Справа № 804/8026/14
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 р. Справа № 804/8026/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі судді
Кучми К.С., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі
м.Дніпропетровська до Індустріального
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року позивач звернувся до
адміністративного суду з
вищезазначеним позовом. В
обґрунтування заявлених позовних
вимог послався на те, що у
Індустріального ВДВС
Дніпропетровського МУЮ не було
законних підстав для відмови у
відкритті виконавчого провадження.
Оскаржувана постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
26.05.2014 року ВП №43409890 винесена
відповідачем із порушенням Закону
України «Про виконавче провадження».
Посилання відповідача на наказ № 3593/5
від 26.12.2011 р. є незаконним, оскільки
Закон України «Про виконавче
провадження» в даних правовідносинах
має вищу юридичну силу. За таких
обставин, позивач просив суд:

-визнати дії державного виконавця
Бузякова М.Р. неправомірними;

-скасувати постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
26.05.2014 року ВП № 43409890;

-зобов'язати прийняти виконавчий лист
№ 2а-9526/09/0470 від 16.01.2013 року до виконання.

В судовому засіданні представник
позивача пред'явлені позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та пояснив,
що надав суду всі докази в
обґрунтування заявлених позовних
вимог та не заперечував проти
подальшого розгляду справи в порядку
письмового провадження.

Відповідач в судове засідання свого
представника не направив, про дату, час
та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Відповідач надіслав на адресу
клопотання, в якому просив проводити
судове засідання без участі його
представника, а також зазначив, що УПФ
України в Індустріальному районі
м.Дніпропетровська повинно було
самостійно проводити заходи, щодо
визначення місцезнаходження та
майнового стану боржника. Разом із цим,
відповідний виконавчий документ
неодноразово пред'являвся на виконання
та неодноразово повертався на тієї
підставі, що і попередні, а саме на
підставі неможливості встановити
фактичне місцезнаходження та,
відповідно, перевірити майновий стан
боржника.

Таким чином, наступні повторні
пред'явлення вищевказаного документу
на виконання без надання достовірної
та додаткової інформації, щодо
фактичного місцезнаходження боржника
є неефективним та суперечить принципу
повного та всебічного виконання вимог
виконавчого документу. За таких
обставин, відповідач просив суд у
задоволенні позову відмовити, оскільки
державний виконавець Індустріального
ВДВС Дніпропетровського МУЮ Бузяков
М.Р. діяв правомірно, а тому оскаржувала
постанова про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 26.05.2014 року
ВП № 43409890 є цілком законною.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, частина 6 статті 128 КАС
України, надає суду можливості
проводити подальший розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи
вважає, що адміністративний позов
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 20 травня 2014 року
УПФ України в Індустріальному районі
м.Дніпропетровська направило до
Індустріального ДВС
Дніпропетровського МУЮ на примусове
виконання виконавчий лист № 2а-9526/09/0470
від 16.01.2013 року в розмірі стягнення 1 042,98
грн. з Сільськогосподарського ТОВ
«ВВВ-Агро», строк пред'явлення до
виконання, з моменту останнього
повернення, до 23 вересня 2014 року.

Судом також встановлено, що 16 січня 2014
року позивачем було повторно
направлено вищевказаний виконавчий
лист на адресу Індустріального ВДВС
Дніпропетровського МУЮ.

Як вбачається з матеріалів справи, 26
травня 2014 року державним виконавцем
Бузяковим М.Р. була винесена постанова
про відмову у відкритті виконавчого
провадження ВП № 43409890, оскільки УПФ
України в Індустріальному районі
м.Дніпропетровська були порушені
вимоги п.9, 13 Порядку взаємодії органів
державної виконавчої служби та органів
Пенсійного фонду України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України № 5593/5 від 26.12.2011 року, а
саме: державному виконавцю не надано
додаткової інформації про виявлене
майно у боржника.

Позивач, пов'язує порушення своїх прав
з діями державного виконавця
Індустріального ВДВС
Дніпропетровського МУЮ Бузякова М.Р.
щодо винесення постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
26.05.2014 року ВП № 43409890.

Аналізуючи виниклі між сторонами
правовідносини, суд приходить до
наступного.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України суд повинен
перевірити, чи діяв суб'єкт владних
повноважень на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
встановлені Законом України «Про
виконавче провадження».

Процедуру взаємодії органів державної
виконавчої служби та органів
Пенсійного фонду України при
виконанні рішень про стягнення коштів
на користь держави врегульовано
Порядком взаємодії органів державної
виконавчої служби та органів
Пенсійного фонду України,
затвердженого наказом № 3593/5
Міністерства юстиції України від 26.12.2011
р.

Відповідно до п.9 Порядку у заяві про
відкриття виконавчого провадження
органи Пенсійного фонду України
зазначають усі наявні відомості про
боржника, зареєстроване за ним рухоме
та нерухоме майно, відкриті у
фінансових установах рахунки, його
місцезнаходження, контактні телефони
тощо, що сприятиме примусовому
стягненню коштів.

Пунктом 13 Порядку передбачено, що при
повторному пред'явленні до виконання
виконавчого документа, який було
повернуто стягувачу у зв'язку з
відсутністю у боржника майна, на яке
зазаконом може бути звернено
стягнення, органи Пенсійного фонду
України надають державному виконавцю
іншу наявну додаткову інформацію про
виявлене у боржника майно.

Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу ч.2 ст.11 даного Закону на
державного виконавця, покладено,
зокрема, обов'язок здійснювати заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Стаття 17 Закону встановлює, що
примусове виконання рішень державною
виконавчою службою здійснюється на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Органами
державної виконавчої служби
підлягають виконанню, зокрема,
виконавчі листи, що видаються судами,
накази господарських судів та рішення
інших органів державної влади у
випадках, якщо зазаконом їх виконання
покладено на державну виконавчу
службу.

У відповідності до п.1 ст.19 Закону
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення,
зазначеного в статті 17 цього Закону.
Статтею 18 Закону передбачені вимоги до
виконавчого документу.

Суд наголошує на тому, що надана
Управлінням Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі
м.Дніпропетровська виконавчий лист №
2а-9526/09/0470 від 16.01.2013 р., виданий
Дніпропетровським окружним
адміністративним судом щодо стягнення
з Сільськогосподарського Товариства з
обмеженою відповідальністю «ВВВ-Агро»
суми заборгованості зі сплати
фінансових санкцій у розмірі 1 042,98 грн.,
відповідає вимогам ст.18 Закону України
«Про виконавче провадження».

Згідно п.2 ст.19 Закону України «Про
виконавче провадження» у заяві про
відкриття виконавчого провадження
стягувач вправі зазначити відомості,
що ідентифікують боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню рішення
(рахунок боржника, місце роботи чи
отримання ним інших доходів,
місцезнаходження його майна тощо), а
також шляхи отримання ним коштів,
стягнутих з боржника.

Таким чином, надання більш детальних
відомостей про боржника - додаткової
інформації про виявлене майно, є
правом, а не обов'язком стягувача.

Відповідно до ст.25 Закону державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Згідно ст.26 вказаного Закону державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі:
пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;
неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом; якщо рішення,
на підставі якого видано виконавчий
документ, не набрало законної
(юридичної) сили, крім випадків, коли
воно у встановленому законом порядку
допущено до негайного виконання;
пред'явлення виконавчого документа до
органу державної виконавчої служби не
за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення; якщо не закінчилася
відстрочка виконання рішення, надана
судом, яким постановлено рішення;
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури; якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; наявності інших
передбачених законом обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження.

Як зазначалось вище, в спірній
постанові про відмову у відкритті
виконавчого провадження державний
виконавець Індустріального ВДВС
Дніпропетровського МУЮ Бузяков М.Р.
посилається на наявність інших
передбачених законом обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження, зокрема, обставини, які
передбачені Порядком взаємодії
органів державної виконавчої служби та
органів Пенсійного фонду України .

Суд зазначає, що вказаний Порядок є
актом рекомендаційного характеру, що
спрямований на покращення взаємодії
державних органів, невиконання
приписів яких не тягне за собою жодних
правових наслідків для сторін.

Разом із цим суд звертає увагу на те, що
застосування ст.26 Закону України «Про
виконавче провадження» тягне за собою
неможливість подальшого звернення
виконавчого листа до виконання, що є
порушенням прав Управління Пенсійного
фонду України в Індустріальному районі
м.Дніпропетровська як стягувача, та
унеможливлює виконання рішення суду,
яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд
і вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 71
КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд, згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

У відповідності з п.п.1, 2 ч.2 ст.162
КАС України, суд в порядку
адміністративного судочинства може
визнати протиправними рішення суб'єкта
владних повноважень чи окремих його
положень, дій чи бездіяльності і про
скасування або визнання нечинним
рішення чи окремих його положень, про
поворот виконання цього рішення чи
окремих його положень із зазначенням
способу його здійснення та зобов'язати
відповідача вчинити певні дії.

За таких обставин, суд вважає за
можливе задовольнити позов УПФ України
в Індустріальному районі
м.Дніпропетровська до Індустріального
ВДВС Дніпропетровського МУЮ про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, з
викладених вище підстав.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 128, 158 - 163,
167, 181 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії державного виконавця
Індустріального відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Бузякова
М.Р. щодо винесення постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 26.05.2014 року ВП №43409890
протиправними.

Скасувати постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
26.05.2014 року ВП № 43409890.

Зобов'язати Індустріальний відділ
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції прийняти
виконавчий лист № 2а-9526/09/0470 від 16.01.2013
року до виконання.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст.254 КАС України та
може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя Кучма К.С.