Справа № 826/5023/14
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1ПОСТАНОВА
01 липня 2014 року 08:20
№ 826/5023/14
Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі головуючого судді Саніна Б.В.
при секретарі судового засідання
Борисовій Т.М. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЦЕХАВЕ КОРМ ЛТД" до
Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправним та
скасування рішення про коригування
митної вартості товару ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулося Товариство з
обмеженою відповідальністю «Цехаве
Корм ЛТД» (надалі-позивач/ТОВ «Цехаве
Корм ЛТД») з адміністративним позовом
до Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів (надалі-відповідач/Митниця),
в якому просить суд:
1. Визнати протиправним та скасувати
рішення Митниці про коригування митної
вартості товарів №100270002/2014/000003/2 від
08.01.2014 р.;

2. Визнати протиправною та скасувати
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №100270002/2014/30053
від 08.01.2014 р.;

3. Судові витрати у розмірі 487,20 грн.
стягнути з відповідача.

Після усунення недоліків
адміністративного позову, ухвалою
Окружного адміністративного суду м.
Києва №826/5023/14 від 07.05.2014 р. провадження
в адміністративній справі було
відкрито та призначено до судового
розгляду.

В судове засідання з'явилися
представники позивача, які
адміністративний позов підтримують в
повному обсязі, просять суд його
задовольнити з підстав викладених в
адміністративному позові, зокрема
зазначають, про те, що позивачем були
виконані всі вимоги щодо митного
оформлення товарів, як наслідок дії
відповідача щодо прийняття Рішення про
коригування митної вартості товарів
№100270002/2014/000003/2 від 08.01.2014 р.
(надалі-Рішення №100270002/2014/000003/2) та
Картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №100270002/2014/30053
від 08.01.2014 р. (надалі-Картка відмови
№100270002/2014/30053) є протиправними та
незаконними, а рішення мають бути
скасовані.

В судове засідання представник
відповідача не з'явився, про дату, час
та місце судового розгляду справи був
належним чином повідомлений, заяв щодо
перенесення розгляду справи або
слухання справи за його відсутності на
адресу суду не надходило.

Відповідно до положень п.1 ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення. Більше того, відповідно
до рішень Європейського суду з прав
людини, що набули статусу остаточного,
зокрема «Іззетов проти України»,
«Пискал проти України», «Майстер проти
України», «Субот проти України»,
«Крюков проти України», «Крат проти
України», «Сокор проти України»,
«Кобченко проти України», «Шульга
проти України», «Лагун проти України»,
«Буряк проти України», «ТОВ «ФПК
«ГРОСС» проти України», «Гержик проти
України» суду потрібно дотримуватись
розумного строку для судового
провадження.

Зважаючи на відсутність в судовому
засіданні представника відповідача та
приймаючи до уваги відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, на
підставі ст.3 та ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі-КАС України), суд дійшов
висновку про можливість перейти до
розгляду справи у порядку письмового
провадження за наявними в матеріалах
справи доказами.

Розглянувши наявні в матеріалах
докази, заслухавши пояснення
представників позивача, дослідивши
письмові заперечення відповідача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
12.06.2013 р. ТОВ «Цехаве Корм ЛТД» уклало
рамковий Контракт №00018 з компанією
Евонік Індастріс АГ Німечинна
(надалі-Контракт №00018). Відповідно до
умов вищезазначеного Контракту №00018,
зокрема п.1.1 постачальник продає, а
покупець купляє товар, зокрема
МетАМІНО DL-Метіонін кормовий 99%,
ТреАміно L-Треонін кормовий 98,5%,
ТріпАМІНО L-тріптофан кормовий 98%.

Згідно п.1.2 Контракту №00018 на кожну
окрему поставку товару Контракт
повинен доповнюватись специфікацією,
яка визначає кількість і вартість
товару, погоджена постачальником и
покупцем відповідно до п.2.1 Контракту.

Так, до Контракту №00018 було укладено
окрему специфікацію №1 від 03.10.2013 р. на
придбання товару МетАМІНО DL-Метіонін
кормовий 99% у кількості 20 000 кг (800
мішків за ціною 2,72 євро за 1 кг).
Загальна вартість партії склала 54 400
Євро.

Пунктами 4.4 та 4.5 Контракту №00018
встановлено, що оплата за товар
здійснюється шляхом банківського
переказу з рахунку покупця на рахунок
постачальника. Відстрочка оплати
становить 45 днів від дати рахунку.

Так, з метою митного оформлення товару,
позивачем до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
було подано митну декларацію
№100270002/2013/284338 від 25.12.2013 р.

При цьому, митна вартість товару була
визначена із застосуванням основного
методу - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

На підтвердження заявлених відомостей
додатково було надано рахунок-фактуру
№ від 11.11.2013 р., специфікацію №1
від 03.10.2013 р., Контракт №00018, ветеринарне
свідоцтво Щ-30№226059 від 27.11.2013 р.,
довідку ДПІ у Печерському р-н м. Києва
ДПС про відсутність за межами України
валютних цінностей та майна №616/2 від
18.10.2013 р., ветеринарний сертифікат
№ від 08.11.2013 р., реєстраційне
посвідчення №АА-01769-04-12 від 16.10.2012 р.,
сертифікат відповідності №575383 від
05.11.2013 р., заяву на проведення
дослідження 515/26.2-42 від 05.12.2013 р.,
експортну MRN 13DE08E8 від 11.11.2013 р.

Однак, відповідачем при здійсненні
аналізу наданих позивачем до митного
оформлення документів, виявлено, що
вони містять розбіжності, а також
надані документи містять не усі
відомості щодо обраного декларантом
методу визначення митної вартості
товару.

Як наслідок відповідачем було
відмовлено у прийнятті митної
декларації №100270002/2013/284338 від 25.12.20132 р.,
водночас запропоновано ТОВ «Цехаве
Корм ЛТД» надати додаткові документи,
які підтверджують митну вартість
товару, зокрема: документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів;
платіжні та бухгалтерські документи,
що підтверджують вартість товарів та
містять реквізити для ідентифікації
товару; прайс-листи виробників товару;
копію митної декларації країни
відправлення товарів; висновок про
якісні та вартісні характеристики
товарів підготовлені спеціалізованою
експертною організацією; виписку з
бухгалтерської документації.

Так, представником ТОВ «Цехаве Корм
ЛТД» на додаткову вимогу відповідача
було надано останньому в електронному
вигляді письмові пояснення та
додаткові документи, зокрема:
експортну митну декларацію країни
продавця №13DE708Е8 від 11.11.2013 р.;
біржову котировку від 28.11.2013 р.;
висновок про якісні та вартісні
характеристики товарів підготовлені
спеціалізованою експертною
організацією ДП «Держзовнішінформ»
№11/1230 від 04.12.2013 р.; декларацію (паспорт)
якості виробника від 11.11.2013 р.;
прайс-лист виробника та копію каталогу
№10-13-7 від 28.10.2013 р.

Після проведення процедури
консультацій, Київською
міжрегіональною митницею Міндоходів
було оформлено Картку відмови
№100270002/2014/30053 та прийнято Рішення
№100270002/2014/000003/2, так як на думку
відповідача, метод визначення митної
вартості за ціною договору (контракту)
щодо товарів які імпортуються,
відповідно до п.2 ст.58 МК України не може
бути прийнятий у зв'язку з тим, що
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально. Таким
чином, митну вартість товару, що
імпортується, скориговано із
застосуванням методу визначення
митної вартості за ціною договору щодо
ідентичних товарів відповідно до ст.59
МК України. Крім того, згідно із
вказаними рішеннями митна вартість
була скоригована у бік її збільшення.

Не погоджуючись з прийнятими
відповідачем рішеннями, ТОВ «Цехаве
Корм ЛТД» було випущено товар у
вільний обіг із наданням останнім
гарантій відповідно до ч.7 ст.55 МК
України, подано нову митну декларацію
№100270002/2014/295566 від 10.01.2014 р. та додано до
неї додаткові документи.

Отже, не погоджуючись з винесеними
відповідачем Рішенням №100270002/2014/000003/2
та Карткою відмови №100270002/2014/30053,
вважаючи їх протиправними та такими, що
винесені незаконно, ТОВ «Цехаве Корм
ЛТД» звернулося до адміністративного
суду з даним позовом.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
усіх форм дискримінації; пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення (дія); з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.1 МК України відносини,
пов'язані із справлянням митних
платежів, регулюються цим Кодексом,
Податковим кодексом України та іншими
законами України з питань
оподаткування.

Згідно ст.49 МК України (в редакції
чинній на момент виникнення
правовідносин) митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Крім того, відповідно до ст.50 МК України
відомості про митну вартість товарів
використовуються для: нарахування
митних платежів; застосування інших
заходів державного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності
України; ведення митної статистики;
розрахунку податкового зобов'язання,
визначеного за результатами
документальної перевірки.

Поряд із цим, у ст.52 МК України
зазначено, що заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою. Декларант
або уповноважена ним особа, які
заявляють митну вартість товару,
зобов'язані: заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з органом
доходів і зборів; подавати органу
доходів і зборів достовірні відомості
про визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням органу доходів і зборів
додаткової інформації.

Відповідно до ч.8 ст.52 МК України у
декларації митної вартості наводяться
відомості про метод визначення митної
вартості товарів, числове значення
митної вартості товарів та її
складових, умови
зовнішньоекономічного договору, що
мають відношення до визначення митної
вартості товарів, та надані документи,
що підтверджують зазначене.

При цьому, відповідно ст.53 МК України,
документами які підтверджують митну
вартість товарів є:

- декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у ч.5 і
ч.6 ст.52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості;

- зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів, крім
документів, зазначених у ч.2 та ч.3 цієї
статті, подає (за наявності) такі
документи: виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;
розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару.

Відповідно до ст.54 МК України контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється органом
доходів і зборів під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у ч.1 ст.58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів орган доходів і
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень ст.55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів має
право: упевнюватися в достовірності
або точності будь-якої заяви, документа
чи розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; у випадках,
встановлених цим Кодексом, письмово
запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
ст.53 цього Кодексу додаткові документи
та відомості, якщо це необхідно для
прийняття рішення про визнання
заявленої митної вартості; у випадках,
встановлених цим Кодексом, здійснювати
коригування заявленої митної вартості
товарів; проводити в порядку,
визначеному ст.345 - 354 цього Кодексу,
перевірки правильності визначення
митної вартості товарів після їх
випуску; звертатися до органів доходів
і зборів інших країн із запитами щодо
надання відомостей, необхідних для
підтвердження достовірності заявленої
митної вартості; застосовувати інші
передбачені цим Кодексом форми митного
контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у ч.2-4
ст.53 цього Кодексу, або відсутності у
цих документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; надходження до
органу доходів і зборів документально
підтвердженої офіційної інформації
органів доходів і зборів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

У разі якщо під час проведення митного
контролю орган доходів і зборів не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

Отже, аналіз вищевказаних норм
свідчить про те, що органи доходів і
зборів мають виключну компетенцію в
питаннях перевірки та контролю
правильності обчислення декларантом
митної вартості товарів.

Дослідивши, наявні в матеріалах справи
докази, заслухавши пояснення сторін,
суд зазначає про наступне.

Відповідно до графи 33 оскаржуваного
Рішення №100270002/2014/000003/2 «Обставини
прийняття рішення та джерела
інформації, що використовувались
митним органом для визначення митної
вартості» вбачається, що вартість
імпортованих товарів не може бути
визначена за ціною договору
(контракту), у зв'язку з тим, що надані
документи містять неповні відомості чи
у наданих документах містяться
розбіжності.

Однак, суд критично ставиться до
позиції відповідача та зазначає
наступне.

Як вбачається з оскаржуваного рішення,
однією з підстав коригування
відповідачем митної вартості товарів,
було те, що наданий позивачем
сертифікат (Marine Insurance) № не
містить числових значень щодо вартості
страхування.

Однак, суд не погоджується з доводами
відповідача, та зазначає про те, що в
сертифікаті (Marine Insurance) №
зазначена сума страхування та
становить 59 840,00 Євро.

Крім того, суд не приймає до уваги
посилання відповідача щодо ненадання
позивачем документів щодо оплати
вартості товару, так як останнім, було
надано до матеріалів справи платіжне
доручення в іноземній валюті №1 від
13.01.2014 р., що підтверджує здійснення
оплати ТОВ «Цехаве Корм Лтд» вартості
імпортованого товару.

Водночас, ТОВ «Цехаве Корм ЛТД» було
надано відповідачу висновок ДП
«Держзовнішінформ» №11/1230 від 04.12.2013 р.
про проведену цінову експертизу на
імпортну поставку кормової добавки
марки МетАМІНО (DL-Метіонін кормовий 99%)
згідно специфікації №1, що
здійснювалась на підставі наданих
позивачем документів, зокрема:
контракту №00018; специфікації №1 від
03.10.2013 р.; інвойсу № від 11.11.2013 р. та
даних інформаційних агентств, з якого
вбачається, що контрактна ціна 2,72 Євро
за кг не суперечить ринковому рівню
цін.

Отже, як вбачається з матеріалів
справи, позивачем було надано до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів усі документи, які
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів.
Подані документи чітко ідентифікували
оцінюваний товар та містили об'єктивні
і достовірні дані, які підтверджували
ціну товарів, що підлягала сплаті
позивачем на користь продавця.

Крім того, суд вважає за необхідне
звернути увагу на те, що відповідачем
не було доведено перед судом
неможливості останнього, на підставі
наданих ТОВ «Цехаве Корм ЛТД»
документів визначити митну вартість
товарів.

Таким чином, відповідачем не було
спростовано доводів позивача щодо
протиправності винесення останнім
Рішення №100270002/2014/000003/2 та Картки
відмови №100270002/2014/30053.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

В ч.1, ч.4, ч.5 та ч.6 ст.72 КАС України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених ст.72 цього
Кодексу. Суб'єкт владних повноважень
повинен подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі. У разі
невиконання цього обов'язку суд
витребовує названі документи та
матеріали. Суд може збирати докази з
власної ініціативи. Якщо особа, яка
бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Частиною 1 ст.71 КАС України встановлено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на вищевказане суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог ТОВ «Цехаве
Корм ЛТД». Крім того, відповідно до ст.
94 КАС України, судовий збір підлягає
відшкодуванню позивачу.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 17, 71, 86,
158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Цехаве
Корм ЛТД» до Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати
рішення Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів про коригування
митної вартості товарів №100270002/2014/000003/2
від 08.01.2014 р.

3. Визнати протиправною та скасувати
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №100270002/2014/30053
від 08.01.2014 р.

4. Присудити на користь Товариства з
обмеженої відповідальності «Цехаве
Корм ЛТД» понесені судові витрати в
розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім)
грн. 20 коп. із видатків Державного
бюджету України.

5. Стягнути з Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів (адреса: 03680, м. Київ,
бульв. Івана Лепсе, 8-А, )
решту суми судового збору у розмірі 4 384
(чотири тисячі триста вісімдесят
чотири) грн. 80 коп. на розрахунковий
рахунок №4007 у ГУ ДКСУ у місті
Києві, код 38004897, МФО 820019, код
класифікації доходів бюджету 22030001, за
розгляд Окружним адміністративним
судом м. Києва справи №826/5023/14.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України.
Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя
Б.В. Санін