Справа № 2а/0570/9366/2012
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2012-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна ДОНЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 2а/0570/9366/2012
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
час прийняття постанови: 10 година 30
Донецький окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого судді Кравченко Т.О.
при секретарі Аврамченко С.С.
прокурора Профатило О.П.- на підставі
представника позивача Арсентьєвої В.В.-
на підставі довіреності,
відповідача - не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
адміністративну справу за
позовом Прокурора Волноваського
району Донецької області в інтересах
Держави в особі Управління Пенсійного
фонду України у Волноваському районі
Донецької області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по сплаті страхових
внесків в сумі 2 876,30 грн., -
23 липня 2012 року Прокурор
Волноваського району, (далі - Прокурор),
звернувся до Донецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом в інтересах
Держави в особі Управління Пенсійного
фонду України у Волноваському районі,
(далі - Позивач або УПФУ) до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, (далі -
Відповідач), в якому просив стягнути з
Відповідача заборгованість по сплаті
страхових внесків на загальну суму 2
В обґрунтування позову Прокурор
зазначив, що прокуратурою
Волноваського району проведена
перевірка дотримання законності при
сплаті обов'язкових страхових внесків
в УПФУ, під час якої встановлено, що
станом на 13 липня 2012 року Відповідач
має заборгованість зі сплати страхових
внесків на загальну суму 2 876,30 грн., в
тому числі зі сплати єдиного
соціального внеску по загальній
системі оподаткування в сумі 557,64 грн.
та зі сплати єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування по спрощеній
системі оподаткування в сумі
Заборгованість виникла станом на 1
квітня 2011 року, (граничний термін
сплати та подання щорічного звіту за 2010
рік по загальній системі
оподаткування), за період з
січень-грудень 2010 року в сумі 557,64 грн.
та станом на 20 січня 2012 року, (граничний
термін сплати та надання щорічного
звіту за 2011 рік по спрощений системі
оподаткування), за період
січень-грудень 2011 року в сумі 2 318,66 грн.
На адресу Відповідача УПФУ
надсилало вимоги про сплату боргу,
Відповідач розрахунок сум недоїмки не
оскаржив, проте заборгованість не
Невиконання Відповідачем
обов'язку щодо сплати страхових
внесків призводить до неповного
надходження коштів до бюджету
Пенсійного фонду України і, як
наслідок, впливає на своєчасність
виплати пенсій, що має наслідком
порушення конституційного права
громадян на пенсійне забезпечення. На
підставі викладеного просив позов
задовольнити у повному обсязі.
В судовому засіданні Прокурор та
представник Позивача підтримали
заявлені позовні вимоги з підстав,
викладених в адміністративному позові,
та просили їх задовольнити.
В судове засідання Відповідач не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, судова повістка, надіслана
на адресу Відповідача, повернута
підприємством поштового зв'язку із
позначкою «за закінченням терміну
зберігання», (а.с.28), тому суд дійшов
висновку, що фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 про дату, час і місце судового
розгляду повідомлена належним чином з
дотриманням вимог ст.ст.33-36 Кодексу
адміністративного судочинства
З'ясовуючи чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються, а також чи є інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, суд встановив наступне.
ОСОБА_2 набула статусу фізичної
особи-підприємця 11 червня 2007 року, про
що свідчить Довідка з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, (а.с.6-7).
30 березня 2012 року ОСОБА_2 подала до УПФУ
звіт про суми нарахованого доходу
застрахованих осіб та суми
нарахованого єдиного внеску за 2011 рік,
відповідно до якого нарахування
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
становило 2 318,66 грн., нарахування
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
фізичними особами-підприємцями, які
обрали спрощену систему оподаткування,
- 613,64 грн., (а.с.12-14, 15).
2 квітня 2012 року УПФУ сформована вимога
№ Ф-195 про сплату недоїмки зі сплати
єдиного внеску в сумі 2 318,66 грн., (а.с.8), 6
травня 2012 року - вимога № Ф-166 про сплату
боргу зі страхових внесків в сумі 557,64
Зазначені вимоги надіслані на адресу
ОСОБА_2 та отримана нею 20 квітня 2012 року
і 21 травня 2012 року відповідно, про що
свідчать повідомлення про вручення
поштової кореспонденції, (а.с.8-9).
Наявність у Відповідача
заборгованості перед УПФУ
підтверджується відомостями,
наведеними в картках особового рахунку
фізичної особи-підприємця, який обрав
спрощену систему оподаткування,
Доказів оскарження або скасування
зазначених вимог, рівно як і доказів
погашення Відповідачем суми
заборгованості на час розгляду справи,
суду не надано.
До спірних правовідносин суд
застосовує нижченаведені норми права.
Згідно з п.2 ч.1 ст.121 Конституції України
на прокуратуру України покладається
представництво інтересів громадянина
або держави в суді у випадках,
визначених законом. Аналогічна норма
міститься у п.2 ч.1 ст.5 Закону України
Відповідно до п.6 ч.2 ст.20 Закону України
«Про прокуратуру» при виявленні
порушень закону прокурор або його
заступник у межах своєї компетенції
мають право звертатись до суду з
заявами про захист прав і законних
інтересів громадян, держави, а також
підприємств та інших юридичних осіб.
Ч.1 ст.36-1 Закону України «Про
прокуратуру» визначено, що
представництво прокуратурою інтересів
громадянина або держави в суді полягає
у здійсненні прокурорами від імені
держави процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом. Звернення до
суду з позовами або заявами про захист
прав і свобод іншої особи,
невизначеного кола осіб, прав
юридичних осіб, коли порушуються
інтереси держави, або про визнання
незаконними правових актів, дій чи
рішень органів і посадових осіб, є
однією з форм такого представництва, що
вбачається зі змісту ч.3 ст.36-1 Закону
України «Про прокуратуру».
Згідно з приписами ч.5 ст.36-1 Закону
України «Про прокуратуру» прокурор
самостійно визначає підстави для
представництва у судах, форму його
здійснення і може здійснювати
представництво в будь-якій стадії
судочинства в порядку, передбаченому
процесуальним законом.
Можливість прокурора здійснювати
представництво інтересів громадянина
або держави в адміністративному суді
вбачається зі змісту ч.2 ст.60 Кодексу
адміністративного судочинства
Отже у спірних правовідносинах
Прокурор здійснює представництво
інтересів Держави в особі Управління
Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області, вбачаючи підстави для
представництва в порушенні
Відповідачем порядку сплати внесків до
бюджету Пенсійного фонду України, що
може призвести до несвоєчасної або
неповної виплати пенсій і, як наслідок,
призвести до порушення гарантованого
ст.46 Конституції України права
громадян на пенсійне забезпечення,
шляхом звернення до суду з
адміністративним позовом.
П.12 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року № 1058-IV визначено, що
перетворення Пенсійного фонду в
неприбуткову самоврядну організацію
здійснюється відповідно до окремо
прийнятого спеціального Закону. До
прийняття відповідного рішення
функції виконавчої дирекції
Пенсійного фонду, її територіальних
органів виконують відповідно
Пенсійний фонд України та головні
управління Пенсійного фонду в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі і
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах, районах у містах.
У період до перетворення Пенсійного
фонду України в неприбуткову
самоврядну організацію він функціонує
як центральний орган виконавчої влади
на підставі норм цього Закону та
Положення про Пенсійний фонд України,
яке затверджує Президент України.
Відповідно до п.п.1, 7 Положення про
Пенсійний фонду України, затвердженого
Указом Президента України від 6 квітня
2011 року №384/2011, Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Віце-прем'єр-міністра
України - Міністра соціальної політики
України. Пенсійний фонд України
входить до системи органів виконавчої
влади і забезпечує реалізацію
державної політики з питань пенсійного
забезпечення та збору, ведення обліку
надходжень від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Пенсійний фонд
України здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку територіальні
Згідно з п.п.1.1 Положення про
головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 27 червня
2002 року №11-2, (у редакції постанови
правління Пенсійного фонду України від
25 лютого 2008 року № 5-5), (далі - Положення),
головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
разом з управліннями Пенсійного фонду
України в районах, містах і районах у
містах утворюють систему
територіальних органів Пенсійного
фонду України, який є центральним
органом виконавчої влади.
П.2.1. Положення визначені основні
завдання територіальних органів
Пенсійного фонду України, до яких
належать 1) забезпечення у відповідному
регіоні збору та ведення обліку
надходжень від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інших коштів
відповідно до законодавства,
призначених для пенсійного
забезпечення; 2) забезпечення
призначення (перерахунку) пенсій,
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці та
підготовка документів для їх виплати; 3)
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, інших виплат,
які згідно із законодавством
здійснюються за рахунок коштів Фонду
та інших джерел, визначених
законодавством; 4) ефективне та цільове
використання коштів, удосконалення
методів фінансового планування,
звітності та системи контролю за
витрачанням коштів, призначених для
пенсійного забезпечення; 5)
забезпечення функціонування
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (далі -
Державний реєстр), інформаційних
систем та телекомунікаційних мереж
П.п.9 п.2.4. Положення передбачено право
управлінь стягувати несплачені суми
єдиного внеску, страхових внесків та
інших платежів з їх платників.
Зважаючи на викладене, суд дійшов
висновку про те, що у спірних
правовідносинах УПФУ виступає у якості
суб'єкта владних повноважень, на
виконання повноважень якого у
публічно-правових відносинах поданий
адміністративний позов.
Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначені
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від 8
липня 2012 року № 2464-VI, (далі -
Закон № 2464).
Дія цього Закону поширюється на
відносини, що виникають під час
провадження діяльності, пов'язаної із
збором та веденням обліку єдиного
внеску. Дія інших нормативно-правових
поширюватися на зазначені відносини
лише у випадках, передбачених цим
Законом, або в частині, що не суперечить
цьому Закону, ч.1 ст.2 Закону № 2464.
Окрім іншого, збір та ведення
обліку єдиного внеску здійснюються за
принципами: обов'язковості сплати;
державного нагляду за збором та
веденням обліку єдиного внеску;
відповідальності платників єдиного
внеску та органу, що здійснює збір та
веде облік єдиного внеску, за порушення
норм цього Закону, а також за
невиконання або неналежне виконання
покладених на них обов'язків, що
передбачено ст.3 Закону № 2464.
Зі змісту п.4 ч.1 ст.4 Закону № 2464,
відповідно до якого платниками єдиного
внеску є фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, слідує, що Відповідач
належить до категорії платників
Відповідач як платник єдиного
внеску зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок, про що свідчать положення п.1 ч.2
ст.6 Закону № 2464.
Згідно з п.3 ч.1 ст.7 Закону № 2464
єдиний внесок нараховується для
платників, зазначених у пункті 4
частини першої статті 4 цього Закону,
які обрали спрощену систему
оподаткування, - на суми, що
визначаються такими платниками
самостійно для себе та членів сім'ї, які
беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, але не
більше максимальної величини бази
єдиного внеску, встановленої цим
Законом. При цьому сума єдиного внеску
не може бути меншою за розмір
мінімального страхового внеску за
Відповідно до ч.11 ст.8 Закону № 2464
єдиний внесок для платників,
зазначених у пунктах 4 та 5 частини
першої статті 4 цього Закону,
встановлюється у розмірі 34,7 відсотка
визначеної пунктами 2 та 3 частини
першої статті 7 цього Закону бази
нарахування єдиного внеску.
П.5 ч.1 ст.1 Закону № 2464 визначено,
що мінімальний страховий внесок - це
сума єдиного внеску, що визначається
розрахунково як добуток мінімального
розміру заробітної плати на розмір
внеску, встановлений законом на місяць,
за який нараховується заробітна плата
(дохід), та підлягає сплаті щомісяця.
Розмір мінімальної заробітної
плати у 2011 році визначався ст.22 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік», відповідно до якої
мінімальна заробітна плата у місячному
розмірі становила з 1 січня - 941 грн., з 1
квітня - 960 грн., з 1 жовтня - 985 грн., з 1
Таким чином, мінімальний розмір
єдиного внеску платників, які обрали
спрощену систему оподаткування, у 2011
році складав з 1 січня - 326,53 грн., з 1
квітня - 333,12 грн., з 1 жовтня - 341,80 грн., з 1
грудня - 348,39 грн.
Отже, сума єдиного внеску, яка підлягає
стягненню з Відповідача, є
Платники єдиного внеску
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за відповідний базовий
звітний період, не пізніше 20 числа
місяця, що настає за базовим звітним
періодом; базовим звітним періодом є
календарний місяць,ч.8 ст.9 Закону № 2464.
Ч.4 ст.25 Закону № 2464 визначено, що
територіальний орган Пенсійного фонду
у порядку, за формою і в строки,
встановлені Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом. Платник єдиного внеску
зобов'язаний протягом десяти робочих
днів з дня надходження вимоги про
сплату недоїмки сплатити суми недоїмки
та штрафів разом з нарахованою пенею. У
разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки платник єдиного внеску
узгоджує її з органом Пенсійного фонду
в порядку, встановленому Пенсійним
фондом за погодженням з центральним
органом виконавчої влади у сфері праці
та соціальної політики. У разі якщо
згоди з органом Пенсійного фонду не
досягнуто, платник єдиного внеску
зобов'язаний сплатити суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею
протягом десяти робочих днів з дня
надходження рішення відповідного
органу Пенсійного фонду або оскаржити
вимогу до органу Пенсійного фонду
вищого рівня чи в судовому порядку. У
разі якщо платник єдиного внеску
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги не сплатив
зазначені у вимозі суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею, не
узгодив вимогу з органом Пенсійного
фонду, не оскаржив вимогу в судовому
порядку або не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
з дня надходження узгодженої вимоги,
територіальний орган Пенсійного фонду
надсилає в порядку, встановленому
законом, до підрозділу державної
виконавчої служби вимогу про сплату
недоїмки. У випадках, зазначених в
абзаці шостому цієї частини,
територіальний орган Пенсійного фонду
також має право звернутися до суду з
позовом про стягнення недоїмки. При
цьому заходи досудового врегулювання
спорів, передбачені законом, не
Оскільки Відповідач добровільно не
сплатив зазначені у вимогах суми, не
вжив заходів до їх узгодження, не
оскаржив вимоги в судовому порядку, суд
дійшов висновку про наявність підстав
для стягнення суми недоїмки в судовому
Заслухавши пояснення Прокурора та
представника Позивача, оцінивши
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, беручи до уваги, що ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
достатність і взаємний зв'язок доказів
у їх сукупності, суд дійшов висновку
про необхідність задоволення
адміністративного позову.
Відповідно до ч.3 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення увалене на
користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
Оскільки Позивачем - суб'єктом владних
повноважень не були понесені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз, суд дійшов висновку, що
судові витрати не підлягають стягненню
Керуючись Конституцією України,
ст.ст.2-15, 17-20, 51, 69-72, 94, 98, 159-163, 185-186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -
Адміністративний позов Прокурора
Волноваського району Донецької
області в інтересах Держави в особі
Управління Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по
сплаті страхових внесків в сумі 2 876,30
грн. - задовольнити.
Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, (ІПН НОМЕР_1), на користь
Управління Пенсійного фонду України у
Волноваському районі Донецької
області заборгованість зі сплати
страхових внесків в сумі 2 876 (дві тисячі
вісімсот сімдесят шість) грн. 30 коп.
Постанова прийнята, складена і
підписана у нарадчій кімнаті, її
вступну та резолютивну частини
проголошено в судовому засіданні 23
серпня 2012 року.

Постанова складена і підписана у
повному обсязі 28 серпня 2012 року.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецькій окружний адміністративний
суд в порядку, визначеному ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч.3 ст.160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених ч.4
ст.167 Кодексу адміністративного
судочинства України, було повідомлено
про можливість отримання копії
постанови суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
Кравченко Т.О.