Справа № 603/463/13-а, 6а-603/3/13
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року
Справа № 876/11175/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 на
постанову Монастириського районного
суду Тернопільської області від 23
травня 2013 року по справі № 603/463/13-а,
6а-603/3/13 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13 до Управління Пенсійного фонду
України в Монастириському районі
Тернопільської області про визнання
дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

14.05.2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13
звернулися з адміністративним позовом
до суду, в якому просять визнати
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Монастириському районі Тернопільської
області щодо неповного виконання
постанови суду від 01.03.2011 року та
зобов'язати відповідача нарахувати і
виплатити підвищення до пенсії
відповідно до постанови суду від 01.03.2011
року; стягнути на їх користь нараховані
кошти.

Постановою Монастириського районного
суду Тернопільської області від 23
травня 2013 року провадження в частині
позовних вимог про зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Монастириському районі нараховувати
та виплачувати підвищення до пенсії
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
відповідно до постанови суду від 01.03.2011
року в справі №2-а-430/11 - закрито. В решті
позову відмовлено.

Позивачі постанову суду першої
інстанції оскаржили, подали апеляційну
скаргу, зазначивши, що оскаржувана
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, просить її
скасувати.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказують, що не подання заяви
відповідно до ст. 267 КАС України та не
оскарження постанови про закриття
виконавчого провадження не можуть бути
підставою для відмови в задоволенні
позовних вимог про визнання
протиправними дій відповідача щодо
невиконання постанови суду. Крім того,
суд безпідставно не розглянув позовних
вимог щодо стягнення нарахованих
коштів та зобов'язання виконати
постанову суду від 01.03.2011 року.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує
постанову суду першої інстанції, та
приймає нову постанову, якщо визнає, що
суд першої інстанції неповно з'ясував
обставини справи, що мають значення для
справи, порушив норми матеріального
права, що призвели до неправильного
вирішення справи.

Судом встановлено, що постановою
Монастириського районного суду від
01.03.2011 року визнано неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Монастириському районі щодо невиплати
щомісячної державної соціальної
допомоги як дитині війни та зобов'язано
відповідача починаючи з 18.08.2010 року
нараховувати та виплачувати позивачам
підвищення до пенсії відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» з урахуванням ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та з
урахуванням виплачених сум.

Як вбачається із матеріалів справи
постанова суду набрала законної сили.

На виконання постанови від 01.03.2011 року
Монастириським районним судом 15.01.2013
року видано виконавчі листи №2-а-430/2011.

25.01.2013 року державним виконавцем
винесено постанови про відкриття
виконавчих проваджень та копії
постанов надіслано сторонам
виконавчого провадження.

Постановою державного виконавця від
12.02.2013 року закінчено виконавче
провадження по виконавчому листі №
2-а-430/2011 від 15.01.2013 року на підставі п.8 ч.1
ст.49 Закону України «Про виконавче
провадження», тобто у зв'язку з
фактичним виконанням в повному обсязі
постанови згідно з виконавчим
документом. Згідно повідомлення
Управління Пенсійного фонду в
Монастириському районі від 01.02.2013 року
рішення суду про перерахунок та
виплату пенсії виконано в межах
компетенції, а саме - здійснено
перерахунок. Виплата нарахування
проводиться за рахунок коштів
Державного бюджету і буде здійснена
після надходження відповідних коштів
за рахунок боржника.

Із листа Управління Пенсійного фонду в
Монастириському районі від 14.02.2013 року
та копій розпоряджень про перерахунок
пенсій вбачається, що на виконання
виконавчого листа у справі №2-а-430/2011,
виданого 15.01.2013 року Монастириським
районним судом, позивачам проведено
нарахування - ОСОБА_8 в сумі 221,50 грн.,
решті позивачам - по 1932,19 грн.

Копії вищевказаної постанови про
закінчення виконавчого провадження
були надіслані як сторонам у справі,
так і до Монастириського районного
суду Тернопільської області, в якому її
було одержано 20.02.2013 року.

З матеріалів справи не вбачається, що
постанову про закінчення виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-а-430/2011, виданого
15.01.2013 року, скасовано.

Виходячи з того, що постанова
державного виконавця про закінчення
виконавчого провадження від 12.02.2013 року
набрала законної сили. З матеріалів
справи не вбачається що вона
оскаржувалась, то колегія суддів
приходить до висновку, що в задоволенні
даних позовних вимог слід відмовити.

Крім того, стосовно позовних вимог про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Монастириському районі
Тернопільської області виконати
постанови суду від 01.03.2011 року, то вони
не підлягають задоволенню з тих
підстав, що Законом України «Про
виконавче провадження» на державну
виконавчу службу покладається
примусове виконання рішення суду.
Відтак, якщо позивачі вважають, що їх
права та інтереси порушені під час
виконання рішення суду, то вони вправі
звертатися в суд з позовом про визнання
дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби не правовірними
тощо.

Колегія суддів не погоджується з
постановою суду першої інстанції щодо
закриття провадження в частині
позовних вимог про зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Монастириському районі нараховувати
та виплачувати підвищення до пенсії
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України
суд закриває провадження по справі
якщо є такі, що набрали законної сили,
постанова чи ухвала суду з того самого
спору і між тими самими сторонами.

Згідно ч. 9 ст. 267 КАС України
особа-позивач, на користь якої ухвалено
постанову суду, має право подати до
суду першої інстанції заяву про
визнання протиправними рішень, дій чи
бездіяльності, вчинених суб'єктом
владних повноважень - відповідачем на
виконання такої постанови суду або
порушення прав позивача, підтверджених
такою постановою суду.

Таку заяву може бути подано протягом
десяти днів з дня, коли позивач
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи
інтересів, але не пізніше дня
завершення строку пред'явлення до
виконання виконавчого листа, виданого
за відповідною постановою суду.

З матеріалів справи видно, що позивачі
подали до суду позовну заяву, замість
заяви, яка передбачена ч. 9 ст. 267 КАС
України та просять суд зобов'язати
відповідача нарахувати і виплатити
підвищення до пенсії відповідно до
постанови Монастириського районного
суду від 01.03.2011 року. Тобто, позивачі не
просять повторно зобов'язати
відповідача нарахувати і виплатити
підвищення до пенсії за той самий
період, а просять вчинити дії по
виконанню даної постанови суду. Отже,
суд першої інстанції прийшов до
помилкового висновку про закриття
провадження в цій частині. Тому колегія
суддів приходить до висновку про
скасування постанови в частині
закриття провадження у справі.

Питання про розподіл судових витрат у
справі вирішується виходячи з положень
ст. 94 КАС України, тому з позивачів
необхідно стягнути на користь
Державного бюджету України судовий
збір в розмірі 34 грн. 41 коп..

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції вирішив спір, з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, відтак постанову необхідно
скасувати та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити повністю.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 197, 198 п.3, 202,
205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13 задоволити частково.

Постанову Монастириського районного
суду Тернопільської області від 23
травня 2013 року по справі № 603/463/13-а,
6а-603/3/13 - скасувати в частині закриття
провадження та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13 - відмовити повністю.

Стягнути з позивачів на користь
Державного бюджету України судовий
збір в розмірі 34 грн. 41 коп..

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь в справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич