Справа № 152/1053/14-а
Суддя: Славінська Н. Л.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 152/1053/14-а
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 липня 2014 року Шаргородський
районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді -
Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання - Бабиної
І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Шаргороді в залі суду
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до інспектора з організації
дорожнього руху ВДАІ Тростянецького
району Брудницького Ярослава
Вікторовича про скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із
означеним адміністративним позовом, в
якому зазначив, що постановою у справі
про адміністративне правопорушення
від 28.05.2014 року його незаконно
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Вказану
постанову вважає незаконною. Так, 28.05.2014
року, приблизно о 09 годині у м.
Тростянець Вінницької області він
керував вантажним автомобілем марки
«ТАТА LРТ - 613», з державним номером
АВ4056ВХ, що належить ПП «О.L. KAR
«АгроЗооВет-Сервіс», де він працює
водієм. Під час руху по вул. Леніна, де
він розвантажував товари у
ветеринарній аптеці та по якій
заборонений рух вантажних автомобілів,
він був зупинений працівниками ДАІ.
Інспектор ОДР ВДАІ Тростянецького
району Брудницький Я.В. склав щодо
нього адміністративний протокол за
ознаками ч. 1 ст. 122 КУпАП та виніс
постанову серії АА2 №880856 від 28.05.2014
року. Він надав інспектору ДАІ
маршрутний лист та пояснював, що згідно
із діючим законодавством про дорожній
рух, дія знаків 3.1, 3.2, 3.21-3.24, 3.34 не
поширюється на транспортні засоби, що
рухаються за маршрутами, а 3.1-3.8, 3.11 - на
транспортні засоби, що обслуговують
громадян чи належать громадянам, які
проживають або працюють у зоні, а також
на транспортні засоби, які
обслуговують підприємства, що
розташовані у позначеній зоні. Однак,
інспектор на його пояснення не
реагував, крім цього йому не було
роз'яснено, що він має право на послуги
адвоката. З протоколом він не згоден,
отже відсутні докази, що він порушив
ПДР.

Просить скасувати постанову у
справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 №880856,
винесену щодо нього відповідачем 28.05.2014
року, а справу закрити за п.1 ч.1 ст.247
КУпАП, за відсутністю складу
правопорушення.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні
вимоги. Просив скасувати постанову
відповідача в справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №880856 від 28.05.2014 року про вчинення
ним адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України,
відповідно до якої на нього накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в сумі 255 грн., посилаючись на ті
самі обставини, що і в позовній заяві.
Суду пояснив, що працює водієм в ПП «О.L.
KAR «АгроЗооВет-Сервіс», і того дня -
28.05.2014 року вранці керував автомобілем,
що належить ПП, здійснював доставку
вантажу у аптеку, що знаходиться на вул.
Леніна в смт. Тростянець Вінницької
області, саме в зоні дії дорожнього
знаку 3.3. Іншого під'їзду до аптеки він
не знає, їздив таким шляхом
неодноразово, при цьому, ніколи не був
зупинений працівниками ДАІ.

Відповідач - інспектор з
організації дорожнього руху ВДАІ
Тростянецького району Вінницької
області Брудницький Я.В. в судове
засідання не з'явився, хоча про дату,
час та місце судового розгляду
адміністративного позову був
повідомлений належним чином, що
підтверджується зворотним
повідомленням про вручення йому
судової повістки (а.с.19), реєстром суду
на рекомендовану вихідну поштову
кореспонденцію та відстеженням
пересилання поштових відправлень
(а.с.23-24), причини неприбуття в суд не
повідомив, заяв про відкладення
розгляду справи не надходило, тому суд,
вислухавши думку позивача, вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності відповідача та прийняти
рішення на підставі наявних у справі
доказів, що відповідає вимогам ч.4 ст.128
КАС України.

Вирішуючи спір суд встановив, що
28.05.2014 року в смт. Тростянець Вінницької
області на вул. Леніна інспектором ОДР
ВДАІ Тростянецького району
Брудницьким Я.В. відносно позивача
винесено постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №880856, з якої вбачається, що 28.05.2014
року о 09 годині водій ОСОБА_1 керував
автомобілем марки «ТАТА» з державним
номерним знаком НОМЕР_1 у смт.
Тростянець по вул. Леніна в зоні дії
дорожнього знаку - 3.3. «Рух вантажних
автомобілів заборонено», тобто вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст. 122 КпАП України, за що
останнього притягнуто до
адміністративної відповідальності та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.4).

Підставою для винесення вказаної
постанови став розгляд відповідачем
матеріалів про адміністративне
правопорушення, зокрема, протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 №098643, що вбачається із постанови у
справі про адміністративне
правопорушення, винесеній
відповідачем щодо позивача.

З протоколу про адміністративне
правопорушення від 28.05.2014 року,
складеного відповідачем щодо позивача
о 09 годині 15 хвилин в смт. Тростянець
Вінницької області на вул. Леніна,
вбачається, що того ж дня ОСОБА_1 о 09
годині в смт. Тростянець на вулиці
Леніна керуючи автомобілем марки
«ТАТА» з державним номерним знаком
НОМЕР_1, їхав в зоні дії дорожнього
знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів
заборонено», чим порушив вимоги п.8.4.
ПДР України, за що передбачена
відповідальність за ч.1 ст.122 КпАП
України.

В протоколі особою, яка складала
протокол про адміністративне
правопорушення, зазначено, що ОСОБА_1
роз'яснено його права та обов'язки,
передбачені ст.63 Конституції України,
ст. 268 КпАП України, повідомлено про час
і місце розгляду справи про
адміністративне правопорушення, що
стверджується підписами відповідача
та позивача в протоколі серії АВ2
№098643, другий примірник якого оглянуто
в судовому засіданні (а.с.3).

Факт підписання ним протоколу в
графі про роз'яснення йому прав та
обов'язків і в графі «Підпис особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності», позивачем в
судовому засіданні не заперечується.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
відповідачем надавалася можливість
надати пояснення по суті справи, яким
позивач скористався і зазначив у
поясненні, що «аптека знаходиться в
зоні дії знаку 3.3., тому він був змушений
їхати під знак». В протоколі відсутні
записи ОСОБА_1 з приводу того, що йому не
роз'яснювалися його права та обов'язки,
в тому числі, мати захисника, або що
йому відмовлено у залученні свідків,
або що відсутні будь-які інші під'їзди
до місця призначення, куди він привозив
вантаж, про що стверджував позивач в
адміністративному позові та в судовому
засіданні.

При цьому, в постанові серії АА2 №880856,
що складалася на підставі протоколу
про адміністративне правопорушення,
розкрита об'єктивна сторона
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
КпАП України. Оскаржувана постанова
містить найменування посадової особи,
яка винесла постанову; дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акту, який
передбачає відповідальність за
вчинене адміністративне
правопорушення; прийняте по справі
рішення.

Таким чином, судом встановлено, що
постанова, винесена відповідачем 28.05.2014
року серії АА2 №880856 відносно ОСОБА_1 про
накладення на нього адміністративного
стягнення у виді штрафу в розмірі 255
грн. за ч.1 ст.122 КпАП України відповідає
вимогам закону, оскільки, відповідно до
вимог ст. 280 КпАП України, ґрунтується
на повно з'ясованих обставинах, що
мають значення для правильного
вирішення справи, а саме: відповідачем
з'ясовано, що позивачем було вчинено
адміністративне правопорушення,
передбачене саме ч.1 с.122 КпАП України,
що ОСОБА_1 винен у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого саме ч.1 ст.122 КпАП
України, що він підлягає
адміністративній відповідальності
саме за ч.1 ст.122 КпАП України, та
враховано обставини, що пом'якшують та
обтяжують відповідальність, оскільки
на позивача накладено мінімальне
стягнення, передбачене санкцією ч.1
ст.122 КпАП України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено,
що в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Заперечень щодо адміністративного
позову, відповідач Брудницький Я.В. до
суду не надав, а з постанови серії АА2
№880856 від 28.05.2014 року вбачається, що
підставою для винесення постанови в
справі про адміністративне
правопорушення є протокол про
адміністративне правопорушення.

При цьому доказів того, що протокол
серії АВ2 №098643 від 28.05.2014 року складений
з порушенням вимог законодавства, що
відповідачем докази отримані
незаконним шляхом, або що ним при
складанні протоколу перевищено його
повноваження, чи щодо інших
протиправних дій відповідача, позивач
суду не надав, посилаючись на те, що дії
працівника ДАІ при складанні протоколу
не оскаржував.

Отже, докази зазначених обставин, на
які посилається позивач в
обґрунтування своїх позовних вимог -
відсутні, а в даній справі не може
розглядатися законність чи
незаконність складеного щодо позивача
протоколу про адміністративне
правопорушення, оскільки це питання не
є предметом спору і виходить за межі
заявлених позовних вимог, так як
предметом спору є рішення у справі про
адміністративне правопорушення, тобто
постанова про притягнення до
адміністративної відповідальності.

Встановленому судом факту
відповідають адміністративно-правові
відносини, що регулюються ст.ст. 2, 4, 6, 9,
17, 18, 19, 70, 71, 86, 159, 160, 161, 162, 171-2 КАС України,
ст.ст.280, 287, 289, 293 КпАП України.

Відповідно до ст.ст. 2, 4, 6, 9, 17, 18, 19, 70, 71, 86,
159, 160, 161, 162 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень органів державної влади,
органів місцевого самоврядування і до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень. Юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення і
ніхто не може бути позбавлений права на
розгляд його справи в
адміністративному суді, до підсудності
якого вона віднесена КАС України. Суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого суд вирішує справи відповідно до
Конституції України та законів
України. Компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень, дій чи бездіяльності.
Місцевим загальним судам, як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності. Адміністративні
справи вирішуються адміністративним
судом за місцезнаходженням
відповідача. Проте, адміністративні
справи з приводу оскарження правових
актів індивідуальної дії, а також дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, що стосуються інтересів
конкретної особи, вирішуються
адміністративними судами за місцем
проживання (перебування, знаходження)
позивача. Докази в адміністративному
судочинстві мають бути належними та
допустимими. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатній і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Суд може визнати протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень. При вирішенні справи по
суті суд може задовольнити
адміністративний позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково. У
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про:
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень; зобов'язання
відповідача вчинити певні дії;
стягнення з відповідача коштів. Суд
може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єкта владних
повноважень.

Відповідно до вимог ст.ст. 280, 287, 289, 293
КпАП України орган (посадова особа) при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, та інше. Постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено особою, щодо якої її
винесено, а також потерпілим. Скаргу на
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови. В разі пропуску
зазначеного строку з поважних причин
цей строк за заявою особи, щодо якої
винесено постанову, може бути
поновлено органом (посадовою особою),
правомочним розглядати скаргу. Орган
(посадова особа) при розгляді скарги на
постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає одне із таких рішень: 1) залишає
постанову без зміни, а скаргу без
задоволення; 2) скасовує постанову і
надсилає справу на новий розгляд; 3)
скасовує постанову і закриває справу; 4)
змінює захід стягнення в межах,
передбачених нормативним актом про
відповідальність за адміністративне
правопорушення, з тим, однак, щоб
стягнення не було посилено.

Оскільки судом встановлено, що
постанова, винесена відповідачем 28.05.2014
року серії АА2 №880856 відносно ОСОБА_1 про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП
України і про накладення на нього
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 255 грн. відповідає
вимогам законодавства, тому вона
скасуванню не підлягає.

За вказаних обставин суд вважає, що
право ОСОБА_1 на використання його
конституційних прав у сфері
публічно-правових відносин з боку
відповідача не порушено і судовому
захисту не підлягає, тому
адміністративний позов задоволенню не
підлягає.

При цьому, суд не приймає до уваги
ствердження позивача, викладене в
позовній заяві та підтримане в
судовому засіданні про те, що
відповідач не роз'яснив йому права,
визначені ст.63 Конституції України та
ст.268 КпАП України, а також, що
маршрутним листом, який був у наявності
позивача передбачено, що дія
дорожнього знаку 3.3. не поширюється на
транспортний засіб, яким керував
позивач, їдучи за певним маршрутом,
оскільки позивачем не представлено
доказів на підтвердження вказаних
обставин.

Таким чином, показання позивача не
спростовують фактичних обставин, як їх
встановив відповідач при винесенні
постанови у справі про адміністративне
правопорушення.

Отже, позов ОСОБА_1 задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 9, 17, 18, 19, 70, 71, 86, 159,
160, 161, 162, 171-2 КАС України, на підставі
ст.ст.280, 283, 287, 289, 293 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
інспектора з організації дорожнього
руху ВДАІ Тростянецького району
Брудницького Ярослава Вікторовича про
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення -
відмовити.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя: