Справа № 2а-2325/09/1470
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року
м. Київ К/9991/30742/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Степашка О.І.

Суддів
Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Фермерського господарства «Арілан»

на постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 09.12.2009

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 28.04.2011

у справі №2-а-2325/09/1470

за позовом Фермерського
господарства «Арілан»

до Новобузької міжрайонної
державної податкової інспекції
Миколаївської області

про скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство «Арілан» (далі
по тексту - позивач, ФГ «Арілан»)
звернулося до Миколаївського
окружного адміністративного суду з
позовом до Новобузької міжрайонної
державної податкової інспекції
Миколаївської області (далі по тексту -
відповідач, Новобузька МДПІ
Миколаївської області) в якому, з
урахуванням уточнень, просив скасувати
податкові повідомлення-рішення від
27.05.2009 №/0 про визначення
податкового зобов'язання зі сплати
єдиного податку на підприємницьку
діяльність з юридичних осіб в розмірі
5818,00 грн., та №/0, яким визначено
податкове зобов'язання з прибуткового
податку з робітників і службовців в
розмірі 67410,00 грн., а також першу
податкову вимогу про сплату штрафних
санкцій від 15.06.2009 в сумі 2968,00 грн.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 09.12.2009, яка
залишена без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 28.04.2011, в задоволені позову
відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і прийняти нове
рішення про задоволення позову,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій зазначено,
що відповідачем встановлено порушення
позивачем вимог ст. 1, ст. 3 Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» №727/98 та пп. 4.2.6 п. 4.2 ст.
4, пп. 8.1.1 та пп. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб». Зокрема, підприємством
у другому та третьому кварталі 2008 року
отримано в касу фінансову поворотну
допомогу від засновника ОСОБА_2 в сумі
150070,00 грн. та 42,00 грн. відповідно, а на
розрахунковий рахунок господарства
від Миколаївського відділення
Українського державного фонду
підтримки фермерських господарств
надійшла компенсація витрат,
пов'язаних з придбанням першого
комбайну відповідно до постанови КМ
України №1102 від 25.08.2004 в сумі 44748,00 грн.,
проте у рядку 02 «виручка від реалізації
продукції» розрахунку сплати єдиного
податку суб'єктом малого
підприємництва юридичною особою за 2008
рік господарством задекларовано 0,00
грн., чим занижено суму єдиного податку
за 2008 рік на 19486,00 грн. Крім того, при
виплаті сум доходу за придбання
комбайну гр. ОСОБА_3 господарством не
утримано та не перераховано до бюджету
податок з доходів фізичних осіб в сумі
22470,00 грн. з різниці між фактично
виплаченою сумою 150000,00 грн. та сумою 200,00
грн., зазначеною у біржовому договорі
транспортного засобу.

Згідно з ч. 3 ст. 1 цього Указу виручкою
від реалізації продукції (товарів,
робіт, послуг) вважається сума,
фактично отримана суб'єктом
підприємницької діяльності на
розрахунковий рахунок або (та) в касу за
здійснення операцій з продажу
продукції (товарів, робіт, послуг).

Відповідно до п. п. 2, 3, 5 Порядку ведення
книги обліку доходів і витрат суб'єкта
малого підприємництва - юридичної
особи, яка застосовує спрощену систему
оподаткування, обліку і звітності,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
12.10.1999 №554, у графі 6 «Загальна сума
виручки та позареалізаційних доходів»
відображаються всі надходження,
отримані на розрахунковий (поточний)
рахунок та в касу суб'єктом малого
підприємництва від продажу продукції
(товарів, робіт, послуг), майна,
включаючи основні фонди, які належать
суб'єкту малого підприємництва й
реалізовані у звітному (податковому)
періоді, позареалізаційні доходи та
виручка від іншої реалізації. У графі 3
«Сума виручки від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг)»
відображається сума доходів, отриманих
від виробництва та продажу продукції
(товарів, робіт, послуг). У графі 5
«Позареалізаційні доходи та виручка
від іншої реалізації» відображаються
суми, фактично отримані суб'єктом
підприємницької діяльності на
розрахунковий (поточний) рахунок та в
касу від інших операцій (фінансовий
результат від продажу цінних паперів,
малоцінних швидкозношуваних
предметів, матеріалів, палива, орендна
плата, проценти, грошові кошти,
отримані у вигляді безповоротної
фінансової допомоги, кредиторська
заборгованість, щодо якої минув строк
позовної давності, а також дивіденди,
якщо вони не були оподатковані у
джерела виплати відповідно до Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств»).

