Справа № 2а/1770/923/12
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2014 р. м. Київ
К/800/7417/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Єрьоміна А.В.,
Сороки М.О., розглянувши в порядку
письмового провадження касаційну
скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від 16
травня 2012 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 20 грудня 2012 року у справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області про скасування
припису та постанови, - в с т а н о в и л
а:Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
звернулась до суду з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області про скасування
припису та постанови.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 16 травня 2012
року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду

від 20 грудня 2012 року постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду

від 16 травня 2012 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у
справі рішеннями судів першої та
апеляційної інстанцій, фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 звернулась до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій
посилається на неправильне
застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити.

У зв'язку з відсутністю клопотань усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, відповідно
до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд касаційної скарги проводиться
в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Судами встановлено, що Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Рівненській області з 26
жовтня 2011 року по 01 листопада 2011 року
проведена позапланова перевірка
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час реконструкції житлової
квартири в АДРЕСА_1 під салон краси
«ІНФОРМАЦІЯ_1».

Проведеною перевіркою встановлено, що
реконструкція квартири АДРЕСА_1 під
салон краси «ІНФОРМАЦІЯ_1» здійснена
приватним підприємцем ОСОБА_4 без права
на виконання будівельних робіт, про що
складено акт перевірки

від 26 жовтня 2011 року.

На підставі акту перевірки від 26 жовтня
2011 року відповідачем винесено припис

від 18 листопада 2011 року №398, яким
зобов'язано приватного підприємця
ОСОБА_4 зупинити експлуатацію салону
краси «ІНФОРМАЦІЯ_1» в приміщенні
квартири АДРЕСА_1 та здати об'єкт в
експлуатацію відповідно до чинного
законодавства до 04 січня 2011 року;
особливими умовами зазначено
продовження експлуатації салону краси
«ІНФОРМАЦІЯ_1» в приміщенні квартири
АДРЕСА_1 тільки після здачі його в
експлуатацію у встановленому законом
порядку в термін до 04 січня 2011 року.

01 лютого 2012 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області проведено
перевірку виконання приватним
підприємцем ОСОБА_4 припису від 18
листопада 2011 року №398.

Під час перевірки відповідачем
встановлено, що вимоги вищезазначеного
припису не виконані, про що складено
акт від 01 лютого 2012 року.

За невиконання припису від 18 листопада
2011 року №398 Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області винесено
постанову

від 24 лютого 2012 року №308-п, якою на
позивача накладено штраф у сумі 10730, 00
грн.

Не погоджуючись із винесеними
відповідачем приписом від 18 листопада
2011 року №398 та постановою від 24 лютого
2012 року №308-п, позивач оскаржила їх до
суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що при винесенні оскаржуваних припису
та постанови відповідач діяв
правомірно та в межах повноважень.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком судів попередніх інстанцій з
огляду на таке.

Положеннями статті 19 Конституції
України визначено, що органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про архітектурну діяльність» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) архітектурна
діяльність - це діяльність по створенню
об'єктів архітектури, яка включає
творчий процес пошуку архітектурного
рішення та його втілення, координацію
дій учасників розроблення всіх
складових частин проектів з планування
забудови і благоустрою територій,
будівництва (нового будівництва,
реконструкції, реставрації,
капітального ремонту) будівель і
споруд, здійснення
архітектурно-будівельного контролю і
авторського нагляду за їх
будівництвом, а також здійснення
науково-дослідної та викладацької
роботи у цій сфері.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону
України «Про архітектурну діяльність»
будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Статтею 10 Закону України «Про
архітектурну діяльність» для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд.

Державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснює
центральний орган виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури. Державний контроль та
нагляд у системі центрального органу
виконавчої влади з питань будівництва,
містобудування та архітектури
здійснює Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України та її територіальні органи
(далі - інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю).

Статтею 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
визначено, що замовник має право
виконувати будівельні роботи, зокрема,
після направлення замовником
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт Державній
архітектурно-будівельній інспекції
або її територіальному органу (далі -
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю) за
місцезнаходженням об'єкта будівництва
- щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим Кабінетом
Міністрів України. Форма повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт та порядок його подання
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з частиною 8 статті 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності»
експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих в експлуатацію,
забороняється.

Згідно з положеннями статті 41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» державний
архітектурно-будівельний контроль - це
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час виконання підготовчих і
будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
розглядають відповідно до закону
справи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 травня 2011 року №553 затверджено
Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
який визначає процедуру здійснення
заходів, спрямованих на дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил під
час виконання підготовчих і
будівельних робіт та ліцензійних умов
провадження господарської діяльності,
пов'язаної із створенням об'єктів
будівництва

Пунктом 1 вищенаведеного Порядку (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) визначено, що
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами (далі -
інспекції).

Відповідно до пункту 2 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за дотриманням,
зокрема, вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції.

Згідно з пунктом 16 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю за результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком.

Пунктом 17 вищенаведеного Порядку
встановлено, що у разі виявлення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, крім акта
перевірки, складається протокол разом
з приписом усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (далі -
припис).

Відповідно до пункту 23 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
інспекції ведуть облік справ про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності та контролюють виконання
приписів і постанов про накладення
штрафів.

Преамбулою Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» (в
редакції, чинній на момент винесення
оскаржуваної постанови про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 24 лютого
2012 року №308-п) встановлено, що цей закон
встановлює відповідальність юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
(суб'єктів містобудування) за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Відповідно до частини 6 статті 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» суб'єкти містобудування
несуть відповідальність у вигляді
штрафу за такі правопорушення як,
зокрема, невиконання приписів
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України або її
територіальних органів щодо усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил - у
розмірі десяти мінімальних заробітних
плат.

Так, судами встановлено, що об'єктом
перевірки, проведеної Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Рівненській області, стала
квартира АДРЕСА_1, яка реконструйована
під салон краси «ІНФОРМАЦІЯ_1»
(нежитлове приміщення) без направлення
замовником повідомлення про початок
виконання будівельних робіт та без
отримання дозволу на виконання
будівельних робіт, а також без введення
реконструйованого об'єкта в
експлуатацію, а відтак, відповідачем
обгрунтовано складено оскаржуваний
припис

від 18 листопада 2011 року №398 про
усунення вищезазначених порушень та
зупинення експлуатації об'єкта
перевірки.

Окрім того, твердження позивача щодо
неправомірності оскаржуваного припису

від 18 листопада 2011 року у зв'язку з тим,
що строком усунення порушень
відповідачем зазначено 04 січня 2011 року,
тобто дата, що передує винесенню самого
припису, не можуть бути взяті до уваги,
оскільки не спростовують факту
наявності вчиненого позивачем
правопорушення, про усунення якого і
складений вищезазначений припис.

Також судами встановлено, що позивачем
припис від 18 листопада 2011 року №398
виконаний не був (експлуатація салону
краси «ІНФОРМАЦІЯ_1» в приміщенні
квартири АДРЕСА_1 продовжується без
введення в експлуатацію у
встановленому законом порядку) а
відтак, Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області, правомірно
накладено штраф за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Отже, правильним є висновок судів щодо
правомірності дій відповідача при
винесенні оскаржуваних припису від 18
листопада 2011 року №398 та постанови

від 24 лютого 2012 року №308-п.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що вирішуючи даний спір, суди
першої та апеляційної інстанцій дали
правильну правову оцінку обставинам у
справі.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених у
рішеннях судів попередніх інстанцій.

Постановлені у справі рішення судів
першої та апеляційної інстанцій є
законними і обґрунтованими, а тому
підстави для їх зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 16 травня 2012
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 20 грудня 2012 року у справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області про скасування
припису та постанови - залишити без
зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може
бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: