Справа № К/9991/25755/11-С
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/25755/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Малиніна В.В.,

Ситникова
О.Ф.,

провівши у порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою Приватного
підприємства «Нинуа» до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі міста Севастополя про стягнення
коштів,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Приватного
підприємства «Нинуа» на постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 22 березня
2011 року, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2010 року Приватне підприємство
«Нинуа» (далі - ПП «Нинуа») пред'явило в
суді позов, в якому просило стягнути з
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі міста Севастополя
(далі - Управління ПФУ) надміру сплачені
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування (далі -
страхові внески) у розмірі 31 822 гривні 54
копійки та судові витрати у розмірі 538
гривень 15 копійок.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що є платником єдиного
податку за ставкою 10 % від суми виручки,
згідно з Указом Президента України від
3 липня 1998 року № 727/98 «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» (далі - Указ № 727/98).

Станом на 1 січня 2008 року він має
переплату зі страхових внесків у
розмірі 31 822 гривні 54 копійки, у зв'язку
з тим, що частина єдиного податку у
розмірі 42%, яка перераховувалася
Управлінню ПФУ, перевищує розмір
страхових внесків, які він повинен був
заплатити за відповідний період.

Посилаючись на те, що переплата повинна
бути йому повернута, просив позовні
вимоги задовольнити.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста
Севастополя від 22 червня 2010 року
позов задоволено. Стягнуто з
Управління ПФУ на користь ПП «Нинуа»
переплату надміру сплачених страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування у
розмірі 31 822 гривні 54 копійки,
судовий збір у розмірі 318 гривень 23
копійки та витрати на правову допомогу
у розмірі 200 гривень.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 22 березня 2011 року постанову суду
першої інстанції скасовано та ухвалено
нову, про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування касаційної скарги ПП
«Нинуа» посилається на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального та порушення норм
процесуального права, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування
ухваленої ним постанови та залишення в
силі рішення суду першої інстанції.

В запереченні на касаційну скаргу
Управління ПФУ просить залишити
рішення апеляційного суду без змін,
посилаючись на його законність і
обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з огляду на
таке.

Судами встановлено, що ПП «Нинуа» є
суб'єктом малого підприємництва,
платником єдиного податку за ставкою 10
% від виручки, а також платником внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

У січні 2010 року ПП «Нинуа» звернулося
до Управління ПФУ з претензією про
повернення надміру сплачених коштів в
розмірі 31 822 гривні 54 копійки.

Відповідно до висновків, викладених в
акті від 4 грудня 2009 року № 320
позапланової перевірки, Управління ПФУ
визнає, що розмір частини єдиного
податку, який перераховувався йому ПП
«Нинуа» в період з лютого 2007 року по
січень 2008 року, більший за суму
страхових внесків, належних до сплати
за цей період, на 31 822 гривні 54 копійки.
Однак, ПП «Нинуа» в задоволенні
претензії про повернення переплати
надміру сплачених коштів відмовив.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції послався на частину другу
статті 107 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1058-IV), відповідно до якої суми
коштів, безпідставно стягнені органами
Пенсійного фонду з юридичних і
фізичних осіб, підлягають поверненню в
триденний строк із дня прийняття
рішення виконавчим органом Пенсійного
фонду або судом про безпідставність їх
стягнення, з одночасною сплатою
нарахованої на ці суми пені, що
визначається виходячи з розрахунку 120
відсотків річних облікової ставки
Національного банку України.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції апеляційний суд, виходив з
того, що частина єдиного податку (42 %),
яка перераховується казначейством до
пенсійного органу, не є страховим
внеском. Тож, вказана позивачем сума, як
переплата, не може вважатися
переплатою позивача по внескам на
обов'язкове державне страхування,
оскільки така сума є залишком єдиного
податку.

Колегія суддів погоджується з
висновком апеляційного суду, оскільки
він ґрунтується на вимогах чинного
законодавства України.

Позовні вимоги ПП «Нинуа» мотивовані
положеннями частини другої статті 107
Закону № 1058-IV, згідно з якою суми
коштів, безпідставно стягнені органами
Пенсійного фонду з юридичних і
фізичних осіб, підлягають поверненню в
триденний строк із дня прийняття
рішення виконавчим органом Пенсійного
фонду або судом про безпідставність їх
стягнення, з одночасною сплатою
нарахованої на ці суми пені, що
визначається виходячи з розрахунку 120
відсотків річних облікової ставки
Національного банку України.

Перевіркою за матеріалами справи
встановлено, що спірна сума є частиною
(42%) єдиного податку, перерахованою
Державним казначейством України до
Управління ПФУ, яке, в свою чергу,
спрямовувало її на погашення
зобов'язань зі сплати страхових
внесків. У зв'язку з тим, що за 2007 рік
розмір таких зобов'язань був меншим за
42% єдиного податку, ПП «Нинуа»
стверджує, що в такий спосіб утворилась
переплата страхових внесків.

Пунктом 3 Указу № 727/98 (який був чинним
на момент виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що суб'єкти
підприємницької діяльності - юридичні
особи сплачують єдиний податок
щомісяця не пізніше 20 числа наступного
місяця на окремий рахунок відділень
Державного казначейства України.
Останні наступного дня після
надходження коштів перераховують суми
єдиного податку у таких розмірах: до
Державного бюджету України - 20
відсотків; до місцевого бюджету - 23
відсотки; до Пенсійного фонду України -
42 відсотки; на обов'язкове соціальне
страхування - 15 відсотків.

Оскільки під час накопичення спірної
суми ПП «Нинуа» було платником
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, відповідна частина
єдиного податку зараховувалась
Управлінням ПФУ на погашення
зобов'язань з їх сплати.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV (в
редакції, що діяла протягом
накопичення спірної суми) страхові
внески - це кошти відрахувань на
соціальне страхування та збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені згідно із
законодавством, що діяло раніше; кошти,
сплачені на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до цього Закону.

Згідно з частиною четвертою статті 18
цього ж Закону страхові внески не
включаються до складу податків, інших
обов'язкових платежів, що складають
систему оподаткування. На ці внески не
поширюється податкове законодавство.

З наведених положень слідує, що
сплачений позивачем єдиний податок не
є страховими внесками в розумінні
Закону № 1058-IV, а тому на нього не
поширюються положення частини другої
статті 107 цього Закону, якою
обґрунтував свої вимоги позивач,
оскільки вона регулює питання
безпідставного стягнення органами
Пенсійного фонду з юридичних і
фізичних осіб суми коштів.

Використання ж єдиного податку на
погашення зобов'язань зі сплати
страхових внесків не змінює правової
природи сплачених коштів, оскільки для
платника вони залишаються податком.

Сплата ж єдиного податку унеможливлює
для платника вплив на подальший рух
відповідних коштів, адміністрування
яких є повноваженням спеціальних
владних суб'єктів.

Щодо положень частини другої статті 107
Закону, то у ньому йдеться про
повернення суми коштів лише у тому
випадку, якщо такі кошти безпідставно
стягнені органами Пенсійного фонду з
юридичних і фізичних осіб. З матеріалів
справи ж вбачається, що будь-які
рішення про стягнення сум з ПП «Нинуа»
відповідачем не приймалися. Дана сума
сплачена позивачем самостійно, як
єдиний податок.

З наведеного слідує, що вимоги позивача
про стягнення з Управління ПФУ надміру
сплачених страхових внесків у розмірі
31 822 гривні 54 копійки, не підлягають
задоволенню.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
зазначених висновків не спростовують,
та не дають підстав вважати рішення
апеляційного суду таким, що ухвалене з
порушеннями норм матеріального або
процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення апеляційного
суду є законним і не підлягає
скасуванню, оскільки суд, всебічно
перевіривши обставини справи, вирішив
спір у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин; в
них повно відображені обставини, що
мають значення для справи, висновки
суду щодо встановлених обставин і
правові наслідки є правильними, а
доводи касаційної скарги їх не
спростовують.

З огляду на викладене, керуючись
статтями 220-1, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства «Нинуа» відхилити, а
постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 22 березня 2011 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т.Ф.Весельська

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников