Справа № 465/153/14-а
Суддя: Дячишин В. Ф.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

25.06.2014 року. Франківський районний
суд м. Львова в складі:

головуючої судді

Дячишин В.Ф.

при секретарі

Довба Ю.І.

з участю позивача

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові в залі суду
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління ДАІ ГУМВС України
у Львівській області про визнання
протиправною та скасування постанови
про накладення адміністративного
стягнення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом
про скасування постанови про
адміністративне правопорушення від
25.05.2013р., мотивуючи свої вимоги тим, що
згідно вказаної постанови його було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП
України та накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу у розмірі 340
гривень, за проїзд залізничного
переїзду у другому ряді, коли рух через
переїзд дозволено лише в один ряд.
Позивач вважає дану постанову винесену
із порушенням норм права, вважає таку
незаконною, у зв'язку з чим такою, що
підлягає скасуванню, оскільки він
правил дорожнього руху не порушував.
Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав повністю, пояснив, що
проїхав залізничний переїзд у один ряд.
Вказує, що викладені у оскаржуваній
постанові працівниками ДАІ обставини,
не підтверджені жодними доказами, при
складанні ними постанови йому, як
правопорушнику не було роз'яснено його
прав та обов'язків. Просить скасувати
постанову.

Представник відповідача в судове
засідання не з"явився, хоча належним
чином був повідомлений про час та місце
розгляду справи, клопотання про
розгляд справи за його відсутності до
суду не надходило. Тому, у
відповідності до ч.2 ст.128 КАС України
суд вважає за можливе провести розгляд
справи без участі відповідача.

Заслухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи у їх
сукупності, перевіривши доводи позову,
суд вважає, що в позові слід відмовити
за безпідставністю позовних вимог.

Як вбачається із оскаржуваної
постанови у справі про адміністративне
правопорушення серії ВС1 № 103151 від
03.01.2014 року позивача ОСОБА_1 визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.123
КпАП України та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі 340 гривень, у зв'язку з
тим, що ОСОБА_1 03.01.2014 року в місті Львові
по вулиці Луганській керуючи
автомобілем «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_1
здійснив проїзд через залізничний
переїзд у другому ряді смуги
дорожнього руху, що заборонено. Рух
через залізничний переїзд дозволено
здійснювати у один ряд.

Дослідивши вказану постанову, суд
приходить до переконання, що її форма
та зміст відповідають вимогам ст. 283
КУпАП. Зокрема, постанова містить
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову; дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення. Постанова
підписана посадовою особою, яка
розглянула справу та особою, яку
притягнуто до відповідальності. Також,
як вбачається із оскаржуваної
постанови, її складено на підставі
протоколу серії АВ2№326085,

Позивачем натомість не наведено та не
надано жодних доказів на спростування
викладених у оскаржуваній постанові
обставин. Постанову складено
правомочною особою, на підставі
протоколу про адміністративне
правопорушення, копію постанови
правопорушник отримав, про що
розписався у постанові. Твердження
щодо обставин справи на які
покликається позивач, як на підстави
для скасування постанови є
голослівними та не підтверджуються
доказами.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку, що притягнення позивача до
адміністративної відповідальності є
підставним та законним.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП,
завданням провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

У позові ОСОБА_1 оскаржує дії
інспектора ДПС, які полягали у
незаконному притягненню його до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 122 КУпАП. Проте, з оскаржуваної
постанови вбачається, що ОСОБА_1
притягнуто до відповідальності за ч.1
ст. 123 КУпАП, його дії вірно
кваліфіковано інспектором ДПС,
оскільки саме санкція ч.1 ст. 123 КУпАП
передбачає відповідальність за
порушення особами, які керують
транспортними засобами правил руху
через залізничний переїзд. Стягнення
накладено в межах санкції статті, з
врахуванням вимог ст.33 КУпАП та строків
накладення адміністративного
стягнення.

Відтак, суд приходить до
висновку, що в задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити.

З наведених міркувань та керуючись ст.
ст. 6, 11-12, 60, 71, 86, 158-163, 167 КАС України, ст.
ст. 288, 289, 293, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

в позові відмовити за безпідставністю
позовних вимог.

Постанова оскарженню не підлягає.

Cуддя
Дячишин В.Ф.