Справа № 2а/2570/2103/2012
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Соломко І.І.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

29 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Свириди Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційними скаргами Деснянського
відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції та Головного управління
Державної казначейської служби
України у Чернігівській області на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 07 листопада
2012 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Деснянського
відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції та Головного управління
Державної казначейської служби
України у Чернігівській області про
визнання бездіяльності протиправною
та відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі - ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до
суду з позовом до Деснянського відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції та Головного управління
Державної казначейської служби
України у Чернігівській області,
просили, з урахуванням уточнених
позовних вимог, визнати протиправною
бездіяльність Деснянського відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Падалка О.С. щодо
несвоєчасного, упередженого і не в
повному обсязі проведення виконавчих
дій по примусовому виконанню
виконавчого листа № 1-260 від 28 лютого 2011
року; визнати протиправною
бездіяльність начальника Деснянського
відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Приходька Ю.М. щодо неналежного
контролю за своєчасністю, правильністю
і повнотою виконання виконавчого листа
№ 1-260 від 28 лютого 2011 року державним
виконавцем Падалка О.С.; відшкодувати
майнову шкоду в розмірі 27 216,00 грн. та
моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 07 листопада
2012 року адміністративний позов
задоволено частково.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач - Деснянський відділ
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції звернувся з апеляційною
скаргою, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Також, не погодившись з постановою
суду, Головне управління Державної
казначейської служби України у
Чернігівській області звернулось з
апеляційною скаргою, просить скасувати
постанову суду першої інстанції в
частині стягнення компенсації
моральної шкоди та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні
адміністративного позову в цій частині
відмовити.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційних
скарг, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги задоволенню не
підлягають, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 28
лютого 2011 року Апеляційним судом
Чернігівської області видано
виконавчий лист № 1-260 про стягнення з
засудженого ОСОБА_7 на користь
потерпілих ОСОБА_3 боргу в розмірі 50
000,00 грн. і 37 622,12 грн. та ОСОБА_4 в розмірі
50 000,00 грн.

На підставі даного виконавчого листа, 12
березня 2011 року Державним виконавцем
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції прийнято
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП № 24995900, ВП № 24995790 та ВП
№ 24996043.

У зв'язку з невиконанням державним
виконавцем рішення у строк,
передбачений Законом, позивачі
звернулись до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
року № 606-XIV передбачено, що державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

В силу ч. 2 ст. 11 вищевказаного Закону,
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а з виконання рішення
немайнового характеру - у двомісячний
строк. Строк здійснення виконавчого
провадження не включає час відкладення
провадження виконавчих дій або
зупинення виконавчого провадження на
період проведення експертизи чи оцінки
майна, виготовлення технічної
документації на майно, реалізації
майна боржника, час перебування
виконавчого документа на виконанні в
адміністрації підприємства, установи
чи організації, фізичної особи,
фізичної особи - підприємця, які
здійснюють відрахування із заробітної
плати (заробітку), пенсії та інших
доходів боржника. Строк здійснення
зведеного виконавчого провадження
обчислюється з моменту приєднання до
такого провадження останнього
виконавчого документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 вищевказаного
Закону, у разі якщо в органі державної
виконавчої служби відкрито кілька
виконавчих проваджень про стягнення
коштів з одного боржника, вони
об'єднуються у зведене виконавче
провадження і на майно боржника
накладається арешт у межах загальної
суми стягнення, виконавчого збору і
можливих витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій.

Пунктом 4.1.5 Інструкції про проведення
виконавчих дій, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України від 15
грудня 1999 року № 74/5 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 15 грудня
1999 року за № 865/4158, якщо в установлений
строк рішення боржником добровільно не
виконано, державний виконавець за
наявності іншого виконавчого
провадження або зведеного виконавчого
провадження щодо даного боржника
виносить постанову про об'єднання
виконавчих проваджень у зведене
виконавче провадження або про
приєднання виконавчого провадження до
зведеного виконавчого провадження.
Така постанова виноситься не пізніше
наступного дня після закінчення строку
для добровільного виконання.

В силу ч. 1 ст. 58 Закону України «Про
виконавче провадження», визначення
вартості майна боржника проводиться
державним виконавцем за ринковими
цінами, що діють на день визначення
вартості майна. Для оцінки за
регульованими цінами, оцінки
нерухомого майна, транспортних
засобів, повітряних, морських та
річкових суден державний виконавець
залучає суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання, який
провадить свою діяльність відповідно
до Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні".

Так, відповідно до ст. 30 вищевказаного
Закону, строк здійснення виконавчого
провадження не включає час відкладення
провадження виконавчих дій або
зупинення виконавчого провадження на
період проведення експертизи чи оцінки
майна, виготовлення технічної
документації на майно, реалізації
майна боржника, час перебування
виконавчого документа на виконанні в
адміністрації підприємства, установи
чи організації, фізичної особи,
фізичної особи - підприємця, які
здійснюють відрахування із заробітної
плати (заробітку), пенсії та інших
доходів боржника.

Згідно абз. 6 п. 5.12.5 Інстукції, державний
виконавець у строк не пізніше п'яти
робочих днів після закінчення строку
оскарження оцінки та у разі
відсутності повідомлення про
оскарження такої оцінки готує для
проведення реалізації майна документи,
передбачені абзацами чотирнадцятим -
дев'ятнадцятим пункту 5.11 цієї
Інструкції.

