Справа № 826/19038/13-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А. та Епель О.В.,

при секретарі Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду апеляційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «Фоззі-Фуд» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 21 лютого 2014 року у
справі за адміністративним позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Фоззі-Фуд» до
Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправними та
скасування рішень про коригування
митної вартості товару,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фоззі-Фуд» (далі -
позивач) звернулося до суду з
адміністративним позовом до Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України (далі -
відповідач) про коригування митної
вартості товарів від 27.05.2013 року
№100250000/2013/500269/2, №100250000/2013/500270/2,
№100250000/2013/500271/2, від 28.05.2013 року
№100250000/2013/500278/2, №100250000/2013/500279/2, від
18.06.2013 року №100250000/2013/500031/2,
№100250000/2013/500035/2 та від 26.06.2013 року
№100250000/2013/500048/2.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21 лютого 2014 року у задоволенні
адміністративного позову було
відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
зазначену постанову та ухвалити нову
про задоволення адміністративного
позову, так як, на думку апелянта,
оскаржуване рішення суду прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення сторін, які з'явились в
судове засідання, дослідивши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, між
товариством з обмеженою
відповідальністю «Фоззі-Фуд» (далі -
ТОВ «Фоззі-Фуд») та Danish Crown (Данія) було
укладено зовнішньоекономічний
контракт від 08.02.2010 року №182.

Позивачем для митного оформлення
товару до Київської міжрегіональної
митниці Міністерства доходів і зборів
України було подано електронні митні
декларації від 21.05.2013 року
№100250000/2013/027890, №100250000/2013/027894, від 23.05.2013
року №100250000/2013/028027, від 28.05.2013 року
№/2013/028244, №100250000/2013/028242, від 18.06.2013
року №100250000/2013/029173, №100250000/2013/029175 та від
26.06.2013 року №100250000/2013/029546 із
застосуванням основного методу
визначення митної вартості товару (за
ціною договору).

На підтвердження вартості товару,
вказаної у зазначених деклараціях,
позивачем до органів митного контролю
було надано відповідні
товаросупровідні документи.

У зв'язку з виявленням неточностей та
для підтвердження заявленої
декларантом митної вартості товарів
відповідачем було запропоновано ТОВ
«Фоззі-Фуд» надати додаткові уточнюючі
документи.

Однак, позивачем такі документи були
надані не в повному обсязі.

За результатами розгляду документів,
поданих ТОВ «Фоззі-Фуд» відповідачу
для митного оформлення товару,
Київською міжрегіональною митницею
Міністерства доходів і зборів України
було прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів від 27.05.2013 року
№100250000/2013/500269/2, №100250000/2013/500270/2,
№100250000/2013/500271/2, від 28.05.2013 року
№100250000/2013/500278/2, №100250000/2013/500279/2, від
18.06.2013 року №100250000/2013/500031/2,
№100250000/2013/500035/2 та від 26.06.2013 року
№100250000/2013/500048/2 із застосуванням
шостого (резервного) методу визначення
митної вартості.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, нормами Митного
кодексу України (далі - МК України),
Порядком виконання митних
формальностей при здійсненні митного
оформлення товарів із застосуванням
митної декларації на бланку єдиного
адміністративного документа,
затвердженим Наказом Міністерства
фінансів України від 30.05.2012 року №631
(далі - Порядок №631).

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з п.2 ст.52 МК України, декларант
зобов'язаний подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Частиною 2 ст.53 МК України визначено
перелік документів, які декларант
повинен подавати для підтвердження
митної вартості товару, заявленої у
декларації, і методу, обраного для її
обчислення. До таких документів
належать: декларація митної вартості,
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності, рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу), якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару, за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару,
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів, копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню, якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Разом з тим, ч.3 ст.53 МК України прямо
передбачено, що у разі якщо документи,
зазначені у частині 2 цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, яка
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Відповідно до пп.4.5.10 п.4.5 розділу 4
Порядку, перевірка правильності
визначення митної вартості товарів
належить до митних формальностей, що
виконуються при митному оформленні
митної декларації.

Ч.1 ст.54 МК України регламентовано, що
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
органом доходів і зборів під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Згідно з п.1 ч.4 ст.54 МК України, орган
доходів і зборів під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів зобов'язаний
здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Відповідно до ч.2 ст.58 Митного кодексу
України, метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

П.4.4 розділу IV Порядку №631
передбачено, що митний орган відмовляє
у прийнятті МД виключно з таких
підстав: МД не містить усіх відомостей
або подана без рахунка або іншого
документа, який визначає вартість
товару та у випадках, встановлених
Кодексом, ДМВ; ЕМД не містить
встановлених законодавством
обов'язкових реквізитів; МД подано з
порушенням інших вимог, встановлених
Кодексом.

Отже, з викладених законодавчих
положень вбачається, що встановлення
дійсності заявленої митної вартості
товару є не лише повноваженням
контролюючих митних органів, а й їх
обов'язком, який здійснюється шляхом
співставлення митної вартості товару,
зазначеної суб'єктом господарювання у
митній декларації із даними
документації, поданої декларантом.

При цьому, у випадках виявлення
розбіжностей або виникнення сумнівів
щодо правильності визначення митної
вартості товару законодавством
передбачено право контролюючого
митного органу витребувати у
декларанта відповідну додаткову
підтверджуючу документацію та
відмовляти у прийнятті митної
декларації, зокрема, у випадку
ненадання суб'єктом господарювання
такої документації.

Разом з тим, як було встановлено судом
першої інстанції та підтверджується
матеріалами справи, позивачем на
вимогу контролюючого митного органу
було надано не всі додаткові документи,
що підтверджують заявлену митну
вартість товару так само, як і не було
надано обґрунтованих пояснень з цього
приводу. Зокрема, колегія суддів
звертає увагу на те, що декларантом не
було надано висновків спеціалізованих
експертних установ про якісні та
вартісні характеристики товару, що
суттєво ускладнює встановлення його
дійсної ринкової ціни та її порівняння
із заявленою позивачем митною
вартістю.

Більш того, у наданих ТОВ «Фоззі-Фуд» до
митного оформлення документах
відповідачем було виявлено ряд
порушень та розбіжностей, зокрема,
експортна декларації не завірена
належним чином, а зазначені в ній
відомості неможливо ідентифікувати ні
з митною вартістю, ні з іншими поданими
документами, що фактично унеможливлює
підтвердження митної вартості товару,
в оборотно-сальдових відомостях не
вказані номери інвойсів, що
перешкоджає здійсненню ідентифікації
наданих позивачем документів із
конкретними партіями імпортованого
товару, та інші недоліки.

Доводи апелянта стосовно того, що
відповідачем при обранні резервного
методу обчислення митної вартості
товару не було обґрунтовано підстав
незастосування попередніх п'яти
методів, чим порушено приписи ч. 3 ст. 57
МК України, згідно до якої кожний
наступний метод визначення митної
вартості товарів застосовується лише у
разі, якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм МК України,
спростовуються матеріалами справи та є
необґрунтованими з огляду на наступне.

Застосування методів визначення
митної вартості товарів, які передують
резервному методу, у відповідності до
правових приписів статей 60-64 МК України
та положень Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі від 1994 року (GATT), яка
ратифікована Верховною радою України,
потребує наявності у контролюючого
митного органу інформації щодо
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів, що продавалися
на експорт в Україну з Польщі і час
експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього.

Дослідження приписів розділу IV Порядку
надає підстави для висновку про те, що
орган доходів і зборів при здійсненні
митного контролю та митного оформлення
товарів використовує цінову
інформацію в базі ЄАІС, що надає
можливість здійснити порівняння із
ціновими показниками таких же, схожих,
ідентичних, подібних (алогічних)
товарів інших імпортерів, які ввозили
товар за кодом згідно УКТЗЕД 1101090 на
територію України у максимально
наближений час до часу імпорту товарів
позивачем.

Разом з тим, на момент перевірки
визначеної позивачем митної вартості
товарів у базі ЄАІС зазначена
інформація не містилася, а товариством
з обмеженою відповідальністю
«Фоззі-Фуд» такі відомості до
контролюючих митних органів надано не
було, що свідчить про відсутність
правових підстав у відповідача для
застосування методів обчислення
митної вартості товару, передуючих
резервному методу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
приймаючи оскаржувані рішення про
корегування митної вартості товару за
шостим (резервним) методом обчислення,
відповідач діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо відсутності правових
підстав для визнання протиправними та
скасування рішень про коригування
митної вартості товарів від 27.05.2013 року
№100250000/2013/500269/2, №100250000/2013/500270/2,
№100250000/2013/500271/2, від 28.05.2013 року
№100250000/2013/500278/2, №100250000/2013/500279/2, від
18.06.2013 року №100250000/2013/500031/2,
№100250000/2013/500035/2 та від 26.06.2013 року
№100250000/2013/500048/2 та приходить до висновку
про те, що судом першої інстанції було у
повній мірі досліджено фактичні
обставини справи, правильно визначено
норми матеріального та процесуального
права, які підлягають застосуванню, із
дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Таким чином, колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Фоззі-Фуд» залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21 лютого 2014 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Фоззі-Фуд» залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 21 лютого 2014 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 19.06.2014
року.

.

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Епель О.В.