Справа № 2а-3414/12
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2014р.
Справа № 9104/148230/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Клюби В.В.,

судді

Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання

Мартинишина Р.С.,

за участю представників:

апелянта (третьої особи у справі): не
з'явився

позивача у справі:
Турчин І.Я.,

відповідача у справі: не
з'явився

третьої особи у справі:
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу ОСОБА_3, м.Київ

на постанову Свалявського районного
суду Закарпатської області від 07.08.2012р.
у справі № 2а-3414/12

за позовом Прокурора Свалявського
району, м.Свалява Свалявського району
Закарпатської області

до Солочинської сільської ради,
с.Солочин Свалявського району
Закарпатської області

треті особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача:
ОСОБА_4, м.Ужгород, ОСОБА_3, м.Київ

третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача:
Дочірнє підприємство "Санаторій
"Квітка Полонини" Закритого
акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
"Укрпрофоздоровниця", с.Солочин
Свалявського району Закарпатської
області

про визнання рішення недійсним про
затвердження проекту зміни цільового
призначення земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Свалявського району
звернувся в суд із позовом до
Солочинської сільської ради, третя
особа: ОСОБА_4, про визнання рішення
сесії Солочинської сільської ради від
27.09.2005 року "Про затвердження проекту
зміни цільового призначення земельної
ділянки" незаконним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при
прийнятті рішення "Про затвердження
проекту зміни цільового призначення
земельної ділянки" ОСОБА_4 сільською
радою було порушено процедуру
прийняття вказаного рішення, тобто не
було отримано погодження органів
геологій та гірничного нагляду при
зміні цільового призначення земельної
ділянки, що знаходиться у другій
охоронній зоні свердловини № 4
Голубинського родовища.

За наслідками розгляду справи
Свалявський районний суд
Закарпатської області прийшов до
висновку про те, що рішення
Солочинської сільської ради було
прийнято в межах компетенції
Солочинської сільської ради з
порушенням процедури отримання
перепогоджень, необхідних для даного
виду зміни цільового призначення
земельної ділянки, а саме до земель
житлової та громадської забудови. На
підставі цього, вказане рішення не може
бути законним та підлягає скасуванню,
що не позбавляє права власника
земельної ділянки клопотати про зміну
цільового призначення земельної
ділянки при дотриманні процедури,
визначеної законодавством.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, ОСОБА_3 оскаржив її в
апеляційному порядку. У своїй
апеляційній скарзі апелянт (третя
особа у справі) посилається на те, що
судом першої інстанції було винесено
постанову, яка не може вважатись
законною та обґрунтованою. Натомість,
апелянт вважає що за наслідками
розгляду даної адміністративної
справи слід прийняти судове рішення,
яким відмовити в задоволенні
адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються
на тому, що приймаючи рішення від
25.07.2006р. "Про затвердження проекту зміни
цільового призначення земельної
ділянки", відповідач діяв на підставі
та у спосіб, що передбачені чинним
законодавством а також за належного
урахування всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення.
Натомість суд першої інстанції
обґрунтував судове рішення
посиланнями на норми права, що не
підлягали застосуванню до спірних
правовідносин.

Відсутність відомостей у Державному
земельному кадастрі про обмеження у
використанні земельної ділянки станом
на дату прийняття відповідачем
оскаржуваного рішення свідчить про
відсутність будь-яких обмежень у
використанні спірної земельної
ділянки.

22.01.2014р. на адресу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від Прокуратури Свалявського району
надійшло заперечення на апеляційну
скаргу, у якому позивач зазначив, що
рішення Свалявського районного суду
Закарпатської області від 07.08.2012р. є
законним та обґрунтованим, просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

22.05.2014р. на адресу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від третьої особи-3 у справі: Дочірнього
підприємства "Санаторій "Квітка
Полонини" Закритого акціонерного
товариства лікувально-оздоровчих
закладів профспілок України
"Укрпрофоздоровниця" надійшло
заперечення на апеляційну скаргу, у
якому третя особа-3 просила апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
оскаржуване рішення залишити без змін.

У запереченні третя особа-3 у справі
посилається на те, що рішення
Солочинської сільської ради від
25.07.2006р. про затвердження проекту зміни
цільового призначення земельної
ділянки із земель
сільськогосподарського призначення до
земель житлової та громадської
забудови є незаконним, оскільки таке
рішення прийнято без жодного
погодження з відповідними
територіальними геологічними
підприємствами та органами державного
гірничого нагляду, що прямо суперечить
вимогам ч.ч.1, 2 ст.58 Кодексу України про
надра, пунктам 1, 2, 6 Постанови Кабінету
Міністрів України від 17.01.1995р. №33 "Про
затвердження Положення про порядок
забудови площ залягання корисних
копалин загальнодержавного значення"
та абз.2 п.9 Постанови Кабінету
Міністрів України від 26.05.2004р. №677 "Про
затвердження Порядку розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок".