Пунктом 3.2 Тимчасового положення про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 02
листопада 1999 року за № 745/4038 визначено
перелік документів, які державний
виконавець надає спеціалізованій
організації для проведення торгів.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі виконавчого листа
Апеляційного суду Чернігівської
області № 1-260, 12 березня 2011 року
Державним виконавцем Деснянського
відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції прийнято постанови про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 24995900, ВП № 24995790 та ВП № 24996043.

Одночасно державним виконавцем
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони його
відчужування.

Матеріали справи свідчать, що строк для
самостійного виконання рішення
закінчився 19 березня 2011 року.

Разом з тим, Державним виконавцем
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції прийнято
постанову про об'єднання виконавчих
проваджень № 1767, № 1768, № 1769, № 1770 від 12
березня 2011 року у зведене виконавче
провадження лише 23 червня 2011 року,
тобто через 3 місяці після закінчення
строку для самостійного виконання
рішення суду.

З огляду на вищевказане, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що державний
виконавець в даному випадку порушив
вимоги ст. 33 Закону України «Про
виконавче провадження».

Крім того, 25 листопада 2011 року між
Деснянським відділом державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції та ФОП
ОСОБА_8 укладено договір № 094251111 про
проведення оцінки майна, об'єкт оцінки:
житлова однокімнатна квартира
АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що технічна
документація на квартиру боржника
виготовлена 23 листопада 2011 року.

Водночас, інформація про належність
боржнику квартири АДРЕСА_1 була відома
державному виконавцю 21 березня 2011 року,
що підтверджується листом
Чернігівського міжміського бюро
технічної інвентаризації № 1328.

Крім того, судом встановлено, що ФОП
ОСОБА_8 отримав постанову про
призначення експерта 23 червня 2011 року,
але висновок про вартість майна був
виготовлений 25 листопада 2011 року,
оскільки до цього часу державним
виконавцем не була надана технічна
документація на квартиру за
вищевказаною адресою.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає необґрунтованим
зупинення державним виконавцем
виконавчого провадження з 23 червня 2011
року по 25 листопада 2011 року, оскільки
обов'язок на проведення оцінки майна
виникає у суб'єкта оціночної
діяльності з моменту укладення
договору та надання йому технічної
документації на майно та не пов'язаний
з датою винесення постанови про
призначення експертизи.

Крім того, доказів існування інших
обставин, які б перешкоджали
провадження виконавчих дій у період з 21
березня 2011 року по 25 листопада 2011 року
(тобто з моменту отримання листа
Чернігівського міжміського бюро
технічної інвентаризації № 1328 та до
укладення договору про проведення
оцінки) державним виконавцем не надано.

Як вбачається з матеріалів справи,
висновок про оцінку майна отримано
державний виконавцем 05 січня 2012 року,
про що складено Акт.

Судом встановлено, що інформацію про
оціночну вартість майна, а саме:
квартири АДРЕСА_1 доведено до відома
сторін виконавчого провадження 11 січня
2012 року, 16 січня 2012 року та 16 лютого 2012
року.

Водночас, заява на реалізацію
арештованого нерухомого майна
державним виконавцем направлена лише 19
березня 2012 року, тобто з порушенням
строку, визначеного п. 5.12.5 Інструкції.

Крім того, до заяви не було додано всіх
необхідних документів, передбачених п.
3.2 Положення, що стало підставою для їх
повернення на доопрацювання та
спричинило затягування проведення
виконавчих дій.

Також, висновок про вартість майна
виготовлений суб'єктом оціночної
діяльності 25 листопада 2011 року, однак
реалізація арештованого майна
проведена 13 червня 2012 року, що
підтверджується протоколом проведення
прилюдних торгів з реалізації
нерухомого майна.

З огляду на вищевказане, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що державним
виконавцем порушено строк, визначений
частиною 5 ст. 58 Закону України «Про
виконавче провадження».

Колегія суддів також вважає вірним
висновок суду першої інстанції про те,
що начальником Деснянського відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції не надано доказів здійснення
належного контролю за своєчасністю,
правильністю і повнотою виконання
виконавчого листа № 1-260 від 28 лютого 2011
року.

Так, позивачі заявили позовну вимогу
про відшкодування моральної шкоди,
заподіяної їм внаслідок несвоєчасного
проведення виконавчих дій, що
спричинило погіршення стану здоров'я.

На підтвердження вищевказаних доводів,
позивачі надали медичні висновки про
стан здоров'я в період проведення
виконавчих дій по примусовому
виконання виконавчого листа № 1-260 від 28
лютого 2011 року.

Таким чином, колегія суддів вважає
вірним висновок суду першої інстанції
про стягнення відшкодування моральної
шкоди на користь позивачів.

Так, відповідно до п. 45 постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ» від 03 серпня 2011 року № 845,
казначейство здійснює безспірне
списання коштів державного бюджету для
відшкодування шкоди, заподіяної
фізичним та юридичним особам внаслідок
незаконно прийнятих рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
їх посадових чи службових осіб під час
здійснення ними своїх повноважень.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційних скарг не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Деснянського
відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції та Головного управління
Державної казначейської служби
України у Чернігівській області -
залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 07 листопада
2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Ухвала виготовлена у повному обсязі
30.05.2014 року.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.