Таким чином, платник єдиного податку з
метою оподаткування єдиним податком
під виручкою від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) повинен вважати
всі надходження коштів, фактично
отриманих на розрахунковий рахунок та
в касу від продажу продукції (товарів,
робіт, послуг), виручку від іншої
реалізації, позареалізаційні доходи.

Субсидії та поточні трансферти
підприємствам (установам,
організаціям) - це поточні платежі
юридичним особам, які включають
субсидії госпрозрахунковим
підприємствам, установам та
організаціям; субсидії підприємствам і
організаціям сільського господарства;
субсидії на покриття збитків
підприємств; державна підтримка
підприємств; приріст обігових коштів (в
т. ч. шляхом внесків у статутні фонди);
державна підтримка громадських
організацій інші субсидії.

Підпунктом 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Закону України
від 28.12.1994 №334/94-ВР «Про оподаткування
прибутку підприємств» передбачено, що
до складу валового доходу платника
податку включаються доходи з інших
джерел у вигляді сум дотацій і субсидій
з фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування
або бюджетів, отриманих платником
податку.

Указ Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» не містить положень,
які б регулювали питання оподаткування
сум, отриманих платником податків з
державного бюджету.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
дійшли вірного висновку, що
оподаткування доходів, отриманих
платником єдиного податку коштів із
державного бюджету, повинно
здійснюватися із застосуванням правил
загальної системи оподаткування.

Стосовно порушення пп. 4.2.6 п. 4.2 ст. 4, пп.
8.1.1 та пп. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»,
то суди зазначили наступне.

Згідно з п. 1.2 ст. 1 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» дохід
- це сума будь-яких коштів, вартість
матеріального і нематеріального майна,
інших активів, що мають вартість, у тому
числі цінних паперів або деривативів,
одержаних платником податку у
власність або нарахованих на його
користь чи набутих незаконним шляхом у
випадках, визначених пп. 4.2.16 п. 4.2 ст. 4
цього Закону, протягом відповідного
звітного податкового періоду з різних
джерел як на території України, так і за
її межами.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» дохід
платника податку від продажу об'єкта
рухомого майна протягом звітного
податкового року оподатковується за
ставкою, встановленою п. 7.1 ст. 7 цього
Закону, тобто в розмірі 15 %.

Доходом фізичної особи від продажу
об'єкта рухомого майна є сума коштів,
отриманих продавцем у власність або
нарахованих на його користь. Таким
чином, при розрахунку податку з доходів
фізичних осіб необхідно враховувати
суму, зафіксовану в договорі
купівлі-продажу.

Відповідно до пп. 8.1.1, пп. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» податковий агент, який
нараховує (виплачує) оподатковуваний
дохід на користь платника податку,
утримує податок від суми такого доходу
за його рахунок, використовуючи ставку
податку, визначену у відповідних
пунктах статті 7 цього Закону. Податок
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету під час виплати оподаткованого
доходу єдиним платіжним документом.

Таким чином, оскільки позивач при
здійсненні операції з купівлі-продажу
комбайну «John Deere 955» не утримав та не
перерахував до бюджету податок з
доходів фізичних осіб в сумі 22470,00 грн. з
різниці між фактично виплаченою сумою
150000,00 грн. та сумою 200,00 грн., зазначеною
у біржовому договорі купівлю-продажу, а
отже рішення відповідача у цій частині
є обґрунтованим.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та надано їм
правильну юридичну оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли б призвести до зміни чи
скасування рішень судів першої та
апеляційної інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фермерського
господарства «Арілан» відхилити.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 09.12.2009 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 28.04.2011
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович (підпис)М.О.
Федоров