Справа № 872/127/13
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2014 рокусправа № 0870/9613/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Іванова С.М.

суддів: Чабаненко
С.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
06 листопада 2012 року у справі за
адміністративним позовом Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення суми фінансових
санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, в якому позивач просить
стягнути з відповідача суму фінансових
санкцій у розмірі 17 290 грн.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від
06 листопада 2012 року у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що позивачем не
доведено належного направлення на
адресу платника податків (відповідача
по справі) вмотивованого рішення за
результатом розгляду його скарги у
встановлений 20 - денний термін
передбачений пунктом 56.8. ст. 56
Податкового кодексу України, а відтак
скарга ФОП ОСОБА_1 вважається повністю
задоволеною на користь платника
податків), а позивні вимоги є не
доведеними, та такими, що не підлягають
задоволенню.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, у поданій
апеляційній скарзі відповідач, вказує
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
ФОП ОСОБА_1 порушено вимоги ст. 15
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», у зв'язку з чим, до нього
застосовано фінансові санкції у
вигляді штрафу. Позивачем прийнято
рішення від 27.07.2012 № 080210 про
застосування фінансових санкцій до
відповідача на загальну суму 17290 грн.
Оскільки інформація про виконання
вказаного рішення суб'єктом
підприємницької діяльності у
встановлені законодавством строки до
регіонального управління не надійшла,
вважає що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

З огляду на встановлений факт
реорганізації, та в силу ст. 55 КАС
України, колегія суддів вважає за
необхідне здійснити заміну
відповідної сторони - позивача у
справі, його правонаступником -
Головним управлінням Міндоходів у
Запорізькій області.

Сторони, та їх представники в судове
засідання не з'явились, про час та місце
судового розгляду у відповідності до
приписів абз. 4 ч. 4 ст. 33, ч. 1 ст. 35 КАС
України повідомлені належним чином. За
таких підстав, з урахуванням приписів
ч. 4 ст. 196 та ч. 1 ст. 41 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності останніх та без здійснення
фіксування судового засідання
технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
останньої, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_1 зареєстрований 28.04.2000
року Якимівською районною державною
адміністрацією Запорізької області, як
фізична особа-підприємець
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

21.06.2012 контролюючим органом проведено
перевірку господарської одиниці - кафе,
яке знаходиться за адресою: Запорізька
область, Якимівський район
(центральний пляж), в якому відповідач
здійснює свою діяльність. В ході
перевірки встановлено порушення ст. 15
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» № 481/95-ВР, а саме
факт реалізації 100 грамів горілки
«Мароша» 40% за ціною 10 грн. без
наявності ліцензії на право роздрібної
торгівлі алкогольними напоями. За
результатами перевірки складено акт
від № 70/211/НОМЕР_1 від 21.06.2012.

Відповідальність за вищевказане
порушення передбачена ст. 17 Закону
України № 481/95-ВР та тягне за собою
застосування фінансових санкцій у
вигляді штрафу в розмірі 200 відсотків
вартості товару, але не менше 1700 грн.,
тому 27.07.2012 податковим органом прийнято
рішення № 080210 про застосування
фінансових санкцій у відношенні
ФОП ОСОБА_1 у розмірі 17290 грн., із
розрахунку 8645 грн. (вартість описаних
алкогольних напоїв) х 200 відсотків за
роздрібну торгівлю тютюновими
виробами без наявності ліцензії.

Вказане рішення вручено ФОП ОСОБА_1
31.07.2012, про що свідчить корінець
поштового повідомлення.

Сума фінансових санкцій у встановлений
законодавством строк відповідачем не
сплачена.

Відповідач не погоджуючись з рішенням
позивача, в десятиденний термін
оскаржив зазначене рішення в
адміністративному порядку, направивши
09.08.2012 скаргу до Департаменту контролю
за виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів ДПС України, про що письмово
повідомив також і позивача (листом від
09.08.2012).

В подальшому, на адресу відповідача
надійшов лист № 1266/0/141-12/к/21-7015 від 19.09.2012
виконуючого обов'язки голови Державної
податкової служби України, яким
відповідача повідомлено, про те, що на
його скаргу, яка зареєстрована в ДПС
України за вхідним номером від 13.08.2012
№к/378/0/14-12, направлено рішення про
результати розгляду скарги листом
Департаменту від 30.08.2012 № 4929/21-7017.

Оскільки, рішення про результати
розгляду скарги від 30.08.2012 № 4929/21-7017 на
адресу відповідача не надходило, ФОП
Корольов направив звернення до
виконуючого обов'язки голови Державної
податкової служби України в якому
зазначив, що запит на отримання
інформації викладеної в листі №
1266/0/141-12/к/21-7015 від 19.09.2012 він не
направляв та рішення про результати
розгляду його скарги не отримував. У
зв'язку з цим, просив надати на його
адресу повний 13-символьний
буквено-цифровий номер
(штрих кодовий ідентифікатор)
поштового відправлення та завірену
копію розрахункового документу
(касовий чек, розрахункову квитанцію
тощо) згідно яких на адресу відповідача
було направлено рішення про результати
розгляду його скарги.

Заперечуючи проти позову відповідачем
до суду першої інстанції було надано
копію листа Регіонального управління
Департаменту від 11.10.2012 № 2065/10/21-210, яким
повідомлено відповідача, що за
результатом розгляду його скарги на
рішення регіонального управління про
застосування фінансових санкцій від
27.07.2012 № 080210 рішенням від 30.08.2012 №
4929/21-7017 Департамент САТ ДПС України
відмовив у задоволенні скарги та
залишив в силі рішення регіонального
управління.

Аналізуючи наведене, колегія суддів
зазначає, що суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що у
задоволенні позовних вимог слід
відмовити повністю виходячи з
наступного.

Пунктом 56.2. ст. 56 Податкового кодексу
України, передбачено, що у разі коли
платник податків вважає, що
контролюючий орган неправильно
визначив суму грошового зобов'язання
або прийняв будь-яке інше рішення, що
суперечить законодавству або виходить
за межі повноважень контролюючого
органу, встановлених цим Кодексом або
іншими законами України, він має право
звернутися до контролюючого органу
вищого рівня із скаргою про перегляд
цього рішення.

Відповідно до п. 56.3. ст. 56 цього Кодексу,
скарга подається до контролюючого
органу вищого рівня у письмовій формі
(та у разі потреби - з належним чином
засвідченими копіями документів,
розрахунками та доказами, які платник
податків вважає за потрібне надати з
урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44
цього Кодексу) протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
платником податків податкового
повідомлення-рішення або іншого
рішення контролюючого органу, що
оскаржується.

Пунктом 56.8. ст. 56 цього Кодексу
передбачено, що контролюючий орган,
який розглядає скаргу платника
податків, зобов'язаний прийняти
вмотивоване рішення та надіслати його
протягом 20 календарних днів, наступних
за днем отримання скарги, на адресу
платника податків поштою з
повідомленням про вручення або надати
йому під розписку.

За приписами п. 56.9. ст. 56 Податкового
кодексу України, керівник (або його
заступник) відповідного контролюючого
органу може прийняти рішення про
продовження строку розгляду скарги
платника податків понад 20-денний строк,
визначений у пункті 56.8
цієї статті, але не більше 60
календарних днів, та письмово
повідомити про це платника податків до
закінчення строку, визначеного у
пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою
платника податків не надсилається
платнику податків протягом 20-денного
строку або протягом строку,
продовженого за рішенням керівника
контролюючого органу (або його
заступника), така скарга вважається
повністю задоволеною на користь
платника податків з дня, наступного за
останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю
задоволеною на користь платника
податків, якщо рішення керівника
контролюючого органу (або його
заступника) про продовження строків її
розгляду не було надіслано платнику
податків до закінчення 20-денного
строку, зазначеного в абзаці першому
цього пункту.

Ухвалою суду від 24.10.2012 було
витребувано від позивача докази
направлення на адресу ФОП ОСОБА_1
рішення від 30.08.2012 № 4929/21-7017 про
результати розгляду його скарги.

06.11.2012 до канцелярії суду надійшов лист
Департаменту контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів Державної
податкової служби України № 6603/21-7016,
яким повідомлено суд, що рішення про
результати розгляду скарги суб'єкта
господарювання ОСОБА_2 від 09.08.2012
зареєстроване в автоматизованій
системі електронного документообігу
30.08.2012 за № 4929/21-7017 і направлено
поштою, однак доказів такого
направлення - не надано.

Матеріали справи свідчать про те, що
рішення про продовження термінів
розгляду скарги Департаментом не
приймалося, у судовому засіданні також
з'ясовано, що рекомендована
кореспонденція на адресу ФОП ОСОБА_2,
який проживає за адресою: АДРЕСА_1, із
міста Києва - не надходила, що
підтверджено довідкою начальника
поштового відділення зв'язку Якимівка-3
Мелітопольського ЦПЗ № 4 від 01.11.2012.

Згідно з п. 58.3. ст. 58 Податкового кодексу
України, податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) платнику
податків, якщо його передано посадовій
особі такого платника податків під
розписку або надіслано листом з
повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення
вважається надісланим (врученим)
фізичній особі, якщо його вручено їй
особисто чи її законному
представникові або надіслано на адресу
за місцем проживання або останнього
відомого її місцезнаходження фізичної
особи з повідомленням про вручення. У
такому самому порядку надсилаються
податкові вимоги та рішення про
результати розгляду скарг.

Аналізуючи наведене, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції,
що позивачем не доведено належного
направлення на адресу платника
податків (відповідача по справі)
вмотивованого рішення за результатом
розгляду його скарги у встановлений
20 - денний термін передбачений
пунктом 56.8. ст. 56 Податкового кодексу
України, а відтак, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що скарга
ФОП ОСОБА_1 вважається повністю
задоволеною на користь платника
податків (відповідача по справі), а
позивні вимоги є не доведеними, та
такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції і не дають
підстав для висновку про помилкове
застосування судом першої інстанції
норм матеріального або процесуального
права, яке призвело б до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
залишення оскаржуваного рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від
06 листопада 2012 року у справі
за адміністративним позовом Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення суми фінансових
санкцій - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай