Справа № 805/4815/14
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Дворников М.С.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року
справа №805/4815/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Шишова О.О., суддів
Сіваченка І.В., Сухарька М.Г.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 12 травня 2014
року у справі № 805/4815/14 за позовом
ОСОБА_2 до комунального підприємства
"Міське управління капітального
будівництва", третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача: Державна
фінансова інспекція в Донецькій
області, про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В
И В:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_2 до
комунального підприємства "Міське
управління капітального будівництва",
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Державна фінансова
інспекція в Донецькій області, про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії.

З рішенням суду першої інстанції не
погодився позивач та звернувся з
апеляційною скаргою у якій вказав, що
рішення суду першої інстанції прийнято
з порушенням норм матеріально та
процесуального права. Зазначив, що КП
«Міське УКБ» у своїй відповіді від
19.03.2014р. на запит позивача від 14.02.2014р.
надало недостовірну інформацію щодо
отримання відповідачем грошових
коштів позивача на купівлю квартири.
Просив скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Сторони у судове засідання не прибули,
хоча були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового
засідання, тому відповідно до п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд апеляційної
інстанції розглянув справу у
відсутність осіб, які не з'явились.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

14.02.2014р. ОСОБА_2 звернувся до КП «Міське
УКБ» із запитом, в якому просив
повідомити, чи отримував відповідач
грошові кошти позивача для покупки
йому квартири АДРЕСА_1. При цьому
будь-якого проміжку часу, за який за
припущенням позивача могло бути
надходження грошових коштів на
придбання квартири, останнім зазначено
не було (а.с. 5).

У відповіді № 06-53-03 від 17.02.2014р. КП
«Міське УКБ» поінформувало позивача
про витрачання грошових коштів, а також
про те, що наказом Головного
архітектурного управління при
Кабінеті Міністрів України від 31.03.1997р.
№ 11-а бухгалтерські документи із
строком давності, який минув, знищені
за актом, у зв'язку з чим підтвердити
куди саме витрачені грошові кошти, не
має можливості.

Постановою Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
19.03.2014р. у справі № 263/2046/14а КП «Міське
УКБ» було зобов'язано надати відповідь
ОСОБА_2 на його запит від 14.02.2014р.
відповідно до вимог Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
тобто конкретизувати її відповідно до
цього запиту: надати інформацію щодо
надходження грошових коштів, а не їх
витрачання (а.с. 7).

У відповіді № 02-25/1-14кор від 19.03.2014р. КП
«Міське УКБ» зазначило, що не
отримувало грошових коштів на
придбання зазначеної вище квартири
(а.с. 6 зв. бік).

Позивач вважає цю інформацію
недостовірною, у зв'язку з чим просив
суд надати йому позитивну відповідь на
його запит.

При цьому позивач посилався на лист
управління державної служби боротьби з
економічною злочинністю головного
управління Міністерства внутрішніх
справ в Донецькій області від 14.011.2013р.
№ 17-18/1, 17-18/2, підготовлений за заявами
ОСОБА_2 щодо неправомірності дій
посадових осіб Донецької ОДА,
Маріупольського міськвиконкому та
Маріупольського МУ при розподілу
житла, а також про незаконне виселення
з квартири.

В цьому листі ОСОБА_2 серед іншого
поінформовано, що відділом
внутрішнього аудиту ГУМВС України в
Донецькій області проведено перевірку
фактів нецільового, на думку позивача,
використання грошових коштів,
виділених МВС України, для придбання
житла. Встановлено, що на рахунки ГУМВС
України в Донецькій області та
Маріупольського МУ ГУМВС області
вказані грошові кошти не надходили,
перерахування було проведено УМВС
України в Луганській області
безпосередньо на рахунок Управління
капітального будівництва м.Маріуполя
(а.с.6).

Вирішуючи справу по суті, суд першої
інстанції виходив з такого.

Порядок здійснення та забезпечення
права кожного на доступ до інформації,
що знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації та
інформації, що становить суспільний
інтерес визначає Закон України «Про
доступ до публічної інформації» від
13.01.2011р. № 2939 (далі - Закон № 2939).

Визначення поняття "публічна
інформація" наведено у статті 1 цього
Закону. Так, відповідно до частини
першої цієї статті публічна інформація
- це відображена та задокументована
будь-якими засобами та на будь-яких
носіях інформація, що була отримана або
створена в процесі виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків, передбачених чинним
законодавством, або яка знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом.

Суд першої інстанції аналізуючи
вказану статтю вірно встановив ознаки
публічної інформації:

1) готовий продукт інформації, який
отриманий або створений лише в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень або інших розпорядників
публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною,
якщо створена суб'єктом владних
повноважень не під час виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків;

5) інформація не може бути публічною,
якщо створена не суб'єктом владних
повноважень.

У разі відсутності перелічених ознак в
інформації, така інформація не
належить до публічної.

Отже, визначальним для публічної
інформації є те, щоб вона була
заздалегідь готовим, зафіксованим
продуктом, отриманим або створеним
лише суб'єктом владних повноважень у
процесі виконання своїх обов'язків.

Щодо осіб, які не є суб'єктами владних
повноважень, то вони можуть бути тільки
розпорядниками такої інформації.

Так, згідно з п.4 ч.1 ст.13 цього Закону
суб'єкти господарювання, які займають
домінуюче становище на ринку або
наділені спеціальними чи виключними
правами, або є природними монополіями,
для цілей цього Закону визнаються
розпорядниками стосовно інформації
щодо умов постачання товарів, послуг та
цін на них.

З матеріалів справи, зокрема статуту КП
«Міське управління капітального
будівництва», суд правильно зазначив,
що, що це підприємство не має ані
власних, ані делегованих владних
повноважень, не фінансується з
державного або місцевого бюджету та не
наділено спеціальними чи виключними
правами, а навпаки, здійснює свою
діяльність на договірних засадах,
самостійно визначаючи перспективи
розвитку, ціни та тарифи на свої вироби,
роботи, послуги та майно (розділи 1-3, 5
статуту підприємства).

Таким чином запитувана позивачем
інформація не є публічною в розумінні
Закону № 2939, що тягне за собою відмову у
задоволенні адміністративного позову.

Крім того, з матеріалів справи суд
першої інстанції вбачав, що фактично
позивач оспорює не достовірність
наведеної у листі від 19.03.2014р.
інформації, а сам факт отримання
відповідачем грошових коштів позивача
на покупку квартири АДРЕСА_1,
встановлення якого необхідно позивачу
у його спорі про виселення з цієї
квартири.

У цьому зв'язку суд першої інстанції
також правильно роз'яснив, що
з'ясування даного факту можливо у
рамках спору, направленого на
безпосереднє поновлення порушених
прав позивача: про стягнення з
відповідача цих коштів, визнання
неправомірними дій щодо виселення,
тощо (в залежності від
матеріально-правового інтересу
позивача).

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов висновку про відмову
у задоволенні позову.

З вказаними висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому при таких
обставинах апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
рішення суду без змін.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 12 травня 2014
року у справі № 805/4815/14 - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 12 травня 2014
року у справі № 805/4815/14 - залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
рішенням законної сили.

Головуючий
О.О.Шишов

Судді:
І.В.Сіваченко

М.Г.Сухарьок