У судове засідання Львівського
апеляційного адміністративного суду
23.06.2014р. з'явився представник
Прокуратури Свалявського району:
Турчин І.Я., який проти доводів
апеляційної скарги заперечив, просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Представник Дочірнього підприємства
"Санаторій "Квітка Полонини" Закритого
акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
"Укрпрофоздоровниця": ОСОБА_2 проти
доводів апеляційної скарги заперечив,
підтримав доводи, викладені у
запереченні на апеляційну скаргу,
просив апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а оскаржуване рішення
залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь у справі, у
судове засідання Львівського
апеляційного адміністративного суду
23.06.2014р. не з'явились, про дату, час та
місце судового розгляду були
повідомлені належним чином, тому
колегія суддів апеляційного суду
вважає можливим провести розгляд
справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, пояснення учасників судового
розгляду, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги та заперечення на апеляційну
скаргу у їх сукупності, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, оскаржувану
постанову суду першої інстанції слід
залишити без змін, з огляду на наступне:

З матеріалів справи вбачається, що
судом першої інстанції винесено
постанову з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 20 ЗК України (в
редакції яка діяла на час прийняття
оскаржуваного рішення) - віднесення
земель до тієї чи іншої категорії
здійснюється на підставі рішень
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування відповідно
до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земель
провадиться органами виконавчої влади
або органами місцевого
самоврядування, які приймають рішення
про передачу цих земель у власність або
надання у користування, вилучення
(викуп) земель і затверджують проекти
землеустрою або приймають рішення про
створення об'єктів природоохоронного
та історико-культурного призначення.

Зміна цільового призначення земель,
які перебувають у власності громадян
або юридичних осіб, здійснюється за
ініціативою власників земельних
ділянок у порядку, що встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ст.6 Порядку зміни
цільового призначення земель, які
перебувають у власності громадян або
юридичних осіб, проект відведення
земельної ділянки погоджується або
перепогоджується з органом земельних
ресурсів, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органом містобудування і архітектури
та охорони культурної спадщини, а
також підлягає державній
землевпорядній експертизі, після якої
замовник подає проектні матеріали
відповідно до сільської, селищної,
міської ради або до районної
держадміністрації для прийняття
рішення.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції стосовно того, що рішення про
зміну цільового призначення земельної
ділянки може бути прийнято лише за
наявності перепогодження з органом
земельних ресурсів, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органом містобудування і архітектури
та охорони культурної спадщини, а також
за наявності державної землевопрядної
експертизи.

Такого висновку суд першої інстанції
прийшов з урахуванням та на основі норм
чинного законодавства України, яке
підлягає застосуванню до спірних
правовідносин.

Крім того, відповідно до вимог ст.2
Положення про порядок забудови площ
залягання корисних копалин
загальнодержавного значення, забудова
площ залягання корисних копалин
загальнодержавного значення (надалі -
забудова), а також будівництво на
ділянках їх залягання споруд, не
пов'язаних з видобуванням корисних
копалин, допускається тільки у
виняткових випадках лише за
погодженням з відповідними
територіальними геологічними
підприємствами та органами державного
гірничого нагляду на основі
спеціальних дозволів, що видаються
відповідними Радами народних
депутатів, на території яких
знаходяться ці корисні копалини.

При цьому необхідно здійснювати:

а) заходи для забезпечення ефективного
видобування з надр корисних копалин;

б) консервацію мінімальної кількості
балансових запасів корисних копалин з
невисокими якісними показниками;

в) розміщення об'єктів будівництва
відповідно до проекту і плану розвитку
гірничих робіт даного родовища;

г) заходи охорони об'єктів будівництва
від шкідливого впливу гірничих робіт;

д) охорону гірничих виробок та родовищ
корисних копалин від негативного
впливу забудови та об'єктів
будівництва, які знижують якість
корисних копалин і промислову цінність
родовища або ускладнюють його
розробку;

е) техніко-економічне обгрунтування
забудови у межах впливу гірничих робіт.

У разі розміщення об'єктів будівництва
на земній поверхні нафтових і газових
родовищ повинні здійснюватись заходи,
які б забезпечували можливість
видобування з надр корисних копалин
через бурові свердловини всіх
категорій.

