Справа № 823/1278/14
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Чубар Т.М.
Суддя-доповідач: Мельничук
У Х В А Л А

Іменем України

03 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі:
Анапріюк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу представника Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сван-1» -
Тімергаліної Оксани Олександрівни на
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сван-1» до
Центрального відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції, треті
особи: ОСОБА_3, Публічне акціонерне
товариство акціонерний банк
«Укргазбанк» про зобов'язання
утриматися від вчинення певних дій, -

В С Т А
Н О В И Л А:

У травні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сван-1» звернулося
до Черкаського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Центрального відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції, треті
особи: ОСОБА_3, Публічне акціонерне
товариство акціонерний банк
«Укргазбанк» про зобов'язання
утриматися від вчинення певних дій.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що єдиним
повноважним керівником та підписантом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сван-1» з 19.12.2013 року
є Коберник В.М., а Юдицький О.В.
безпідставно з присвоєнням собі
повноважень в.о. керівника товариства з
обмеженою відповідальністю «Сван-1»
намагається здійснити заміну
зберігача майна підприємства.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2014
року задоволено вказаний позов.
Зобов'язано Центральний відділ
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції утриматися від виконання листа
№ 8047/04-14-10-2337 від 24.04.2014 року за підписом
Юдицького О.В. щодо заміни зберігача
арештованого майна, а також фактичної
передачі легкового автомобіля MITSUBISHI
OUTLANDER, 2007 року випуску, чорного кольору,
номер кузова НОМЕР_1, ДНЗ НОМЕР_2 від
ОСОБА_3 до Юдицького Олександра
Вікторовича.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням представник Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сван-1» -
Тімергаліна Оксана Олександрівна
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову постанову про відмову
у задоволенні даного позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства України, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, оскаржувану
постанову суду першої інстанції - без
змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено, що Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сван-1»
зареєстроване як юридична особа з
01.07.1998 року, про що в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців міститься
реєстраційний запис за № 0001629, .

27 грудня 2010 року до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців внесено запис №
2001629 про рішення засновників
(учасників) товариства з обмеженою
відповідальністю «Сван-1» щодо
припинення діяльності товариства з
обмеженою відповідальністю «Сван-1».

25 жовтня 2011 року господарським судом
Черкаської області за заявою
публічного акціонерного товариства
«Сведбанк» порушено провадження у
справі № 10/5026/2337/2011 про банкрутство
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сван-1», введено
процедуру розпорядження майном та
призначено розпорядником майна
арбітражного керуючого Юдицького О.В.

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 09.02.2012 року у
справі № 10/5026/2337/2011 про банкрутство
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сван-1» на підставі
п. 2 статті 12 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
відсторонено керівника боржника
ОСОБА_10 - голову ліквідаційної комісії
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сван-1» від посади;
виконання обов'язків керівника
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сван-1» покладено на
арбітражного керуючого - розпорядника
майна боржника Юдицького О.В.

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 29.05.2012 року у
справі № 10/5026/2337/2011 про банкрутство
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сван-1» накладено
арешт на все майно боржника шляхом:
оголошення заборони на його
відчуження; проведення його опису зі
складенням акту опису й арешту майна;
заборонено вчиняти будь-які дії щодо
розпорядження арештованим майном, в
тому числі і відчуження його у
будь-який спосіб, крім здійснення
виплат грошовими коштами з рахунків
боржника, передбачених ч. 6 статті 12
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

13 листопада 2013 року Центральним
відділом державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції відкрито виконавче
провадження № 40719850 з виконання ухвали
господарського суду Черкаської
області від 29.05.2012 року у справі №
10/5026/2337/2011 про накладення арешту на все
майно боржника товариства з обмеженою
відповідальністю «Сван-1».

03 грудня 2013 року державним виконавцем
Центрального відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції
Расторгуєвим С.С. складено акт опису й
арешту майна, згідно якого на примусове
виконання ухвали господарського суду
Черкаської області від 29.05.2012 року у
справі № 10/5026/2337/2011 проведено опис
майна, що належить боржнику, а саме
автомобіль легковий MITSUBISHI OUTLANDER, 2007
року випуску, чорного кольору; описане
майно прийняв на відповідальне
зберігання ОСОБА_3

26 листопада 2013 року відбулись
позачергові загальні збори учасників
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сван-1», за рішенням
яких відповідно до п. 2 протоколу № 26/11/13
від 26.11.2013 року на посаду генерального
директора товариства з обмеженою
відповідальністю «Сван-1» призначено
Коберника В.М.

