Справа № 2а/0624/3038/11
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року м. Київ
К/9991/61539/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Горбатюка С.А.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою приватного
підприємства "Бізнес-Консалтинг" на
постанову Черняхівського районного
суду Житомирської області від 18 травня
2012 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 12 вересня 2012 року у справі за
позовом приватного підприємства
"Бізнес-Консалтинг" до Пекарщинської
сільської ради Черняхівського району
Житомирської області, треті особи -
товариство з обмеженою
відповідальністю "Граніт-Резерв",
обласне територіально-галузеве
міжгосподарське кооперативне державне
проектно-промислове будівельне
об'єднання "Житомирагрошляхбуд", про
визнання нечинним рішення,

в с т а н о в и л а:

Приватне підприємство
"Бізнес-Консалтинг" звернулось до суду
з позовом до Пекарщинської сільської
ради Черняхівського району
Житомирської області, треті особи -
товариство з обмеженою
відповідальністю "Граніт-Резерв",
обласне територіально-галузеве
міжгосподарське кооперативне державне
проектно-промислове будівельне
об'єднання "Житомирагрошляхбуд", про
визнання нечинним та скасування
рішення Пекарщинської сільської ради
від 18.01.2009.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
Пекарщинська сільська рада
протиправно, незважаючи той факт, що
єдиним власником геологічної
інформації щодо Пекарщинського
родовища рожевих гранів є об'єднання
"Житомирагрошляхбуд", 50: частки та
корпоративних прав у статутному
капіталі якого належить позивачеві,
прийняла рішення від 18.01.2009, яким
погоджено надання згоди на збір
матеріалів місця розташування
земельної ділянки площею 25,7 га для
промислової розробки родовища рожевих
гранітів за межами с. Пекарщина на
землях запасу.

Постановою Черняхівського районного
суду Житомирської області від 18 травня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 12 вересня
2012 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі приватне
підприємство "Бізнес-Консалтинг" із
посилання на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просило скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та постановити
нове, про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 17.12.2007 Міністерством
охорони навколишнього природного
середовища України товариству з
обмеженою відповідальністю
"Граніт-Резерв" видано спеціальний
дозвіл на користування надрами
Пекарщинського родовища гранітів №4532.

18.01.2008 шістнадцята сесія п'ятого
скликання Пекарщинської сільської
ради Черняхівського району
Житомирської області прийняла рішення
про надання згоди на збір матеріалів
місця розташування земельної ділянки
товариству з обмеженою
відповідальністю "Граніт-Резерв" для
промислової розробки родовища рожевих
гранітів за межами с. Пекарщина на
землях запасу сільської ради
попередньою площею 25,7 га.

Вказуючи на протиправність рішення від
18.01.2008, приватне підприємство
"Бізнес-Консалтинг" звернулось до суду
із зазначеним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з позицією якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з правомірності оскаржуваного
рішення як такого, що прийнято на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені законами
України.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджуючись із
позицією судів попередніх інстанцій
щодо відсутності підстав для
задоволення позову, вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 6
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Згідно з частиною першою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 8 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України позивач - це особа,
на захист прав, свобод та інтересів
якої подано адміністративний позов до
адміністративного суду.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що із вказаним
адміністративним позовом звернулось
приватне підприємство
"Бізнес-Консалтинг" як власник 50% частки
статутного капіталу обласного
територіально-галузевого
міжгосподарського кооперативного
державного проектно-промислового
будівельного об'єднання
"Житомирагрошляхбуд". За змістом
позовних вимог, а також обставин, якими
позивач обґрунтовує свої позовні
вимоги, зазначений позов фактично
подано в інтересах третьої особи -
об'єднання "Житомирагрошляхбуд".

У той же час, згідно з пунктом 1 Статуту
обласного територіально-галузевого
міжгосподарського кооперативного
державного проектно-промислового
будівельного об'єднання
"Житомирагрошляхбуд" зазначене
об'єднання є юридичною особою.

Відповідно до частини третьої статті 48
Кодексу адміністративного судочинства
України здатність особисто
здійснювати свої адміністративні
процесуальні права та обов'язки, у тому
числі доручати ведення справи
представникові (адміністративна
процесуальна дієздатність), належить
органам державної влади, іншим
державним органам, органам влади
Автономної Республіки Крим, органам
місцевого самоврядування, їхнім
посадовим і службовим особам,
підприємствам, установам, організаціям
(юридичним особам).

Згідно з вимогами статті 52 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд першої інстанції, встановивши, що з
адміністративним позовом звернулася
не та особа, якій належить право вимоги,
або не до тієї особи, яка повинна
відповідати за адміністративним
позовом, може за згодою позивача
допустити заміну первинного позивача
або відповідача належним позивачем або
відповідачем, якщо це не потягне за
собою зміни підсудності
адміністративної справи. Якщо позивач
не згоден на його заміну іншою особою,
то ця особа може вступити у справу як
третя особа, яка заявляє самостійні
вимоги на предмет спору, про що суд
повідомляє третю особу.

Оскільки обласне
територіально-галузеве
міжгосподарське кооперативне державне
проектно-промислове будівельне
об'єднання "Житомирагрошляхбуд"
приймало участь у справі в якості
третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору та
під час розгляду даної справи у суді
першої інстанції ним не були заявлені
самостійні вимоги відносно порушення
його прав з боку відповідача, то у
відповідності до частини третьої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції не може розглядати позовні
вимоги осіб, які беруть участь у
справі, що не були заявлені у суді
першої інстанції.

Заявлення позову неналежним позивачем
за відсутності факту порушення прав та
охоронюваних законом інтересів такої
особи є підставою для відмови у
задоволенні позову.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу приватного
підприємства "Бізнес-Консалтинг"
відхилити, а постанову Черняхівського
районного суду Житомирської області
від 18 травня 2012 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 12 вересня
2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: