Справа № 2а-404/10
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2014 р. м. Київ
К/800/1794/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Донця О.Є., Зайця В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області

на постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 04 грудня 2013
року

у справі №2а-404/10

за позовом ОСОБА_4

до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю

у Рівненській області

про скасування постанови по
справі про адміністративне
правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області (далі по тексту
ІДАБК у Рівненській області), яким
просив скасувати постанову по справі
про адміністративне правопорушення та
закрити справу про притягнення ОСОБА_4
до адміністративної відповідальності
на підставі частини 1 статті 96 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

Постановою Дубенського міськрайонного
суду Рівненської області від 22 червня
2010року у справі №2а-404/10 в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 04 грудня
2013року у справі №2а-404/10 постанову
Дубенського міськрайонного суду
Рівненської області від 22 червня
2010року у зазначеній справі скасовано,
прийнято нову постанову, якою позовні
вимоги задоволено частково, визнано
протиправною та скасовано постанову у
справі про адміністративне
правопорушення від 14.05.2010 року №797-10,
винесену першим заступником
начальника ІДАБК у Рівненській
області, якою на ОСОБА_4 накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 850 грн. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

При скасуванні рішення місцевого
адміністративного суду та ухваленні
нового, суд апеляційної інстанції
виходив з недоведеності відповідачем
правомірності його дій, які полягають у
притягненні ОСОБА_4 до
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого
частиною 1 статті 96 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, ІДАБК у
Рівненській області звернулась до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просить
вищезазначене рішення апеляційного
адміністративного суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким постанову
Дубенського міськрайонного суду
Рівненської області від 22 червня
2010року у справі №2а-404/10 залишити без
змін.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, встановленого пунктом 1
частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і наданої ними правової оцінки
обставин у справі, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно з актом
державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта від 09.08.2006 року,
затвердженого рішенням виконавчого
комітету Дубенської міської ради від
10.08.2006 року №664, прийнято в експлуатацію
торговий центр в АДРЕСА_1.

ІДАБК у Рівненській області проведено
позапланову перевірку виконання
вимог, встановлених стандартами,
нормами, правилами у сфері
містобудування під час будівництва та
введення в експлуатацію кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_1» в АДРЕСА_1

В результаті перевірки встановлено
прийняття в експлуатацію вказаного
вище торгового центру з порушенням
вимог законодавства. Інспекцією ДАБК
виконавчого комітету Дубенської
міської ради надано ВАТ «Дубенська
ПМК-174» дозвіл на виконання будівельних
робіт №45 з будівництва торгового
центру з аптекою по АДРЕСА_1 (термін дії
- до 25.07.2004 року). Дозвіл виданий на
підставі положення «Про порядок
надання дозволу на виконання
будівельних робіт», затвердженого
наказом Держбуду від 05.12.2000 №273; в
заміну господарським приміщенням в
цокольному поверсі влаштовано
приміщення ресторану, бенкетного залу,
гарячого цеху, холодного цеху, мийної
кімнати, санвузлів; в заміну магазину
та аптеки на першому поверсі будівлі
влаштовано кафе із підсобними
приміщеннями.

За результатами перевірки перший
заступник начальника інспекції ДАБК у
Рівненській області Дідуга І.С.
постановою №797-10 від 14.05.2010 року
притягнув ОСОБА_4 до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу в
розмірі 850,00 грн. за вчинення
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена частиною 1 статті 96
КУпАП.

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
виходить з наступного.

Згідно статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

За нормою частини 1 стаття 96 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, недодержання
будівельних норм, державних
стандартів, норм і правил під час
проектування, розміщення підготовчих
робіт до будівництва, будівництва і
реконструкції, а так само прийняття в
експлуатацію об'єктів чи споруд,
зведених з порушенням законодавства
тягне за собою накладення штрафу на
громадян від десяти до п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, на посадових осіб - від
п'ятдесяти до ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян..

Із змісту акту про прийняття об'єкта в
експлуатацію вбачається прийняття в
експлуатацію торгового центру по
АДРЕСА_1. Вказаний акт не містить
доказів реконструкції торгового
центру під кафе або ресторан.

Отже, відповідачем не надано належних
доказів, що на час прийняття в
експлуатацію торгового центру була
здійснена його реконструкція з
порушенням проектної документації.

Судом апеляційної інстанції
обґрунтовано звернуто увагу, що при
винесенні постанови про притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності відповідачем, в
порушення статті 280 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, не
було з'ясовано чи вчинено
адміністративне правопорушення, чи є
винна позивача в його вчиненні.

Крім того, вірним є висновок
апеляційного суду, що в даному випадку
не мало місце триваюче правопорушення.
Частина 1 статті 96 КУпАП передбачає
відповідальність за прийняття об'єкта
в експлуатацію (одноразове
правопорушення), а не за саму
експлуатацію будівлі. Прийняття
об'єкта в експлуатацію відбувається
документально і одноразово, отже у разі
допущення правопорушення воно не є
триваючим.

Оскільки прийняття об'єкта в
експлуатацію відбулось 10.08.2006 року, а
постанова по справі про
адміністративне правопорушення
винесена 14.05.2010 року, на час розгляду
справи минув передбачений статтею 38
КУпАП строк накладення
адміністративного стягнення.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що апеляційним
адміністративним судом
правозастосування відбулось із
дотримання норм діючого законодавства
та з повним, достовірним, неупередженим
та об'єктивним з'ясуванням обставин
справи.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
оскаржуваному судовому рішенні, воно
ґрунтується на вимогах норм
матеріального та процесуального
законодавства, підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області - залишити без
задоволення.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 04 грудня
2013року у справі №2а-404/10 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і може переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: