Справа № 809/1793/13-а
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"05" червня 2014 р.
Справа № 809/1793/13-а

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого - судді Біньковської Н.В.

судді Тимощука О.Л.

судді Матуляка Я.П.

при секретарі судового засідання Хоми
О.В.

за участю:

представника позивача - Сікомаса С.В.

представника відповідача - Гавадзина
М.В.

представника третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
Креховецької М.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "ОРТ" до Державної
податкової інспекції у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області, Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області,
Міністерства доходів і зборів України,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - відділ Держземагенства у
м. Івано-Франківську про визнання
протиправними дій, скасування
податкового повідомлення-рішення за №
від 21.12.2012 року, скасування рішень
від 23.01.2013 року за № 76/10/10-319/18/39 та від
25.02.2013 року за № 2865/6/10-2215, -

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ "ОРТ" звернулося до суду з позовом, в
якому просить визнати протиправними
дії посадових осіб Державної
податкової інспекції у м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
області Державної податкової служби
під час проведення документальної
невиїзної перевірки платника
земельного податку ТОВ "ОРТ", за
результатами якої складено акт за №
11536/1593/19389064 від 04.12.2012 року; скасувати
винесене Державною податковою
інспекцією у м. Івано-Франківську
податкове повідомлення-рішення від
21.12.2012 року за № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем земельний податок з
юридичних осіб в загальному розмірі
63482,79 грн., з яких 53427,66 грн. за основним
платежем та 10055,13 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами);
скасувати рішення Державної
податкової служби в Івано-Франківській
області від 23.01.2013 року за № 76/10/10-319/18/39
та рішення Державної податкової служби
України від 25.02.2013 року за № 2865/6/10-2215,
якими відмовлено у задоволенні скарги
ТОВ "ОРТ" на податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
області Державної податкової служби
від 21.12.2012 року за № .

Позовні вимоги мотивовані тим, що
оскільки документи, які посвідчують
право власності або право користування
на земельну ділянку ТОВ "ОРТ" не
виготовлені і позивач не є власником
земельної ділянки, Державна податкова
інспекція у м. Івано-Франківську
протиправно, в порушення положень
статті 270, статті 288 Податкового кодексу
України, Земельного кодексу України,
зробила висновок про наявність в
користуванні ТОВ "ОРТ" земельної
ділянки площею 0,7923 га, у зв'язку з чим
безпідставно оскаржуваним податковим
повідомленням-рішенням збільшила
позивачу суму грошового зобов'язання
за платежем земельний податок з
юридичних осіб в загальному розмірі
63482,79 грн., з яких 53427,66 грн. за основним
платежем та 10055,13 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами).

Представник позивача позовні вимоги
підтримав з підстав, наведених у
позовній заяві, просив позов
задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив з
підстав, наведених у письмовому
запереченні, просив в задоволенні
позову відмовити.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача в
судовому засіданні проти позовних
вимог заперечила, просила в
задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення представника позивача,
представника відповідача,
представника третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача,
дослідивши в сукупності письмові
докази, якими сторони обґрунтовують
позовні вимоги та заперечення на позов,
суд прийшов до переконання, що в
задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.05.2004 року ТОВ
"ОРТ" зареєстроване як юридична особа, є
платником податків та зборів.

04.12.2012 року Державною податковою
інспекцією у м. Івано-Франківську
Івано-Франківської області Державної
податкової служби проведена
документальна невиїзна перевірка
платника земельного податку ТОВ "ОРТ", в
ході якої виявлено наявність у ТОВ "ОРТ"
об'єкта оподаткування і об'єктів,
пов'язаних з оподаткуванням - об'єкт
нерухомості, розташований на земельній
ділянці у АДРЕСА_1. За результатами
перевірки складено акт за № 11536/1593/19389064
(т.1 а.с.90-92).

Перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог підпункту 271.1.1. пункту
271.1. статті 271, пункту 286.2. статті 286,
пункту 287.6. статті 287, пункту 63.3. статті
63, пунктів 49.1., 49.2. статті 49 Податкового
кодексу України, внаслідок чого не
подана податкова звітність по платі за
землю - земельного податку на 2011 та 2012
роки та занижений земельний податок на
2011 рік у сумі 29142,36 грн. та на 2012 рік по
термінах сплати 10 місяців 2012 року на
24285,30 грн., всього на 53427,66 грн.

На підставі акта перевірки Державною
податковою інспекцією у м.
Івано-Франківську прийнято податкове
повідомлення-рішення форми "Р" від
21.12.2012 року за № , яким ТОВ "ОРТ"
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем земельний податок з
юридичних осіб в загальному розмірі
63482,79 грн., з яких 53427,66 грн. за основним
платежем та 10055,13 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) (т.1
а.с.65, а.с.94).

Позивач скористався правом оскарження
рішення контролюючого органу в
адміністративному порядку та
звернувся до контролюючих органів
вищого рівня із скаргою про скасування
податкового повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
області Державної податкової служби
від 21.12.2012 року за № . Рішенням
Державної податкової служби в
Івано-Франківській області від 23.01.2013
року за № 76/10/10-319/18/39 (т.1 а.с.95-96) та
рішенням Державної податкової служби
України від 25.02.2013 року за № 2865/6/10-2215 (т.1
а.с.97-98), податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
області Державної податкової служби
від 21.12.2012 року за № залишено без
змін, а скаргу ТОВ "ОРТ" - без
задоволення.

Відповідно до підпункту 14.1.147. пункту
14.1. статті 14 Податкового кодексу
України (далі ПК України) плата за землю
- загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунально
власності.

Земельний податок - обов'язковий
платіж, що справляється з власників
земельних ділянок та земельних часток
(паїв), а також постійних
землекористувачів (підпункт 14.1.72.
пункту 14.1. статті 14 ПК України).

Землекористувачі - юридичні та фізичні
особи (резиденти і нерезиденти), яким
відповідно до закону надані у
користуванні земельні ділянки
державної та комунальної власності, у
тому числі на умовах оренди (підпункт
14.1.73. пункту 14.1. статті 14 ПК України).

Відповідно до пункту 287.6. статті 286 ПК
України при переході права власності
на будівлю, споруду (їх частину) податок
за земельні ділянки, на яких
розташовані такі будівлі споруди (їх
частини), з урахуванням прибудинкової
території сплачується на загальних
підставах з дати державної реєстрації
права власності на нерухоме майно.

Частиною 1 статті 120 Земельного кодексу
України визначено, що у разі набуття
права власності на жилий будинок,
будівлю або споруду, що перебувають у
власності, користуванні іншої особи,
припиняється право власності, право
користуванні земельною ділянкою, на
якій розташовані ці об'єкти. До особи,
яка набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача
(частина 2 статті 120 ЗК України).

Статтею 377 Цивільного кодексу України
встановлено, що до особи, яка придбала
житловий будинок, будівлю або споруду,
переходить право власності на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення, у
розмірах, установлених договором. Якщо
договором про відчуження житлового
будинку, будівлі або споруди розмір
земельної ділянки не визначений, до
набувача споруди переходить право
власності на ту частину земельної
ділянки, яка зайнята житловим будинком,
будівлею або спорудою, та на частину
земельної ділянки, яка є необхідною для
їх обслуговування.

Отже, законодавством визначено, що з
виникненням права власності на будівлю
чи споруду до власника переходить
право власності чи право користування
на частину земельної ділянки, на якій
розташована належна йому на праві
власності будівля чи споруда, а також
на частину земельної ділянки, яка є
необхідною для їх обслуговування.

Судом встановлено, що згідно договору
купівлі-продажу нежитлових приміщень
від 26.05.2005 року, укладеного між
Державним підприємством Міністерства
оборони України "Управління торгівлі
Західного оперативного командування"
(Продавець) та ТОВ "ОРТ" (Покупець),
Продавець передав в цілому у власність
Покупця, а Покупець прийняв у власність
в цілому належні Продавцю нежитлові
приміщення по АДРЕСА_1
(адміністративний будинок, склади,
гараж, їдальня, прохідна, котельня,
компресорна, ПТО, бойлерна) загальною
площею 5136,3 кв.м. (т.2 а.с.20).

Відповідно до договору про виділення
частки в натурі з нерухомого майна
(поділ) від 10.11.2005 року, ТОВ "ОРТ"
(Сторона-1), ОСОБА_4 (Сторона-2) та ОСОБА_5
(Сторона-3), як учасники спільної
часткової власності нежитлових
приміщень, що розташовані в АДРЕСА_1,
відповідно до відомостей, викладених у
витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно нежитлові приміщення
виділення в натурі з яких та поділ яких
здійснили за цим договором загальною
площею 5136,3 кв.м., ТОВ "ОРТ" перейшло 52/100
ідеальних часток нежитлових приміщень
(адміністративний будинок, склади,
їдальня, прохідна) загальною площею 2690,3
кв.м. Пунктом 5 договору сторони
зобов"язались оформити у встановленому
порядку право на користування
земельною ділянкою (т.2 а.с.19).

Рішенням XXVII сесії п'ятого
демократичного скликання
Івано-Франківської міської ради від
20.05.2008 року "Про надання (вилучення)
земельних ділянок фізичним та
юридичним особам", вилучено за згодою
частину земельної ділянки площею 0,7923
га на АДРЕСА_1, у Державного
підприємства Міністерства оборони
України "Управління торгівлі Західного
оперативного командування"
(Івано-Франківський військторг № 45) -
продаж нежитлових приміщень ТОВ "ОРТ",
договір купівлі-продажу від 26.05.2005 року
та затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ТОВ "ОРТ"
площею 0,7923 га на АДРЕСА_1, з передачею її
в оренду, терміном на три роки, для
переобладнання викуплених
адміністративно-складських будівель
під виробничі приміщення по
виготовленню будматеріалів,
зобов'язано ТОВ "ОРТ" укласти договір
оренди землі (т.1 а.с.101, т.2 а.с.43-44).

Крім того, цим же рішенням, на АДРЕСА_1 у
Державного підприємства Міністерства
оборони України "Управління торгівлі
Західного оперативного командування"
(Івано-Франківський військторг № 45)
вилучено за згодою частину земельної
ділянки площею 0,7851 га та затверджено
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки підприємцям ОСОБА_5
та ОСОБА_4 площею 0,7851 га на АДРЕСА_1 з
передачею її в оренду на три роки.

В подальшому підприємцями ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 укладено договір оренди
зазначеної земельної ділянки площею
0,7851 га на АДРЕСА_1 і як слідує із плану
встановлених меж, ця земельна ділянка
межує із земельною ділянкою ТОВ "ОРТ"
(т.2 а.с.60-66).

На дату проведення перевірки документи
на земельну ділянку ТОВ "ОРТ" не
оформило.

Таким чином, твердження представника
позивача про те, що податкове
зобов'язання розраховане без
врахування частки виділеного майна
підприємцям ОСОБА_5 та ОСОБА_4, є
безпідставними.

Відповідно до розділу ХІІІ Податкового
кодексу України платниками земельного
податку є: власники земельних ділянок,
земельних часток (паїв) та
землекористувачі. Власники землі та
землекористувачі сплачують плату за
землю з дня виникнення права власності
або права користування земельною
ділянкою. У разі припинення права
власності або права користування
земельною ділянкою плата за землю
сплачується за фактичний період
перебування землі у власності або
користуванні у поточному році. За
вимогами пункту 287.6. статті 287 ПК
України при переході права власності
на будівлю, споруду (їх частину) податок
за земельні ділянки, на яких
розташовані такі будівлі, споруди (їх
частини), з урахуванням прибудинкової
території сплачується на загальних
підставах з дати державної реєстрації
права власності на нерухоме майно.
Підставою для нарахування земельного
податку є дані державного земельного
кадастру.

Отже, відсутність документів на
земельну ділянку (державного акта або
договору оренди) у юридичної особи, що
посвідчує право власності або
користування земельною ділянкою, не
може бути підставою для несплати
земельного податку. Не залежно від
оформлення правовстановлюючих
документів на земельні ділянки на яких
розташовані будівлі, споруди (їх
частини), юридична особа, яка є
власником цих будівель, споруд, сплачує
земельний податок з дати державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно.

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру
прав власності на нерухоме майно від
30.10.2012 року за № 4871/01-21, наданої на запит
відповідача, у приватній власності ТОВ
"ОРТ" перебувають нежитлові приміщення
за адресою АДРЕСА_1, дата прийняття
рішення про державну реєстрацію - 30.10.2007
року (т.1 а.с.99-100).

Згідно відповіді та витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки, наданих
управлінням Держкомзему у м.
Івано-Франківську №1051/10/58 від 04.12.2012
року, за ТОВ "ОРТ" рахується 7923 кв.м.
земель промисловості по АДРЕСА_1,
нормативно-грошова оцінка землі у
період 2011 та 2012 років склала по 2914236,03
грн. (т.1 а.с.68-69).

Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до переконання про
правомірність визначення Державною
податковою інспекцією у м.
Івано-Франківську позивачу
податкового зобов'язання з земельного
податку з юридичних осіб за 2011 рік та 10
місяців 2012 року у сумі 63482,79 грн.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1.
статті 20 Податкового кодексу України
(надалі ПК України) органи державної
податкової служби мають право
проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу
України визначає, що органи державної
податкової служби мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки
проводяться органами державної
податкової служби в межах їх
повноважень виключно у випадках та у
порядку, встановлених Податковим
кодексом України (абзац 2 пункту 75.1
статті 75).

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 Податкового кодексу України
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є, зокрема,
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, та яка проводиться на підставі
податкових декларацій (розрахунків),
фінансової, статистичної та іншої
звітності, регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Враховуючи встановлені обставини у
справі, на підставі аналізу норм
законодавства та наданих доказів, суд
приходить до висновку про
правомірність винесеного Державною
податковою інспекцією в м.
Івано-Франківську податкового
повідомлення-рішення № від 21.12.2012
року, а позовні вимоги про визнання
протиправними дій, скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 21.12.2012 року, скасування рішень
від 23.01.2013 року № 76/10/10-319/18/39 та від 25.02.2013
року № 2865/6/10-2215 є такими, що не
підлягають до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Головуючий суддя
Біньковська Н.В.

Суддя
Тимощук О.Л.

Суддя
Матуляк Я.П.

У зв'язку з перебуванням головуючого
судді у відрядженні постанова складена
в повному обсязі 13.06.2014 року.