Справа № 6-а/489/19/2014
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 6-а/489/19/2014

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Тихонова Н.С.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Романішина В.Л.,

суддів: Димерлія О.О.,
Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду в місті
Одесі апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м.Миколаєва на ухвалу
Ленінського районного суду м.Миколаєва
від 30 квітня 2014 року у справі за заявою
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Миколаївській області про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м.Миколаєва про
визнання бездіяльності неправомірною
та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ленінського районного суду
м.Миколаєва від 18.01.2011р. у справі
№2-а-59/2011 зобов'язано УПФУ в Ленінському
районі м.Миколаєва провести
перерахунок ОСОБА_2 пенсії відповідно
до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 01.04.2010р. по інвалідності
виходячи із розрахунку 8 мінімальних
пенсій за віком, встановленої п.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058 від 09.07.2003р. та
додаткової пенсії у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до п.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», та провести
відповідні виплати за період з 01.04.2010р.
з урахуванням фактично сплачених сум
пенсій.

В квітні 2014 року головний державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень УДВС ГУЮ в
Миколаївській області звернувся до
Ленінського районного суду м.Миколаєва
із заявою про зміну способу виконання
постанови Ленінського районного суду
м.Миколаєва від 18.01.2011р. у справі
№2-а-59/2011 шляхом стягнення з УПФУ в
Ленінському районі м.Миколаєва на
користь ОСОБА_2 нарахованих боржником
коштів в сумі 293694,32 грн. В обґрунтування
вимог подання заявник посилається на
те, що фактично нарахування пенсії
відповідачем здійснено, однак виплати
її суми Управління не здійснює у
зв'язку з припиненням державного
бюджетного фінансування.

Ухвалою Ленінського районного суду
м.Миколаєва від 30.04.2014р. заяву
задоволено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
УПФУ в Ленінському районі м.Миколаєва
звернулося з апеляційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права, просить скасувати ухвалу від
30.04.2014р. та прийняти нову ухвалу, якою
заяву головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
УДВС ГУЮ в Миколаївській області
залишити без задоволення.

Перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання постанови Ленінського
районного суду м.Миколаєва від 18.01.2011р.
у справі №2-а-59/2011 судом виданий
виконавчий лист від 13.01.2012р., за яким
11.02.2014р. головним державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
УДВС ГУЮ в Миколаївській області було
відкрито виконавче провадження.

Листом від 03.03.2014р. УПФУ в Ленінському
районі м.Миколаєва повідомило ДВС, що
на виконання постанови про відкриття
виконавчого провадження від 11.02.2014р. по
виконавчому листу від 13.01.2012р. відносно
ОСОБА_2, Управлінням проведено
нарахування пенсії всього в сумі 293694,32
грн., однак виплату пенсії буде
проведено за умови надходження коштів
на ці цілі.

Суд першої інстанції, задовольняючи
заяву про зміну способу і порядку
виконання рішення суду послався на
неможливість виконання постанови суду
від 18.01.2011р. у визначений судом спосіб,
що обумовлює зміну та встановлення
іншого способу і порядку виконання
судового рішення шляхом визначення до
стягнення з УПФУ в Ленінському районі
м.Миколаєва на користь ОСОБА_2
відповідної суми, що нарахована
Управлінням на виконання постанови
суду. Колегія суддів не погоджується з
таким висновком Ленінського районного
суду м.Миколаєва.

Відповідно до ч.1 ст.263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил
зазначеної статті є обставини, що
перешкоджають належним чином виконати
судове рішення в адміністративній
справі - ускладнюють його виконання або
роблять неможливим.

Виходячи з правил цієї норми
вбачається, що відсутність коштів у
УПФУ для виконання постанови суду
можливо віднести до тієї обставини, на
підставі якої боржнику надається право
на розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, чи
право на вимогу про зміну способу і
порядку виконання - обставини, які
роблять виконання неможливим.

Таким чином, апеляційний суд вважає
доводи апеляційної скарги
обґрунтованими та звертає увагу на те,
що виконання постанови суду першої
інстанції щодо виплати відповідних
нарахувань фактично можливе, хоча й за
певних умов, тобто за наявності
фінансування з Державного бюджету, а
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

За приписами п.2 ч.4 ст.105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії.

У разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п.2 ч.2 ст.162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Ленінського районного суду м.Миколаєва
від 18.01.2011р. та синтез наведених
процесуальних норм дають підстави
зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

Аналізуючи зміст вимог подання
вбачається, що державним виконавцем
ставиться питання фактично змінити по
суті судове рішення та вирішити
додаткову позовну вимогу про стягнення
коштів, яка не була предметом розгляду
та дослідження адміністративного суду
під час прийняття постанови
Ленінського районного суду м.Миколаєва
від 18.01.2011р.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції не мав на це процесуальних
повноважень, оскільки в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанції,
відповідно до вимог ст.ст. 198, 223 КАС
України.

За таких підстав, апеляційний суд
вважає, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального права при
вирішенні справи, що є підставою для
скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206 КАС
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м.Миколаєва задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду
м.Миколаєва від 30 квітня 2014 року
скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою заяву
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Миколаївській області про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м.Миколаєва про
визнання бездіяльності неправомірною
та зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
Романішин В.Л.

Судді
Димерлій О.О.

Єщенко О.В.