За приписами ст.3 вказаного Положення,
вибір площадок, розроблення
містобудівної проектної документації
на забудову здійснюється лише за
наявності гірничо-геологічного
обгрунтування і підлягають погодженню
з територіальними геологічними
підприємствами, органами державного
гірничого нагляду та охорони
навколишнього природного середовища.

Для будівництва окремих об'єктів
необхідна лише довідка
територіального геологічного
підприємства, якщо вони розміщуються
відповідно до зазначеної
містобудівної документації, де
геологорозвідувальні роботи не
проводились.

Якщо площа залягання корисних копалин,
що намічається під забудову, має
нескладні гірничо-геологічні умови, а
об'єкти будівництва не являють собою
великої цінності (окремі одноповерхові
будівлі тощо) і не потребують
спеціальних заходів охорони від
шкідливого впливу гірничих робіт,
зміст гірничо-геологічного
обгрунтування забудови за погодженням
з органами державного гірничого
нагляду може бути скорочений і
спрощений.

Вказаних вимог Закону при прийнятті
оскаржуваного рішення Солочинської
сільської ради апелянтом (третьою
особою-2 у справі) не було дотримано
всупереч тому, що у відповідності до
листа Свалявської райСЕС від 14.06.2012р.
№04/486, земельна ділянка ОСОБА_4 площею
0.37га розміщена у II поясі ЗСО
свердловини №4 та в зоні гірничного
відводу.

Відповідно до діючої постанови Ради
Міністрів УРСР від 20.06.1973р. №282 щодо
умов і положень про зони санітарної
охорони і гірнично-санітарного округу
для курорту "Поляна" у складі
санаторіїв "Квітка полонини", "Поляна"
та "Сонячне Закарпаття" встановлено
зони санітарної охорони вказаних
санаторіїв і урочище "Біласовиця"
знаходиться в данному окрузі.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що рішення
Солочинської сільської ради прийнято в
межах компетенції Солочинської
сільської ради з порушенням процедури
отримання перепогоджень, необхідних
для даного виду зміни цільового
призначення земельної ділянки, а саме
до земель житлової та громадської
забудови.

Зважаючи на це, суд першої інстанції
прийшов до цілком законного та
обґрунтованого рішення про скасування
оскаржуваного рішення.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положеннями ст.9 КАС України
передбачено, що суди при вирішенні
справи керуються принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів апеляційного суду погоджується
з висновками суду першої інстанції про
визнання незаконним та скасування
рішення сесії Солочинської сільської
ради від 25.07.2006р. "Про затвердження
проекту зміни цільового призначення
земельної ділянки", яким було
затверджено проект зміни цільового
призначення земельної ділянки ОСОБА_4
площею 0.37га, яка знаходиться за
адресою: с.Солочин, ур.Біласовиця.

Відповідно до вимог ст.200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому підстав для скасування
постанови колегія суддів не вбачає і
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196,
198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_3, м.Київ на
постанову Свалявського районного суду
Закарпатської області від 07.08.2012р. у
справі № 2а-3414/12 за позовом Прокурора
Свалявського району, м.Свалява
Свалявського району Закарпатської
області до Солочинської сільської
ради, с.Солочин Свалявського району
Закарпатської області, треті особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: ОСОБА_4, м.Ужгород,
ОСОБА_3, м.Київ, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Дочірнє підприємство
"Санаторій "Квітка Полонини" Закритого
акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
"Укрпрофоздоровниця", с.Солочин
Свалявського району Закарпатської
області про визнання рішення недійсним
про затвердження проекту зміни
цільового призначення земельної
ділянки, - залишити без задоволення.

2. Постанову Свалявського районного
суду Закарпатської області від 07.08.2012р.
у справі № 2а-3414/12 за позовом Прокурора
Свалявського району, м.Свалява
Свалявського району Закарпатської
області до Солочинської сільської
ради, с.Солочин Свалявського району
Закарпатської області, треті особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: ОСОБА_4, м.Ужгород,
ОСОБА_3, м.Київ, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Дочірнє підприємство
"Санаторій "Квітка Полонини" Закритого
акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
"Укрпрофоздоровниця", с.Солочин
Свалявського району Закарпатської
області про визнання рішення недійсним
про затвердження проекту зміни
цільового призначення земельної
ділянки, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції, а
у разі складення ухвали в повному
обсязі відповідно до статті 160 КАС
України, з дня складення ухвали в
повному обсязі.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
В.В.
Клюба

Суддя
В.П.
Сапіга

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 27.06.2014р.