Справа № 872/12626/13
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"28" березня 2014 р. справа №
808/287/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Приморської
міжрайонної державної податкової
інспекції Запорізької області
Державної податкової служби
(правонаступник - Приморська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області)

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 12.06.2013 р. у
справі № 808/287/13-а (головуючий в першій
інстанції Авдєєв М.П.)

за позовом Фермерського господарства
"Лідер-Дем'янов Приморського району"

до Приморської міжрайонної державної
податкової інспекції Запорізької
області Державної податкової служби
(правонаступник - Приморська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області)

про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив суд визнати протиправними
та скасувати податкові
повідомлення-рішення:

- № від 25.12.2012 на суму 340 грн. (збір
за першу реєстрацію колісних
транспортних засобів);

- № від 25.12.2012 на суму 6 041,31 грн.
(податок на доходи фізичних осіб);

- № від 29.12.2012 на суму 1 674 527,11 грн.
(податок на прибуток приватних
підприємств);

- № від 29.12.2012 на суму 2 850 734,00 грн.
(податок на додану вартість із
вироблених в Україні товарів).

Постановою суду першої інстанції позов
задоволено частково. Визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення Приморської
міжрайонної державної податкової
інспекції Запорізької області
Державної податкової служби: від 25.12.2012
№ по сплаті податку на доходи
фізичних осіб у розмірі 6041, 31 (шість
тисяч сорок одна гривня) 31 коп.; від
29.12.2012 № по сплаті з податку на
прибуток у розмірі 1 647 527, 11 (один
мільйон шістсот сорок сім тисяч п'ятсот
двадцять сім гривень) 11 коп.; від 29.12.2012
№ по сплаті податку на додану
вартість у розмірі 2 850 734, 00 (два
мільйони вісімсот п'ятдесят тисяч
сімсот тридцять чотири гривні) 00 коп. В
іншій частині позову - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в

апеляційному порядку, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин
справи.

Просить скасувати постанову суду та
відмовити у задоволенні позову
повністю.

В судовому засіданні представник
заявника апеляційної скарги підтримав
її вимоги та просив задовольнити.

Представники позивача проти
задоволення скарги заперечували.

В частині відмови в задоволенні
частини позовних вимог постанова суду
сторонами не оскаржується.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши докази, наявні в
матеріалах справи, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги дотримання
судом першої інстанції норм
процесуального та матеріального права,
суд дійшов висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що З 19.11.2012
по 30.11.2012, на підставі направлень від
19.11.2012 року №170159, №170160, №1701161, №170162,
№170163, виданих Приморською МДПІ
Запорізької області, згідно з пп.20.1.4
п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75 та п.77.1 ст.77
Податкового кодексу України від 02.12.2010
за №2755-VI, наказу Приморської МДПІ
Запорізької області від 09.11.2012 №316 та
відповідно до плану-графіка проведено
планову виїзну перевірку ФГ
"Лідер-Дем'янов Приморського району" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2009 р. по
30.09.2012 р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2009 р. по
30.09.2012 р..

За результатами перевірки, Приморською
МДПІ Запорізької області ДПС, складено
акт перевірки №266/2202/34611351 від 07.12.2012 р..

Перевіркою встановлено порушення ФГ
"Лідер-Демянов Приморського району",
зокрема:

- пп.2.1.1 п.2.1 ст.2; пп.4.1.1, пп.4.1.2, пп.4.1.6 п.4.1
ст.4; пп.11.3.1 п.11.3 ст.11 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
від 28.12.1994 за №334/94-ВР; пп.133.1.1 п.133.1 ст.133;
пп.134.1.1 п.134.1 ст.134; п.135.1 п.135.4 п.135.4 п.135.5
ст.135; п.137.1 п.137.2 п.137.4 п.137.10 п.137.16 ст.137;
п.149.1 ст.149 Податкового кодексу України
№2755-VI від 02.12.2010, внаслідок чого
позивачем занижено податок на прибуток
підприємств в сумі 1 481 559,7 грн. за
перевіряємий період;

- пп.3.1.1 п.3.1 ст.3; п.4.1, ст.4; п.6.1, п.6.4 ст.6;
пп.7.3.1 п.7.3 ст.7; п.8-1.1, п.8-1.2, п.8-1.6 п.8-1.7 ст.8-1
Закону України "Про податок на додану
вартість" від 03.04.1997 за №168/97-ВР та п.185.1
ст.185; п.186.1 ст.186; п.187.1 ст.187; п.188.1 ст.188;
п.193.1 ст.193; п.194.1 ст.194; п.209.1 п.209.2 п.209.6,
п.209.11 ст.209 Податкового кодексу України
внаслідок чого занижено податок на
додану вартість в сумі 1 472 078,0 грн.,

- ч.2 ст.9 Закону України "Про державний
реєстр фізичних осіб - платників
податків і інших обов'язкових
платежів", від 22.12.1994 року за № 320/94-ВР,
вимог наказу ДПА України від 24.12.2010 року
№1020 "Про затвердження форми
податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку (ф.1-ДФ) та Порядку
заповнення та подання податковими
агентами податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку (ф. 1-ДФ), п.176.2
"б" ст.176, п.1. підрозділу 1 розділу XX
Перехідних положень Податкового
Кодексу України в частині подання з
недостовірними відомостями та з
помилками податкової звітності про
суми доходів, нарахованих (сплачених)
на користь платника податків, суми
утриманого з них податку за 4 кв. 2010
року, 1-4 кв. 2011 року, 1-3 кв. 2012 року;

- п.239.2. ст.239 Податкового кодексу
України в частині порушення термінів
подання звітності за першу реєстрацію
транспортних засобів в жовтні 2011 року
та в жовтні 2012 року;

- пп.3.1.1. п.3.1. ст.3; пп.8.1.1, пп.8.1.2. п.8.1. ст.8;
пп.17.2 "а" ст.17; п.19.2 "а" ст.19; пп.20.3.2 п.20.3
ст.20 Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб" №889-IV від 22.05.03;
ст.18; пп.163.1.1 пп.163.1.2 п.163.1 ст.163; п.167.1, п.167.2
"а", "б" ст.167; пп.168.1.1 пп.168.1.4 п.168.1 ст.168;
п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України
в частині не нарахування та не
перерахування податку з доходів
фізичних осіб податковим агентом
всього в сумі 168,75 грн., в т.ч. в 2010 році в
сумі 168,75 грн.;

- п.164.1, пп.164.2.1, пп.164.2.17 "е" п.164.2. ст.164;
п.164.5 ст.164; п.167.1. ст.167 Податкового
Кодексу України в частині заниження
суми загального місячного
оподатковуваного доходу під час
надання фізичній особі додаткового
блага в серпні 2012 року на суму 12 550,0 грн.,
в результаті чого не нараховано та не
перераховано до бюджету податок на
доходи фізичних осіб всього в сумі 2 214,70
грн. в т.ч. в серпні 2012 року в сумі 2 214,70
грн.

За результатами матеріалів перевірки
та з урахуванням висновків на
заперечення Приморською МДПІ прийняті
податкові повідомлення-рішення:

- № від 25.12.2012 за платежем: збір за
першу реєстрацію колісних
транспортних засобів (юр. осіб) на
загальну суму 340,0 грн.;

- № від 25.12.2012 за платежем: податок
на доходи фізичних осіб, на загальну
суму 6 041,31 грн., в т.ч. основного платежу -
2 383,45 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) - 3 657,86 грн.

- № від 29.12.2012 за платежем: податок
на прибуток приватних підприємств на
загальну суму 1 674 527,11 грн., у т.ч.
основний платіж - 1 481 559,70 грн., та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 192 967,41 грн.;

- № від 29.12.2012 за платежем: податок
на додану вартість із вироблених в
Україні товарів (робіт, послуг) на
загальну суму 2 850 734,00 грн., у т.ч.
основний платіж - 1 472 078,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) - 1 378 656,00 грн.

Щодо податкових повідомлень-рішень
№ від 29.12.2012 та № від 29.12.2012
року.

Як вбачається з матеріалів справи,
основним порушенням податковим
органом висвітлено те, що ФГ
"Лідер-Демянов Приморського району" при
використанні у господарській
діяльності земельних ділянок, договори
оренди по яких не пройшли державної
реєстрації, втрачає право на
застосування спеціального режиму
оподаткування з податку на додану
вартість в частині незареєстрованих
договорів. Тобто, при визначенні суми
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість по скороченій
декларації, ФГ "Лідер - Демянов
Приморського району" до складу такого
зобов'язання має відносити лише
реалізацію продукції, вирощеної на
належним чином оформлених та
зареєстрованих земельних ділянках.
Реалізація продукції, вирощеної
підприємством на земельних ділянках,
що орендуються на підставі договорів
оренди, які не пройшли державної
реєстрації, повинна відноситись
позивачем до складу податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у загальній декларації, по
якій відбуваються розрахунки із
бюджетом.

Приморською МДПІ Запорізької області
ДПС зроблено висновок, що продукція,
вирощена на земельних ділянках,
договори оренди по яких не пройшли
державної реєстрації, не є продукцією
власного виробництва, відтак позивачем
безпідставно отримано податкову
пільгу та не сплачено до бюджету
податок на додану вартість в сумі 1 472
078,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку
щодо відсутності такого порушення з
боку позивача та колегія суддів
погоджується з такою правовою
позицією, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.126 Земельного кодексу
України (в редакції, що діяла на момент
виникнення спірних правовідносин),
право оренди землі оформляється
договором, який реєструється
відповідно до Закону.

Згідно зі ст.6 Закону України "Про
оренду землі" (в редакції, що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин), орендарі набувають
права оренди земельної ділянки на
підставах і в порядку, передбачених
Земельним кодексом України, Цивільним
кодексом України, Господарським
кодексом України, цим та іншими
законами України і договором оренди
землі.

За ст.ст.13, 14 Закону України "Про оренду
землі", договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства. Договір
оренди землі укладається у письмовій
формі і за бажанням однієї із сторін
може бути посвідчений нотаріально.

Чинності, відповідно до ст.18 цього ж
закону, такий договір набирає після
його державної реєстрації.

Враховуючи наведені норми, суд
погоджується з тією позицією
відповідача, що усі договори оренди
земельних ділянок, які
використовуються позивачем при
здійсненні ним підприємницької
діяльності, повинні пройти державну
реєстрацію.

Проте, суд зважає на те, що використання
земельних ділянок без державної
реєстрації правоустановчих документів
або з недотриманням встановленого
порядку є порушенням вимог земельного,
а не податкового законодавства, які
тягнуть за собою передбачену
відповідальність. При цьому,
відповідальність за порушення,
допущені в галузі земельного
законодавства, не може створювати для
суб'єктів господарювання додаткову,
прямо не передбачену законодавством
відповідальність в сфері
оподаткування.

Щодо права застосування позивачем
спеціального режиму оподаткування з
податку на додану вартість, то
відповідно до п.8-1.1 ст.8-1 Закону України
"Про податок на додану вартість"
(чинного на момент виникнення спірних
правовідносин), будь-яка юридична або
фізична особа, яка провадить
підприємницьку діяльність у сфері
сільського господарства, лісового
господарства, рибальства, з обробки чи
переробки такої виробленої нею
продукції, а також з надання супутніх
послуг, визначених цією статтею (далі -
сільськогосподарське підприємство),
може обрати спеціальний режим
оподаткування податком на додану
вартість.

Сільськогосподарським вважається
підприємство, основною діяльністю
якого є поставка вироблених (наданих)
ним сільськогосподарських товарів
(послуг) на власних або орендованих
виробничих потужностях, а також на
давальницьких умовах, в якій питома
вага вартості сільськогосподарських
товарів (послуг) становить не менше 75
відсотків вартості всіх товарів
(послуг), поставлених протягом
попередніх дванадцяти послідовних
звітних податкових періодів сукупно.

Відповідно до п. 8-1.7 ст.8-1 ЗУ "Про податок
на додану вартість",
сільськогосподарськими вважаються
товари, зазначені у групах 1-24 УКТ ЗЕД
згідно із Законом України "Про Митний
тариф України", якщо такі товари
вирощуються, відгодовуються,
виловлюються або збираються
(заготовляються) безпосередньо
платником податку - суб'єктом
спеціального режиму оподаткування
(крім придбання таких товарів у інших
осіб), а також продукти обробки
(переробки) таких товарів, які
поставляються зазначеним платником
податку - їх виробником.

Вищевикладена норма кореспондується
із п.209.6 ст.209 ПК України.

Отже, визначальним для встановлення
права особи застосовувати спеціальний
режим оподаткування податком на додану
вартість є дотримання
сільськогосподарським
товаровиробником критерію щодо
питомої ваги сільськогосподарських
товарів, яка має становити не менше 75
відсотків вартості всіх
товарів/послуг, поставлених протягом
послідовних звітних податкових
періодів сукупно.

З урахування викладеного, у податкових
органів відсутні підстави для
застосування будь-яких негативних
наслідків до платників фіксованого
сільгоспподатку та осіб, що
застосовують спеціальний режим
оподаткування податком на додану
вартість сільськогосподарської
діяльності, у разі недотримання
останнім норм земельного
законодавства щодо реєстрації
останнім договорів оренди земельних
ділянок, якщо при цьому дотримано вимог
законодавства податкового. Отже,
податковими органами не може бути
прийнято рішення про скасування
реєстрації платника фіксованого
сільськогосподарського податку з тих
підстав, що платником не дотримано
вимог щодо реєстрації договорів оренди
земельних ділянок, які
використовуються для вирощування
сільськогосподарської продукції
рослинництва. Так само
сільськогосподарська продукція
рослинництва, вирощена платником
фіксованого сільгоспподатку на
будь-яких використовуваних ним
земельних ділянках, у тому числі
орендованих, незалежно від стану
державної реєстрації відповідних
орендних договорів, не може
оподатковуватись за іншими правилами
ніж у режимі фіксованого
сільгоспподатку.

Податковим органом не доведено, що
сільськогосподарська продукція, про
яку йдеться у акті перевірки, не є
продукцією власного виробництва
позивача.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
використана Приморською МДПІ
Запорізької області ДПС методика
вирахування податкових зобов'язань з
ПДВ та формування податкового кредиту
не може бути застосована, оскільки
жодним нормативно-правовим актом не
передбачена, що суперечить вимогам ст.19
Конституції України.

Пунктом 16.4 ст.16 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
від 28.12.1994 №334/94-ВР передбачено, що для
цілей оподаткування до підприємств,
основною діяльністю яких є виробництво
сільськогосподарської продукції,
відносяться підприємства, валовий
доход яких від продажу
сільськогосподарської продукції
власного виробництва за попередній
звітний (податковий) рік перевищує
п'ятдесят відсотків загальної суми
валового доходу.

Відповідно до ст.155 Податкового кодексу
України для цілей оподаткування до
підприємств, основною діяльністю яких
є виробництво сільськогосподарської
продукції, належать підприємства,
дохід яких від продажу
сільськогосподарської продукції
власного виробництва за попередній
звітний (податковий) період перевищує 50
відсотків загальної суми доходу.

Пунктом 8-1.6 статті 8-1 Закону України
"Про податок на додану вартість" (як і
пункт 209.6 статті 209 Податкового кодексу
України), а також положення ст.14 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємства" не ставлять право
платника на застосування спеціального
режиму оподаткування в залежність від
дотримання ним вимог цивільного та
земельного законодавства.

Отже, оскаржувані податкові
повідомлення-рішення № від 29.12.2012
та № від 29.12.2012, прийняті
Приморською МДПІ Запорізької області
ДПС, якими позивачу збільшено суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість та податку на прибуток,
а також застосовано штрафні (фінансові)
санкції є безпідставними,
необґрунтованими та такими, що
підлягають скасуванню.

Щодо повідомлення рішення № від
25.12.2012 за платежем: податок на доходи
фізичних осіб.

08.07.2011 р. між Національною юридичною
академією України імені Ярослава
Мудрого в особі ректора Тація Василя
Яковича (Виконавець) та Фермерським
господарством "Лідер-Дем'янов
Приморського району" (Замовник)
укладено договір про навчання № 23/2ф,
відповідно до якого Виконавець
зобов'язався здійснити навчання
ОСОБА_5, за що підприємство
зобов'язується перерахувати
навчальному закладу кошти на
підготовку фахівця з вищою освітою в
розмірі 74 200 грн. Оплата за навчання
становить 18 550 грн. за кожний навчальний
рік.

Суд першої інстанції дійшов
ґрунтовного висновку, що відповідач,
застосовуючи пп.165.1.21 п.165.1 ст.165
Податкового кодексу України, абзац
перший підпункту 169.4.1 пункту 169.4 статті
169 цього Кодексу для розрахунку податку
на доходи фізичних осіб безпідставно
визначив період отримання додаткового
блага ОСОБА_5 як чотири місяці (а.с. 136 т.
5), оскільки оплата здійснювалась за
повний навчальний рік, що призвело до
невірного розрахунку суми податку та
штрафних санкцій у податковому
повідомленні-рішенні № від 25.12.2012
р. щодо порушення вимог п. 19.2 статті 19
Закону № 889, п. 167.2. «а» ст. 167 ПКУ, п.п.
168.1.1. п. 168.1.4. п. 168.1. ст. 168, 176.2 ст. 176 ПКУ в
частині не нарахування та
неперерахування податку з доходів
фізичних осіб податковим агентом в
сумі 168,75 грн. в 2010 році. Колегія суддів
погоджується з висновками податкового
органу, проте на пропозицію
апеляційного суду було надано
розрахунок податкового зобов'язання та
штрафних (фінансових) санкцій, за яким
не можливо з'ясувати спірну суму (а.с. 172
т. 5). Оскільки це не відноситься до
компетенції суду, податкове
повідомлення-рішення № від 25.12.2012
підлягає скасуванню повністю.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що суд першої
інстанції об'єктивно, повно, всебічно
дослідив обставини, які мають суттєве
значення для вирішення справи, та
ухвалив судове рішення без порушення
норм матеріального і процесуального
права; доводи апеляційної скарги
суперечать матеріалами справи, та не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому постанову слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 200, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу Приморської
міжрайонної державної податкової
інспекції Запорізької області
Державної податкової служби
(правонаступник - Приморська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області) залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 12.06.2013 р. у
справі № 808/287/13-а залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун