеляційного суду
погоджується з доводами, викладеними
відповідачем у поданій апеляційній
скарзі і вважає їх такими, що
спростовують висновки суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто ухваленим
відповідно до норм матеріального права
з дотриманням процесуальних норм, та на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи.

Колегія суддів апеляційного суду з
урахуванням встановлених судом
обставин справи та доказів, вважає, що
суд першої інстанції, викладаючи у
оскаржуваному судовому рішенні
висновок щодо задоволення вимог
позивача, не дотримався вищезазначених
вимог.

Відповідно до ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування судового
рішення та ухвалення нового рішення є,
зокрема, невідповідність висновків
суду обставинам справи та порушення
норм матеріального права і
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Виходячи із змісту вищевказаних статей
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що доводи апеляційної
скарги дають підстави для висновку про
невідповідність висновків суду щодо
протиправності податкових повідомлень
- рішень обставинам справи, а також
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, які визначають
порядок надання платником податків
документів до перевірки, а також
підстави та умови відповідальності
платника за неподання документів.

Тому постанову суду першої інстанції
слід скасувати та прийняти нову
постанову про відмову у задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

У зв'язку з цим апеляційну скаргу слід
задовольнити з урахуванням
вищевикладених мотивів.

Керуючись ст. ст. 159, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дрогобицької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Львівській області
задовольнити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 09 серпня 2012
року по справі №2а - 3634/12/1370 скасувати та
прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «TFC GROUP» до
Дрогобицької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про скасування податкових
повідомлень - рішень - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили, а у випадку складення
постанови у повному обсязі відповідно
до ст. 160 ч. 3 Кодексу адміністративного
судочинства України - у цей же строк з
дня складення постанови суду в повному
обсязі безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
Р. В. Кухтей

І. О. Яворський

Постанову у повному обсязі
складено 23 червня 2014 року.