Справа № 826/2141/14
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/2141/14
інстанції: Данилишин В.М.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

26 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі
Дешко В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Світ Інструменту
Україна» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Світ
Інструменту Україна» до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про визнання протиправним та
скасування рішення відповідача, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 квітня 2014 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про задоволення
позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, 10.09.2013 р. ТОВ «СВІТ
ІНСТРУМЕНТУ УКРАЇНА», як суб'єкт
зовнішньоекономічної діяльності,
згідно Контракту СН-МШ 28/0411 від 28.04.2011р.
здійснювало митне оформлення товару.

Однак, під час митного оформлення
товару у відповідача виникли сумніви
щодо наданих документів, тому з метою
контролю правильності визначення
митної вартості товару у позивача
витребувано додаткові документи для
підтвердження заявленої митної
вартості товару шляхом направлення
електронного повідомлення.

У зв'язку з тим, що на момент митного
оформлення декларантом додаткові
документи надані не були, митним
органом було винесене Рішення про
коригування митної вартості товарів
№100270000/2013/310209/2 від 10.09.2013 р. із
застосуванням другорядного -
резервного методу, а товар було
випущено в вільний обіг, відповідно до
вимог п.7. ст..55 Митного кодексу України
за митною декларацією від 10.09.2013 р. №
100270000/2013/264754 із застосуванням
другорядного - резервного методу.

Вважаючи такі дії протиправними та
такими, що порушують законні права
позивача, останній звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати протиправним та
скасувати рішення про коригування
митної вартості товару.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що митна вартість імпортованих
товарів не могла бути визначена за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються, оскільки Митницею, під
час здійснення контролю наявності в
підтверджуючих документах усіх
відомостей, використаних при
обчисленні митної вартості, було
встановлено, що документи, які
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості, не містять всіх даних
відповідно до обраного методу
визначення митної вартості та містили
розбіжності.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Так, засади організації та здійснення
митної справи в Україні, регулює
економічні, організаційні, правові,
кадрові та соціальні аспекти
діяльності митної служби України
визначаються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 259 МК України митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є їх ціна,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, обчислена
відповідно до положень цього Кодексу.

Приписи ст. 260 МК України визначають, що
митна вартість товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до положень цього Кодексу.

Порядок та методи визначення митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, та умови
їх застосування встановлюються цим
Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 261 МК відомості про митну
вартість товарів, які переміщуються
через митний кордон України,
використовуються для нарахування
податків і зборів (обов'язкових
платежів), ведення митної статистики, а
також у відповідних випадках для
розрахунків у разі застосування
штрафів, інших санкцій та стягнень,
встановлених законами України.

Статтею 262 МК України передбачено, що
митна вартість товарів і метод її
визначення заявляються (декларуються)
митному органу декларантом під час
переміщення товарів через митний
кордон України шляхом подання
декларації митної вартості. Порядок на
умови декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, встановлюються
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 264 МК України
заявлена декларантом митна вартість
товарів і подані ним відомості про її
визначення повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню.

Згідно ч. 1 ст. 266 МК України визначення
митної вартості товарів, які
імпортуються в Україну, здійснюється
за такими методами: 1) за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) за ціною договору
щодо ідентичних товарів; 3) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; 4) на основі віднімання
вартості; 5) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); 6)
резервного.

При цьому, основним є метод визначення
митної вартості товарів за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції)(ч. 2 ст.
266 МК України).

Однак, у разі неможливості визначення
митної вартості товарів, які
імпортуються в Україну, відповідно до
вимог ст.ст. 268 і 269 цього Кодексу за
основу може братися або ціна, за якою
оцінювані ідентичні або подібні
(аналогічні) товари були продані в
Україні не пов'язаному з продавцем
покупцю відповідно до вимог ст.. 271, або
обчислена відповідно до вимог ст.. 272
цього Кодексу вартість товарів. При
цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на розсуд
декларанта. У разі якщо неможливо
застосувати жоден із зазначених
методів, митна вартість визначається
за резервним методом відповідно до
вимог, установлених ст. 273 цього Кодексу
(ч.ч. 4-7 ст. 266 МК України).

У разі потреби у підтвердженні
заявленої митної вартості товарів
декларант зобов'язаний подати митному
органу необхідні для цього відомості
та забезпечити можливість їх перевірки
відповідно до порядку, що
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Як вбачається з матеріалів справи,
після здійснення співставлення митної
вартості подібних за якісними
характеристиками товарів, митне
оформлення яких вже здійснено, та
аналізу наданих документів у посадової
особи виникли сумніви стосовно
заявленої декларантом митної вартості,
оскільки було встановлено, що рівень
заявленої митної вартості значно
менший від рівня цін на подібні товари,
митне оформлення яких вже здійснено, та
документи, подані до митного
оформлення для підтвердження
заявленої митної вартості товару,
містять розбіжності, а саме:

Так, відповідно до умов
зовнішньоекономічного договору від
28.04.2011 року СН-МШ/28/0411 та інвойсу від
08.07.2013 №13-0558-К137-100% вартості
відправленої партії товару мають бути
оплачені протягом 30 днів після
відвантаження товару. На момент
подання митної декларації 30 днів з дня
відвантаження товару вже сплинули,
проте такі документи до митного
оформлення не надавались.

Згідно з ч. 3 ст. 53 Кодексу декларанту
запропоновано надати додаткові
документи, для підтвердження заявленої
митної вартості шляхом надіслання
електронного повідомлення, а саме:
виписка з бухгалтерської документації;
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; копію
митної декларації країни відправлення;
висновки про вартісні та якісні
характеристики підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями; інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують митну вартість товарів
(за бажанням декларанта).

За результатами розгляду додатково
поданих документів до органу доходів і
зборів, було встановлено розбіжності
та неточності, а саме: наданий прайс
лист фірми-виробника не містить
інформації стосовно адреси, телефонів
або сайту мережі інтернет, для контакті
покупців із фірмою виробником.

Надана виписка з бухгалтерської
документації (виписка ПАТ «Укрсоцбанк»
від 01.10.2013 на суму 50942,69 дол. США не
завірена підписом та печаткою
вищезазначеного банку.

Надана митна декларація країни
відправлення не містить перекладу, що є
порушенням ст.. 254 Митного кодексу
України.

Оскільки позивачем у встановленому
порядку не підтверджено заявлену ним
митну вартість товару, як того вимагає
законодавство, а саме декларантом не
надано в повному обсязі додаткові
документи, які б підтвердили заявлену
митну вартість товарів, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про правомірність прийнятого
відповідачем рішення про коригування
митної вартості №100270000/2013/310209/2 від
10.09.2013 року.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що суд першої інстанції дав
належну оцінку всім обставинам справи
та вірно застосував законодавство, що
регулює ці правовідносини. Доводи
апеляційної скарги спростовуються
встановленими судом першої інстанції
обставинами, наявними в матеріалах
справи доказами та нормами права,
зазначеними в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення суду.

Тому, колегія суддів вирішила згідно
ст. 200 КАС України залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, з урахуванням того, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Світ
Інструменту Україна» - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 квітня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 01.07.2014
року.

Головуючий суддя
Шурко О.І.

Судді:
Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.