Справа № К/9991/29438/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/29438/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В.
(доповідач),
суддів:Бутенка В.І., Заїки М.М., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління праці
та соціального захисту населення
Артемівської районної у місті
Луганську ради, третя особа - Головне
управління Державного казначейства
України у Луганській області, про
визнання дій неправомірними та
стягнення недоотриманих сум допомоги
по догляду за дитиною, за касаційною
скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
Артемівської районної у місті
Луганську ради на постанову
Артемівського районного суду міста
Луганська від 4 листопада 2009 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 квітня 2011
року, -

встановив:

У червні 2009 року ОСОБА_4 звернулася в
суд з позовом, у якому, після уточнення
у жовтні 2009 року позовних вимог,
просила визнати дії Управління праці
та соціального захисту населення
Артемівської районної у місті
Луганську ради протиправними і
зобов'язати відповідача перерахувати
та виплатити їй недоплачену допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за 2006-2008 роки.

Постановою Артемівського районного
суду міста Луганська від 4 листопада 2009
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 квітня 2011
року, позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Артемівської районної у місті
Луганську ради по виплаті у зменшеному
розмірі і відмові у перерахунку виплат
ОСОБА_4 щомісячної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в період з 9 липня 2007
року по 31 грудня 2007 року включно.
Зобов'язано відповідача здійснити
позивачеві перерахунок щомісячної
допомоги по догляду за дітьми до
досягнення ними трирічного віку за
період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року включно, виходячи з встановленого
прожиткового мінімуму для дітей у віці
до 6 років за відповідний період, з
урахуванням фактично отриманих сум. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі Управління праці
та соціального захисту населення
Артемівської районної у місті
Луганську ради, посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити
повністю.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та має право на виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі, встановленому статтею 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року
№ 2811-ХII.

Вирішуючи даний спір суди попередніх
інстанцій дійшли висновку, що в період
з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року
відповідач був зобов'язаний
нараховувати та виплачувати
позивачеві допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у відповідності до частини 1
статті 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» в розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років. В
іншій частині позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_4 звернулася до суду з
позовом про стягнення недоплаченої
допомоги за 2006-2008 роки - 13 червня 2009 року
(а.с. 8).

Згідно частини 2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(у редакції, чинній на час звернення до
суду із вказаним позовом) для звернення
до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України (у редакції, чинній на час
звернення до суду із вказаним позовом)
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Управління праці та соціального
захисту населення Артемівської
районної у місті Луганську ради
наполягало на відмові в задоволенні
позову в зв'язку з пропущенням
позивачем встановленого річного
строку звернення до адміністративного
суду.

Суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку, що позивач не
пропустила встановлений статтею 99
Кодексу адміністративного судочинства
України строк звернення до
адміністративного суду, не розглянув
належним чином заяву позивача про
поновлення їй строку звернення до суду
за захистом своїх прав.

Суд апеляційної інстанції помилково
вказав на те, що доводи апеляційної
скарги щодо пропущення позивачем
річного строку звернення до суду не
заслуговують на увагу, оскільки
позивач звернулася до суду 16 червня 2008
року і суд задовольнив її вимоги в
межах річного суду, оскільки ОСОБА_4
звернулася в суд не 16 червня 2008 року, а 13
червня 2009 року.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до частини 2 статті 227
Кодексу адміністративного
судочинства України підставою для
скасування судових рішень судів першої
та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що рішення
судів попередніх інстанцій підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Артемівської районної у місті
Луганську ради - задовольнити частково.

Постанову Артемівського районного
суду міста Луганська від 4 листопада 2009
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 квітня 2011
року - скасувати, а справу за позовом
ОСОБА_4 до Управління праці та
соціального захисту населення
Артемівської районної у місті
Луганську ради, третя особа - Головне
управління Державного казначейства
України у Луганській області, про
визнання дій неправомірними та
стягнення недоотриманих сум допомоги
по догляду за дитиною - направити до
суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Бутенко В.І.

Заїка М.М.