Справа № 2а/0570/9687/2012
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2012-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна ДОНЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2012 р.
Справа № 2а/0570/9687/2012

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардейської
дивізії, 17

Час прийняття постанови: 14 година 20
хвилин

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Кравченко Т.О., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Тельманівському районі Донецької
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тельманівська
райагротехніка» про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
за Списком № 2, в сумі 3 417,10 грн.,

встановив:

31 липня 2012 року Управління
Пенсійного фонду України в
Тельманівському районі Донецької
області, (далі - УПФУ або Позивач),
звернулося до Донецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тельманівська
райагротехніка», (далі - ТОВ або
Відповідач), в якому просило стягнути з
Відповідача заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за Списком № 2 в сумі з 3 417,10 грн. за
період з лютого по червень 2012 року.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги,
Позивач вказав, що ТОВ є платником
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування і щомісяця має
відшкодовувати суму фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах його
працівникам. На час звернення до суду
Відповідач має заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених працівникам підприємства
за Списком № 2, яка утворилася за період
з лютого по червень 2012 року і становить
3 417,10 грн.

Посилаючись на положення абз.4 п.1 ст.2
Закону України «Про збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», п.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», п.п. «б»-«з» ст.13, ст.12
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» і п.п.2.1.1 п.2.1, п.п.6.1, 6.4. п.6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, Позивач просив задовольнити
адміністративний позов.

В судове засідання представник
Позивача не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, про дату, час і
місце судового розгляду повідомлений
належним чином з дотриманням вимог
ст.ст.33-36 Кодексу адміністративного
судочинства України, (далі - КАС
України), що підтверджується розпискою,
(а.с.54), подав письмову заяву, в якій
просив адміністративний позов
задовольнити у повному обсязі та
розглянути справу за його відсутності,
(а.с.57).

В судове засідання представник
Відповідача не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, про дату, час і
місце судового розгляду повідомлений
належним чином з дотриманням вимог
ст.ст.33-36 КАС України, що
підтверджується повідомленням про
вручення рекомендованого поштового
відправлення, (а.с.55-56), клопотання про
відкладення розгляду справи не надав,
свого ставлення до заявлених позовних
вимог суду не висловив.

Не вбачаючи перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні, у зв'язку з
відсутністю потреби заслухати свідка
та експерта, оскільки не прибули особи,
які беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, діючи на
підставі ч.6 ст.128 КАС України, суд
вважав за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження.

З'ясовуючи чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються, а також чи є інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, суд встановив наступне.

5 січня 1995 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Тельманівська
райагротехніка», (),
зареєстроване у якості юридичної
особи, про що свідчить свідоцтво про
державну реєстрацію юридичної особи
серії А00 № 477082 та довідка про включення
до Єдиного Державного реєстру
підприємств та організацій України №
03742995, (а.с.4-5).

УПФУ здійснювало виплату пенсій,
призначених колишнім працівникам ТОВ
на пільгових умовах за Списком № 2, а
саме громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Згідно з довідками, виданими ТОВ,
ОСОБА_1 з 27 червня 1975 року по 15 грудня 1984
року працював в РО «Сільхозтехніка»
електрозварювальником ручного
зварювання 2 розраду та був
безпосередньо зайнятий у виробництві з
шкідливими та важкими умовами праці
протягом календарного року повний
робочий день, що дає йому право на
призначення пільгової пенсії за
Списком № 2, (а.с.12, 50, 51).

Відповідно до Протоколу № 83 від 18
лютого 2009 року ОСОБА_1 призначена
пенсія за віком на пільгових умовах за
Списком № 2, (а.с.46).

Факт перебування ОСОБА_1 у трудових
відносинах з підприємством,
правонаступником якого є ТОВ,
підтверджується відповідними записами
у трудовій книжці, (а.с.47-49).

ОСОБА_2 працював повний робочий день в
Тельманівському РО «Сільхозтехніка» в
період з 16 листопада 1978 року по 30
листопада 1978 року,
електрозварювальником ручного та був
безпосередньо зайнятий у виробництві з
шкідливими та важкими умовами праці
протягом календарного року повний
робочий день, що дає йому право на
призначення пільгової пенсії за
Списком № 2, про що свідчать довідки,
видані Відповідачем, (а.с.13, 44, 45).

Зі змісту Протоколу № 244 від 26 вересня
2011 року вбачається, що ОСОБА_2
призначена пенсія за віком на
пільгових умовах за Списком № 2, (а.с.22).

Факт перебування ОСОБА_2 у трудових
відносинах з підприємством,
правонаступником якого є Відповідач,
підтверджується відповідними записами
у трудовій книжці, (а.с.23-43).

В період лютий-червень 2012 року Позивач
складав розрахунки фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч.2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» на пільгових
умовах згідно з п.п. «б»-«з» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
та надавав їх Відповідачу, (а.с.7, 9, 11).
Зазначені розрахунки отримані
Відповідачем, що підтверджується
підписами його посадових осіб на
супровідних листах, (а.с.6, 8, 10).

Згідно з розрахунком суми
заборгованості ТОВ перед УПФУ за
період з лютого по червень 2012 року
Відповідач повинен був відшкодувати
Позивачу 3 417,10 грн., в тому числі за
лютий 2012 року Відповідач мав сплатити
Позивачу 663,94 грн., фактично сплатив - 0
грн., за ТОВ мало сплатити УПФУ 663,94 грн.,
фактично відшкодувало - 0 грн.; за
квітень 2012 року Відповідач повинен був
відшкодувати Позивачу 690,54 грн.,
фактично сплатив - 0 грн., за травень 2012
року ТОВ мало сплатити УПФУ 670,03 грн.,
фактично відшкодувало - 0 грн., за
червень 2012 року Відповідач повинен був
відшкодувати 728,65 грн., фактично
сплатило - 0 грн. Отже загальна сума
заборгованості ТОВ з відшкодування
витрат УПФУ на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених за
Списком № 2, за період з лютого по
червень 2012 року становить 3 417,10 грн.,
(а.с.3).

Докази, які б спростовували
вищевикладені обставини, суду не
надані.

Вирішуючи справу по суті та враховуючи
висновки Верховного Суду України,
викладені у рішеннях, прийнятих за
наслідками розгляду заяв про перегляд
судового рішення з підстави,
передбаченої п.1 ч.1 ст.237 КАС України, до
спірних правовідносин суд застосовує
нижченаведені правові норми.

Відповідно до п.п.1, 7 Положення про
Пенсійний фонду України, затвердженого
Указом Президента України від 6 квітня
2011 року №384/2011, Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Віце-прем'єр-міністра
України - Міністра соціальної політики
України. Пенсійний фонд України
входить до системи органів виконавчої
влади і забезпечує реалізацію
державної політики з питань пенсійного
забезпечення та збору, ведення обліку
надходжень від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Пенсійний фонд
України здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку територіальні
органи.

Згідно з п.п.1.1 Положення про
головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 27 червня
2002 року №11-2, (у редакції постанови
правління Пенсійного фонду України від
25 лютого 2008 року № 5-5), (далі - Положення),
головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
разом з управліннями Пенсійного фонду
України в районах, містах і районах у
містах утворюють систему
територіальних органів Пенсійного
фонду України, який є центральним
органом виконавчої влади.

П.2.1. Положення визначені основні
завдання територіальних органів
Пенсійного фонду України, до яких
належать 1) забезпечення у відповідному
регіоні збору та ведення обліку
надходжень від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інших коштів
відповідно до законодавства,
призначених для пенсійного
забезпечення; 2) забезпечення
призначення (перерахунку) пенсій,
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці та
підготовка документів для їх виплати; 3)
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, інших виплат,
які згідно із законодавством
здійснюються за рахунок коштів Фонду
та інших джерел, визначених
законодавством; 4) ефективне та цільове
використання коштів, удосконалення
методів фінансового планування,
звітності та системи контролю за
витрачанням коштів, призначених для
пенсійного забезпечення; 5)
забезпечення функціонування
Державного реєстру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (далі -
Державний реєстр), інформаційних
систем та телекомунікаційних мереж
Фонду.

П.п.9 п.2.4. Положення передбачено право
управлінь стягувати несплачені суми
єдиного внеску, страхових внесків та
інших платежів з їх платників.

Зважаючи на викладене, суд дійшов
висновку про те, що у спірних
правовідносинах УПФУ виступає у якості
суб'єкта владних повноважень, який
звернувся до адміністративного суду на
виконання повноважень у
публічно-правових відносинах.

Відповідно до п.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV,
(далі - Закон № 1058-IV), пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абз.1 цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення». У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 цього Закону. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Виплата пенсій особам, які були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, та особам,
пенсії яким призначені відповідно до
пунктів «в» - «е» та «ж» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону

Абзацом 4 пункту 1 статті 2 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» від 26
червня 1997 року № 400/97-ВР, (далі - Закон №
400/97-ВР), передбачено, що для платників
збору, визначених пунктами 1 та 2 статті
1 цього Закону, крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 1 статті 4 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» на
обов'язкове державне пенсійне
страхування встановлена ставка збору у
розмірі 100 відсотків від об'єкта
оподаткування, визначеного абзацом
четвертим пункту 1 статті 2 цього
Закону.

Пунктами «б», «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
встановлено, що на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
зокрема працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць.

Процедура обчислення і сплати
страхових внесків та інших платежів до
бюджету Пенсійного фонду України
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм
власності, виду діяльності і
господарювання та фізичними особами,
нарахування і сплати фінансових
санкцій та пені, подання
страхувальниками звітності
управлінням Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах
визначається Інструкцією про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженою постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 № 21-1, (далі - Інструкція).

Пунктом 6.2 Інструкції передбачено, що
витрати на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
особам, які мають стаж, що дає право на
призначення цих пенсій на декількох
підприємствах, покриваються цими
підприємствами пропорційно стажу
роботи.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції розмір
сум до відшкодування на поточний рік
визначається відділами доходів
органів Пенсійного фонду України
щорічно в повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 «Прикінцевих
положень» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених пенсій.

Згідно з пункту 6.8 Інструкції,
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, беручи до уваги, що ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
достатність і взаємний зв'язок доказів
у їх сукупності, суд дійшов висновку
про необхідність задоволення
адміністративного позову, оскільки зі
змісту застосованих до спірних
правовідносин норм права та
встановлених фактичних обставин
вбачається обов'язок Відповідача
відшкодовувати витрати Позивача на
виплату та доставку пільгових пенсій.

Відповідно до ч.3 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення увалене на
користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Оскільки Позивачем - суб'єктом владних
повноважень не були понесені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз, суд дійшов висновку, що
судові витрати не підлягають стягненню
з Відповідача.

Керуючись Конституцією України,
ст.ст.2-15, 17-20, 51, 69-72, 94, 98, 159-163, 185-186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Тельманівському районі Донецької
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тельманівська
райагротехніка» про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
за Списком № 2, за період з лютого по
червень 2012 року в сумі 3 417,10 грн. -
задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тельманівська
райагротехніка», (), на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Тельманівському районі
Донецької області заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених за Списком № 2, за період з
лютого по червень 2012 року в сумі 3 417 (три
тисячі чотириста сімнадцять) грн. 10 коп.

Постанова прийнята, складена і
підписана у нарадчій кімнаті.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецькій окружний адміністративний
суд в порядку, визначеному ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч.3 ст.160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених ч.4
ст.167 Кодексу адміністративного
судочинства України, було повідомлено
про можливість отримання копії
постанови суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
Кравченко Т.О.