19 грудня 2013 року державним
реєстратором відділу державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Реєстраційної служби
Черкаського міського управління
юстиції Яжемчук О.А. внесено запис до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців №
2001629 про зміну відомостей про
юридичну особу, що не пов'язані зі
змінами в установчих документах, щодо
зміни керівника та складу підписантів
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сван-1», згідно з
якими керівником та підписантом
товариства є Коберник В.М.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 16.01.2014 року
в адміністративній справі № 823/4040/13-а
відмовлено в задоволенні
адміністративного позову арбітражного
керуючого-розпорядника майна
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сван-1» Юдицького
О.В. до державного реєстратора відділу
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
Реєстраційної служби Черкаського
міського управління юстиції Яжемчук
О.А. про визнання незаконними дій щодо
внесення до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців запису № 2001629
від 19.12.2013 року про зміну керівника та
зобов'язання скасувати внесений запис.
Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.04.2014 року
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 16.01.2014 року
в адміністративній справі № 823/4040/13-а
залишено без змін.

24 квітня 2014 року в.о. керівника
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сван-1»-розпорядник
майна арбітражний керуючий Юдицький
О.В. звернувся до начальника
Центрального відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції з листом №
8047/04-14-10-2337, в якому просив здійснити
заміну зберігача описаного та
арештованого 05.12.2013 року автомобіля
легкового MITSUBISHI OUTLANDER, 2007 року випуску,
чорного кольору та передати на
зберігання в.о. керівника товариства з
обмеженою відповідальністю «Сван-1» -
розпоряднику майна арбітражному
керуючому Юдицькому О.В. Лист
мотивований тим, що відповідно до ч. 9
статті 13 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
розпорядник майна зобов'язаний вживати
заходів для захисту майна боржника. На
день звернення в.о. керівника
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сван-1» -
розпоряднику майна арбітражному
керуючому Юдицького О.В. не відомо про
стан та місцезнаходження арештованого
автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, 2007 року випуску,
чорного кольору, який є предметом
застави АБ «Укргазбанк», а також про
місцезнаходження відповідального
зберігача майна ОСОБА_3

Державним виконавцем Центрального
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Коваленко Н.М. 29.04.2014 року
винесено вимогу № 54308 про зобов'язання
ОСОБА_3 06.05.2014 року об 11 год. 00 хв. надати
автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, 2007 року випуску,
чорного кольору для огляду, ключі та
технічний паспорт для передачі на
зберігання в.о. керівника Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сван-1» -
розпоряднику майна арбітражному
керуючому Юдицькому О.В.

Не погоджуючись з такою вимогою
відповідача, позивач звернувся з даним
позовом до суду.

Задовольняючи даний позов суд першої
інстанції виходив з того, що вимоги
позивача є правомірними та
обгрунтованими, а тому підлягають
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його обгрунтованим з огляду на
наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження» як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 3 Закону України
«Про державну виконавчу службу»
органами державної виконавчої служби
є: Департамент державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України,
до складу якого входить відділ
примусового виконання рішень;
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головних
управлінь юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі, до складу яких
входять відділи примусового виконання
рішень; районні, районні у містах,
міські (міст обласного значення),
міськрайонні відділи державної
виконавчої служби відповідних
управлінь юстиції. При цьому примусове
виконання судових рішень,
постановлених іменем України, та
рішень інших органів (посадових осіб),
виконання яких покладено на державну
виконавчу службу, у порядку,
передбаченому законом, здійснюється
державним виконавцем.

З метою забезпечення гарантій прав
громадян і юридичних осіб у
виконавчому провадженні статтею 6
Закону України «Про виконавче
провадження» зобов'язано державного
виконавця використовувати надані йому
права у точній відповідності із
законом і не допускати у своїй
діяльності порушення прав та законних
інтересів громадян і юридичних осіб.

Частиною 3 статті 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державному
виконавцю надано право у процесі
здійснення виконавчого провадження,
зокрема накладати арешт на майно
боржника, опечатувати, вилучати,
передавати таке майно на зберігання та
реалізовувати його в установленому
законодавством порядку.

Так, згідно статті 59 Закону України
«Про виконавче провадження» майно, на
яке накладено арешт, за винятком майна,
зазначеного в ч. 8 статті 57 цього Закону,
передається на зберігання боржникові
або іншим особам (далі по тексту -
зберігач), призначеним державним
виконавцем, під розписку в акті опису.
Копія акта опису майна видається
боржнику, стягувачу, а в разі якщо
обов'язок зберігання майна покладено
на іншу особу, - також зберігачу.
Зберігач може користуватися майном,
переданим йому на зберігання, якщо
особливості такого майна не призведуть
до його знищення або зменшення
цінності внаслідок користування.
Порушення заборони державного
виконавця розпоряджатися або
користуватися майном, на яке накладено
арешт, тягне за собою передбачену
законом відповідальність зберігача
майна.

При цьому суд зауважує, що участь
юридичних осіб у виконавчому
провадженні, в тому числі в якості
сторони у виконавчому провадженні
(стягувач - фізична або юридична особа,
на користь чи в інтересах якої видано
виконавчий документ; боржник - фізична
або юридична особа, визначена
виконавчим документом), здійснюється
їх керівниками чи органами, посадовими
особами, які діють у межах повноважень,
наданих їм законом, або через
представників юридичної особи (ч. 4
статті 9 Закону України «Про виконавче
провадження»).

Юридичною особою відповідно до статті
80 Цивільного кодексу України є
організація, створена і зареєстрована
у встановленому законом порядку.
Юридична особа підлягає державній
реєстрації у порядку, встановленому
законом. Дані державної реєстрації
включаються до єдиного державного
реєстру, відкритого для загального
ознайомлення. До єдиного державного
реєстру вносяться відомості про
організаційно-правову форму юридичної
особи, її найменування,
місцезнаходження, органи управління,
філії та представництва, мету установи,
а також інші відомості, встановлені
законом.

Відповідно до статті 97 Цивільного
кодексу України управління
товариством здійснюють його органи.
Органами управління товариством є
загальні збори його учасників і
виконавчий орган, якщо інше не
встановлено законом.

Так, загальні збори товариства своїм
рішенням створюють виконавчий орган та
встановлюють його компетенцію і склад.
Виконавчий орган товариства може
складатися з однієї або кількох осіб.
Назвою виконавчого органу товариства
відповідно до установчих документів
або закону може бути «правління»,
«дирекція» тощо (стаття 99 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до ч. 2 статті 17 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців містяться такі
відомості щодо юридичної особи як,
зокрема, повне найменування юридичної
особи та скорочене у разі його
наявності; відомості про органи
управління юридичної особи; прізвище,
ім'я, по батькові, дата обрання
(призначення) та реєстраційні номери
облікових карток платників податків,
які обираються (призначаються) до
органу управління юридичної особи,
уповноважених представляти юридичну
особу у правовідносинах з третіми
особами, або осіб, які мають право
вчиняти дії від імені юридичної особи
без довіреності, у тому числі
підписувати договори; дані про
наявність обмежень щодо
представництва від імені юридичної
особи; дані про перебування юридичної
особи в процесі провадження у справі
про банкрутство, санації, зокрема
відомості про розпорядника майна,
санатора.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців» визначено,
що якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

Судом першої інстанції зі Спеціального
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців було встановлено, що
станом на 07.05.2014 року керівником
юридичної особи - товариства з
обмеженою відповідальністю «Сван-1»
зазначено Коберника Віктора
Миколайовича. Жодних відомостей щодо
осіб, уповноважених окрім керівника
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сван-1» Коберника
В.М. представляти дану юридичну особу у
правовідносинах з третіми особами, або
осіб, які мають право вчиняти дії від
імені даної юридичної особи без
довіреності, в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців не міститься.

При цьому колегія суддів погоджується
з критичним сприйняттям судом першої
інстанції твердження представника
розпорядника майна товариства з
обмеженою відповідальністю «Сван-1»
Юдицького О.В. щодо особливостей
відсторонення керівника боржника від
посади згідно статті 12 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
в якості заходів забезпечення позову,
що обов'язково потребує винесення
окремого судового рішення про
скасування заходів забезпечення
позову у вигляді відсторонення
керівника боржника з огляду на
наступне.

Відповідно до статті 12 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
господарський суд має право за
клопотанням сторін або учасників
провадження у справі про банкрутство
чи за своєю ініціативою вживати
заходів щодо забезпечення вимог
кредиторів.

Так, у процедурі розпорядження майном
за клопотанням сторін, учасників
провадження у справі про банкрутство,
або розпорядника майна, що містить
відомості про перешкоджання
керівником боржника діям розпорядника
майна, а також про вчинення керівником
боржника дій, що порушують права та
законні інтереси боржника і
кредиторів, господарський суд має
право відсторонити керівника боржника
від посади та покласти виконання його
обов'язків на розпорядника майна. Про
усунення керівника боржника від посади
господарський суд виносить ухвалу, яка
може бути оскаржена керівником
боржника у встановленому порядку.
Заходи щодо забезпечення вимог
кредиторів діють відповідно до дня
введення процедури санації і
призначення керуючого санацією, або до
винесення постанови про визнання
боржника банкрутом, відкриття
ліквідаційної процедури і призначення
ліквідатора, або до затвердження
господарським судом мирової угоди, або
до дня винесення ухвали про відмову у
визнанні боржника банкрутом.
Господарський суд також має право
скасувати або змінити заходи щодо
забезпечення вимог кредиторів до
настання вищезазначених обставин, про
що виноситься ухвала, яка може бути
оскаржена в установленому порядку.

Відповідно до вищезазначеної правової
норми вжиття заходів до забезпечення
позову у вигляді відсторонення від
посади носить індивідуальний характер
та стосується конкретного керівника,
дії якого порушують права та законні
інтереси боржника і кредиторів.

Отже, призначення на посаду нового
керівника у процедурі розпорядження
майном здійснюється органом
управління боржника за звичайною
процедурою і не потребує винесення
додаткового судового рішення в
процедурі банкрутства.

Тим більше, процесуальна фігура
розпорядника майна в процедурі
банкрутства покликана наглядати та
контролювати за управлінням та
розпорядженням майном боржника на
період провадження у справі про
банкрутство. Функції з управління
боржником в процедурі розпорядження
майном продовжують виконувати органи
управління боржника.

При цьому згідно ч. 11 статті 13 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» призначення
розпорядника майна не є підставою для
припинення повноважень керівника чи
органу управління боржника.

Тобто, зосередження функцій з
управління боржником та функцій з
контролю за управлінням і
розпорядженням майном боржника в одній
особі протирічить меті процедури
розпорядження майном - забезпеченню
збереження та ефективного
використання майнових активів
боржника.

За таких обставин, з урахуванням вимог
ч. 2 статті 19 Конституції України,
згідно якої органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з огляду на
відсутність у розпорядника майна
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сван-1» Юдицького
О.В. відповідних повноважень керівника
боржника, колегія суддів вважає
правильним висновок суду першої
інстанції про те, що у відповідача не
було законних підстав вчиняти дії,
спрямовані на виконання листа №
8047/04-14-10-2337 від 24.04.2014 року за підписом
Юдицького О.В. щодо заміни зберігача
арештованого майна, а також фактичної
передачі легкового автомобіля MITSUBISHI
OUTLANDER, 2007 року випуску, чорного кольору
від ОСОБА_3 до Юдицького О.В.

Отже, колегія суддів вважає правильним
висновок суду першої інстанції про
наявність підстав для задоволення
позову.

При цьому, колегія суддів критично
сприймає доводи представника позивача
про те, що вимога державного виконавця
не є виконавчим документом, а тому
провадження в справі підлягає
закриттю, оскільки зазначена вимога
відповідача не є предметом розгляду
даної справи.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним, а тому
вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сван-1» -
Тімергаліної Оксани Олександрівни -
залишити без задоволення, а постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

І.О. Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мельничук В.П.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.