Справа № 9101/185407/2012
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2014 рокусправа № 2а-/0818/173/2012

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Малиш Н.І.

суддів: Щербака
А.А. Баранник Н.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 05.04.2012 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Запорізькій
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2012 року позивач звернувся до
суду з позовом в якому просив визнати
дії Головного управління Пенсійного
фонду України у Запорізькій області
щодо відмови в проведенні перерахунку
пенсії з 19.07.2011 року. Зобов'язати
Головне управління Пенсійного фонду
України здійснити перерахунок пенсії з
19.07.2011 року відповідно до пункту „а"
частини 1 статті 13 Закону України „Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ у розмірі
2609,63 гривні.

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2012
року у задоволенні адміністративного
позовну відмовлено.

Не погодившись з постановою Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просив скасувати постанову та
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі посилаючись при цьому на
порушення судом норм чинного
законодавства.

В силу пункту 1 частини 1 статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції
розглядає справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1,
відповідно до наказу № 244 о/с від 18.07.2011
року звільнено з органів внутрішніх
справ України у відставку за пунктом 65
„а" Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом ОВС
України.

Відповідно до Закону України „Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" позивачу призначена пенсія за
вислугу років, про що вказано в його
посвідченні НОМЕР_1 від 04.10.2011 року (а.с.
5).

18.11.2011 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про здійснення
перерахунку пенсії за віком відповідно
до вимог статті 13 Закону України „Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб", починаючи з 19.07.2011 року в розмірі
70% грошового забезпечення, що складає
2609,63 гривень, оскільки не погоджується,
що пенсія нараховується як за 20 років
вислуги.

Листом від 05.12.2011 року № 2905/С-9 позивачу
відмовлено з тих підстав, що на

момент звільнення позивач досяг
42-річного віку, підстав для звільнення
у відставку за пунктом „а" статті 65
„Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ" та як
наслідок, і право на отримання
додатково 5% відповідних сум грошового
забезпечення на умовах пункту „а"
статті 13 Закону України „Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" відсутні та відповідно до пп. „а"
п. 65 Положення №114 особи рядового і
начальницького складу звільняються зі
служби у відставку (із зняттям з
військового обліку) за віком - при
досягненні граничного віку,
встановленого пунктом 7 цього
Положення та Законом України „Про
військовий обов'язок і військову
службу" для перебування в запасі осіб,
які мають відповідні військові звання.

Дійсно, відповідно до наказу, позивача
звільнено за п.65 "а" Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ.

Звільнення осіб рядового і
начальницького складу здійснюється на
підставі Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114.

Пунктом 7 Положення встановлено, що
граничний вік перебування на службі в
органах внутрішніх справ осіб старшого
начальницького складу 45 років.

Відповідно до пп. "а" п.65 Положення особи
рядового і начальницького складу
звільняються зі служби у відставку (із
зняттям з військового обліку) за віком -
при досягненні граничного віку,
встановленого законом СРСР "Про
загальну військову повинність" для
перебування в запасі осіб, які мають
відповідні звання.

Згідно ст. 46 Закону СРСР "Про загальну
військову повинність" встановлено
граничний вік для пербування в запасі
солдат, матросів, сержантів і старшин -
50 років (відповідне військове звання
позивача - рядовий).

З матеріалів справи вбачається, що
позивачу призначено пенсію у віці 42
роки.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що пенсію
позивачу призначено та перераховано
відповідачем у відповідності до вимог
чинного законодавства.
Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції були
повно встановлені обставини справи та
надана правильна юридична оцінка, у
зв'язку з чим підстави для задоволення
апеляційної скарги та скасування
постанови суду відсутні. позов
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення

Постанову Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2012
року у справі № 2-а/0818/173/2012 - залишити
без змін.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник