Справа № 607/14/14а
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 р.

Справа № 876/2852/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Каралюса В.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного Фонду
України в м. Тернополі на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 03 лютого 2014
року у адміністративній справі №607/14/14а
за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в м. Тернополі
про зобов'язання здійснити перерахунок
і виплату щомісячного грошового
довічного утримання судді у відставці,-

В С Т А Н О В И В :

02.01.2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до Управління Пенсійного Фонду
України в м. Тернополі про зобов'язання
здійснити перерахунок і виплату
щомісячного грошового довічного
утримання судді у відставці.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
Постановою Верховної Ради України №
598-VII від 25 вересня 2008 року у зв'язку з
поданням заяви про відставку у
відповідності до п. 9 ч. 5 ст.126
Конституції України та наказу №382-к по
господарському суді Тернопільської
області від 03 грудня 2008 року він
звільнений з посади судді цього суду.
Розпорядженням начальника Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
йому призначено щомісячне довічне
грошове утримання судді у відставці в
розмірі 90% від заробітної плати при
виході у відставку. В зв'язку з тим, що з
01.01.2013 року збільшилася суддівська
винагорода судді працюючого на
відповідній Посаді, що підтверджується
довідкою господарського суду
Тернопільської області від 04.11.2013 p.,
29.11.2013 p. він звернулася із заявою до
управління Пенсійного фонду в м.
Тернополі про проведення перерахунку
щомісячного грошового утримання, однак
04 грудня 2013 року йому відмовлено у
проведенні перерахунку з посиланням на
те, що право на перерахунок законодавчо
врегульований лише для судців
Конституційного Суду України.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 03 лютого 2014 року позов
задоволено. Визнано протиправними дії
та скасувати рішення управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
від 04 грудня 2013 року №580/Л-11 щодо
відмови у перерахунку ОСОБА_1
щомісячного грошового довічного
утримання судді у відставці.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Тернополі здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1
щомісячного грошового довічного
утримання судці у відставці, виходячи з
розміру суддівської винагороди
працюючого судці на відповідній посаді
з 29 листопада 2013 року у розмірі 90%
суддівської винагороди, без обмеження
граничного розміру щомісячного
грошового довічного утримання, з
урахуванням фактично виплачених сум.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідачем подана
апеляційна скарга, в якій вказує на те,
що постанова суду першої інстанції є
незаконною та необґрунтованою,
прийнятою з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що статтею 31 Закону України
«Про конституційний суд» встановлено,
що фінансування Конституційного Суду
України передбачається в Державному
бюджеті України окремим рядком та
вказаним законом передбачено
проведення перерахунку довічного
грошового утримання лише суддям
Конституційного Суду України і не
передбачено проведення такого
перерахунку суддям місцевих судів,
тому позивач права на перерахунок
немає. Просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову про відмову в задоволені
позову.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча належним чином були
повідомлені про дату судового
засідання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197
КАС України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується наступне.
Постановою Верховної Ради України
№598-VII від 25 вересня 2008 року у зв'язку з
поданням заяви про відставку у
відповідності до п. 9 ч. 5 ст. 126
Конституції України та наказу №382-к по
господарському суді Тернопільської
області від 03 грудня 2008 року ОСОБА_1
звільнений з посади судді цього суду.

Розпорядженням начальника Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
ОСОБА_1 призначено щомісячне довічне
грошове утримання судді у відставці в
розмірі 90% від заробітної плати при
виході у відставку.

У зв'язку з тим, що з 01.01.2013 р.
збільшилася суддівська винагорода
судді працюючого на відповідній
посаді, що підтверджується довідкою
господарського суду Тернопільської
області від 04 листопада 2013 року №1671/2013.

29 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернувся із
заявою до управління Пенсійного фонду
в м. Тернопіль про проведення
перерахунку щомісячного грошового
утримання.

04 грудня 2013 року ОСОБА_1 відмовлено у
проведенні перерахунку з і посиланням
на те, що право на перерахунок
законодавчо відрегульований лише для
суддів; Конституційного Суду України
(ч. 4 ст. 138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів»).

Суд першої інстанції позов задовольнив
з тих підстав, що

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції, вважає їх вірними, такими що
відповідають нормам матеріального
права та обставинам справи з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України
«Про статус суддів», який втратив
чинність, судді у відставці, який має
стаж роботи на посаді судді не менше 20
років, виплачується за його вибором
пенсія або звільнене від сплати
податку щомісячне довічне грошове
утримання в розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді. За кожний
повний рік роботи понад 20 років на
посаді судді розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Аналогічна норма закріплена в ч. 3 ст. 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» (в редакції Закону
України від 07.07.2010 року №2453-VI), який
набрав чинності з 30 липня 2010 року,
відповідно до якої щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, з якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Законом України від 08.07.2011 року №3668-VI
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, ч. ч. 3 і 5 ст. 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» було викладено в новій
редакції, а саме: щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, з якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді. Максимальний
розмір щомісячного довічного
грошового утримання суддів у відставці
(з урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність.

Таким чином, було встановлено, що
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді, але
не більше десяти прожиткових
мінімумів, установлених для осіб, які
втратили працездатність.

Однак п. 2 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» було
передбачено, що обмеження пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) максимальним розміром,
встановленим цим Законом, не
поширюється на пенсіонерів, яким
пенсія (щомісячне довічне грошове
утримання) призначена до набрання
чинності цим Законом.

Крім того, положення ч. 3 ст. 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» в редакції Закону України від 08
липня 2011 року № 3668-VI визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно з рішенням
Конституційного Суду України від 03
червня 2013 року № 3-рп/2013.

Відповідно до ст. 152 Конституції
України закони та інші правові акти за
рішенням Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

З 01.01.2012 року набуло чинності положення
ст. 129 Закону України «Про судоустрій та
статус суддів», що передбачає розміри
посадових окладів суддів, в якому
зазначається, що посадовий оклад судді
місцевого суду встановлюється у
розмірі 15 мінімальних заробітних плат,
визначених законом, що запроваджується
поетапно, зокрема з 1 січня 2012 року - 8
мінімальних заробітних плат, з 1 січня
2013 року у розмірі 10 мінімальних
заробітних плат.

Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання передбачений,
зокрема, п.п. 3 і 4 «Положення про
Пенсійний фонд України», затвердженого
указом Президента України від 06.04.2011
року №384/2011, пп. 2.1 і 2.2 «Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах»,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002
року №8-2. Серед основних завдань і
функцій Пенсійного фонду України та
його органів на місцях є призначення
(перерахунок) пенсій, щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці та підготовка документів для
їх виплати.

Також додатком №2 до Порядку подання
документів для призначення і виплати
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці органами
Пенсійного фонду України,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 25.01.2008
року № 3-1, встановлена форма довідки
про заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, в якій
зазначаються відомості про заробітну
плату судді, яка враховується при
призначенні (перерахунку) щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці.

Відповідно до довідки господарського
суду Тернопільській області за №1671/2013
від 04.11.2013 року, заробітна плата судді
господарського суду за посадою, яка
аналогічна тій, яку займав позивач,
становить 21 793 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
щомісячне довічне грошове утримання
призначено позивачу до набрання
чинності Законом України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», тому
на даний час позивач має право
одержувати щомісячне довічне грошове
утримання працюючого на відповідній
посаді судді без будь-яких граничних
обмежень.

Таким чином, з врахуванням наведених
обставин справи та положень правових
норм, колегія суддів дійшла до висновку
про те, що управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі було зобов'язане
здійснити ОСОБА_1 перерахунок
грошового довічного утримання,
виходячи з розміру 90% суддівської
винагороди працюючого на відповідній
посаді судді на підставі ст.ст. 129, 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів».

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи,
висновку суду не спростовують, а
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
- залишити без задоволення, а постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 03 лютого 2014
року у адміністративній справі №607/14/14а
- без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після надіслання її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс