Справа № 824/2040/14-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року м. Чернівці
Справа № 824/2040/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Маренича І.В.

секретаря судового засідання - Юзька
Я.В.

за участю:

представника позивача - Фочук К.Г.;

представника відповідача - Тюфтія П.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Виконавчої дирекції
Чернівецького обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності до
Територіального управління державної
судової адміністрації України в
Чернівецькій області,-

ВСТАНОВИВ:

Виконавча дирекція Чернівецького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності (далі-Позивач
або Фонд ) звернулася з
адміністративним позовом до
Територіального управління державної
судової адміністрації України в
Чернівецькій області (далі-Відповідач
або ТУ ДСА) про повернення коштів в
розмірі 152,29 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що відповідач є
страхувальником Чернівецького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності. Також позивач
зазначив, що до відповідача
застосовано фінансові санкції за
несвоєчасне повернення або повернення
не в повному обсязі коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності в розмірі 152,29
грн.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав заявлені вимоги з
підстав, викладених у позовній заяві та
просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, просив у
його задоволенні відмовити та надав
пояснення аналогічні викладеним у
запереченнях проти позову.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини в
справі, на яких ґрунтуються позовні
вимоги й заперечення, дослідивши та
оцінивши надані докази в сукупності,
проаналізувавши законодавство, яке
регулює спірні правовідносини, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов не належить до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що в період з 02.12.2013
року по 06.12.2013 Виконавчою дирекцією
Чернівецького обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
проведено планову перевірку
правомірності використання коштів
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, про
що складено акт №334.

На підставі акта перевірки №334 від
06.12.2013 року з питань правомірності
використання коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності за період з 01.07.2011 року
по 30.09.2013 року позивачем прийнято
рішення №301 від 18.12.2013 року про
повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності.

Відповідно до вказаного рішення,
загальна сума страхових коштів, яку
відповідач зобов'язаний у десятиденний
термін від дня отримання рішення
перерахувати до Чернівецької міської
виконавчої дирекції обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності складає 2261,75 грн.

Дане рішення отримане відповідачем
23.12.2013 року, про що свідчить відмітка
про вручення рекомендованого
поштового відправлення.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
зобов'язання, покладеного рішенням №301
від 18.12.2013 року виконавча дирекція
прийняла рішення № 4 від 22.01.2014 року про
застосування фінансових санкцій за
несвоєчасне повернення або повернення
не в повному обсязі коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності.

Відповідно до вказаного рішення,
загальна сума коштів, яку відповідач
зобов'язаний у десятиденний термін від
дня отримання рішення перерахувати до
Чернівецької міської виконавчої
дирекції обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності складає 152,29 грн.

Вказане рішення отримане відповідачем
27.01.2014 року, про що свідчить відмітка
про вручення рекомендованого
поштового відправлення.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішеннями №4 від 22.01.2014 року
Територіальне управління державної
судової адміністрації України в
Чернівецькій області подало скаргу від
30.01.2014 року де зазначено, що рішення №4
від 22.01.2014 року є поспішним та
необґрунтованим, а вимоги щодо
повернення коштів такими, що не
відповідають дійсності та не
підлягають виконанню.

Рішенням Виконавчої дирекції
Чернівецького обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності від
05.02.2014 року №1 у задоволенні скарги
Територіального управління державної
судової адміністрації України в
Чернівецькій області від 30.01.2014 року
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями №1 від
05.02.2014 року про розгляд скарги
Територіальне управління державної
судової адміністрації України в
Чернівецькій області подало скаргу від
14.02.2014 року де зазначено, що рішення №4
від 22.01.2014 року є поспішним та
необґрунтованим, а вимоги щодо
повернення коштів такими, що не
відповідають дійсності та не
підлягають виконанню.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності від 13.03.2014 року
№303 у задоволенні скарги від 14.02.2014 року
відмовлено.

До вказаних правовідносин суд
застосовує такі положення закону та
робить висновки по суті спору.

Відповідно до вимог статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" від
18 січня 2001 року № 2240-III, (далі-Закон
України №2240), визначено правові,
організаційні та фінансові основи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян на
випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно-курортного
лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей.

Відповідно до ст. 1 Закону України №2240,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
передбачає матеріальне забезпечення
громадян у зв'язку з втратою заробітної
плати (доходу) внаслідок тимчасової
втрати працездатності (включаючи
догляд за хворою дитиною,
дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї),
вагітності та пологів, часткову
компенсацію витрат, пов'язаних із
смертю застрахованої особи або членів
її сім'ї, а також надання соціальних
послуг за рахунок бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, що формується
шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним
органом, громадянами, а також за
рахунок інших джерел, передбачених цим
Законом.

Відповідно до ст. 9 Закону України
№2240-ІІІ Фонд соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності є
органом, який здійснює керівництво та
управління загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, провадить
акумуляцію страхових внесків та інших
коштів, призначених для фінансування
матеріального забезпечення та
соціальних послуг, види яких
передбачені статтею 34 цього Закону, та
забезпечує їх надання, а також здійснює
контроль за використанням цих коштів.
Фонд належить до цільових
позабюджетних страхових фондів. Усі
застраховані особи є членами цього
Фонду. Фонд є некомерційною
самоврядною організацією. Держава є
гарантом надання матеріального
забезпечення та соціальних послуг
застрахованим особам Фондом,
стабільної діяльності Фонду.

Відповідно до абз.1-2 ч.1 ст.30 Закону
України №2240 страхувальники та інші
отримувачі страхових коштів у разі
порушення порядку використання
страхових коштів відшкодовують Фонду в
повному обсязі неправомірно витрачену
суму страхових коштів та/або вартість
наданих соціальних послуг і сплачують
штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

За несвоєчасне повернення або
повернення не в повному обсязі
страхових коштів відповідно до
частини першої статті 21 та статті 22
цього Закону на страхувальників та
інших отримувачів коштів Фонду
накладається штраф у розмірі 10
відсотків несвоєчасно повернутих або
повернутих не в повному обсязі
страхових коштів.

Одночасно на суми несвоєчасно
повернутих або повернутих не в повному
обсязі страхових коштів і штрафних
санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу.

Частина 2 ст.22 Закону №2240 передбачає, що
страхувальники, інші отримувачі коштів
Фонду зобов'язані у десятиденний строк
після отримання рішення органу Фонду
про повернення коштів перерахувати
страхові кошти, використані з
порушенням встановленого порядку
використання, а також фінансові
санкції, визначені у статті 30 цього
Закону.

Частина 8 Закону №2240 зазначає, що спори,
що виникають з правовідносин за цим
Законом, вирішуються органами Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності в порядку,
встановленому статутом Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, та в судовому
порядку.

В ході судового розгляду судом
встановлено, що 27 грудня 2013 року на
рахунок Фонду Територіальним
управлінням державної судової
адміністрації України в Чернівецькій
області перераховані страхові кошти у
сумі - 753,92 грн. згідно квитанції
№106.50.1/9317 від 26.12.13 року, згодом, а саме в
період з 30 по 31 грудня 2013 року була
сплачена інша частина коштів на
загальну суму - 1507,83 грн., згідно
квитанцій №272.50.1/21337 від 30.12.2013 року, №
273.50.1/21345 від 30.12.2013 року та № 64 від 31.12.2013
року.

Всього сума повернених коштів Фонду,
згідно наведених аргументів, складає
2261,75 грн.

З чого слідує, що Територіальним
управлінням державної судової
адміністрації України в Чернівецькій
області фактично було виконано вчасно
всі зобов'язання в частині повернення
коштів із дотриманням всіх
встановлених Фондом термінів.

Крім того, під час розгляду справи в
суді, представником відповідача було
надано оригінал квитанцій для огляду
судом, з чого слідує, що Територіальним
управлінням державної судової
адміністрації України в Чернівецькій
області дійсно вчасно перераховано
кошти Фонду згідно рішення №301 від
18.12.2013 року про повернення коштів Фонду
та застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності.

Суд вважає, що в даному випадку
перевіркою не було достовірно
встановлений факт порушення
Територіальним управлінням державної
судової адміністрації України в
Чернівецькій області законодавства
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності в
результаті чого прийнято рішення про
застосування фінансових санкцій за
несвоєчасне повернення або повернення
не в повному обсязі коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності № 4 від 22.01.2014
року.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України, ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного
судочинства України суд оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені обставин
справи суд дійшов висновку, що
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень довів належним чином суду
правомірність своїх дій та рішень, в
той час як позивач не надав достатніх
та належних доказів зворотного, а тому
вважає, що дії та рішення відповідача
не суперечать вимогам ст. 19 Конституції
України та ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

У процесі розгляду справи не
встановлено інших фактичних обставин,
що мають суттєве значення для
правильного вирішення спору, і доказів
на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз. У зв'язку з відсутністю
таких витрат, суд не вирішує питання
про стягнення судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 71, 79, 86, 94, 158-163, 167 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

У судовому засіданні 27 червня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Постанову
виготовлено в повному обсязі 02 липня 2014
року.

Суддя
Маренич
І.В.