Справа № 2а-2212/10/1370
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року
Справа №
25127/10/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський
А.М.,

судді
Матковська З.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України у Залізничному районі м.
Львова на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
31.03.2010 року у справі № 2а-2212/10/1370 за
адміністративним позовом управління
Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м. Львова до
Головного управління юстиції у
Львівській області, відділ державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, третя особа: ОСОБА_1 про
скасування постанови, -

В С Т А Н О
В И В :

Управління Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м. Львова
звернулось до суду із позовної заявою
до Головного управління юстиції у
Львівській області, відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, третя особа: ОСОБА_1 про
скасування постанови Підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби ГУЮ у
Львівській області від 10.12.2009 року ВП №
16070432 про накладення штрафу в розмірі
510,00 грн. та постанову Підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби ГУЮ у
Львівській області від 11.01.2010 року ВП
№ 16070432 про накладення штрафу в розмірі
1020,00 грн.

Позивач в обґрунтування позовних
вимог покликається на те, що постанова
суду набрала законної сили, однак
судове рішення неможливо виконати
через поважні, незалежні від
управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова причини,
про що повідомлялось державного
виконавця, у зв'язку з чим просить
скасувати постанови Підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби ГУЮ у
Львівській області про накладення
штрафів.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 31.03.2010 року
в задоволені адміністративного
позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду та
прийняти нову, якою задовольнити його
адміністративний позов у повному
обсязі. Апеляційна скарга мотивована,
фактично, доводами позовної заяви.

Враховуючи те, що особи які беруть
участь у справі в судове засідання не
прибули, хоча належним чином були
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає доцільним розглядати справу
відповідно до ст. 197 КАС України в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржувана ухвала
скасуванню з наступних підстав.

Даючи правову оцінку покликанням
апелянта на невідповідність висновків
суду першої інстанції обставинам
справи та помилкове застосування норм
матеріального права, колегія суддів
виходить з таких міркувань.

25.11.2009 року державним виконавцем
Підрозділу примусового виконання
рішення Відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
ВП № 16070432 на виконання виконавчого
листа № 2а-2140/08/1370, виданого 03.11.2009 року
Львівським окружним адміністративним
судом про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова
здійснити нарахування та виплату
ОСОБА_1 невиплачене щомісячне
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком згідно
вимог ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року з
урахуванням виплачених сум.

Статтею 3 Закону України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999року № 606-XIV (з
наступними змінами і доповненнями)
встановлено, що примусове виконання
рішень державною виконавчою службою
здійснюється на підставі виконавчих
документів. Відповідно до цього Закону
державною виконавчою службою
підлягають виконанню, зокрема, такі
виконавчі документи як виконавчі
листи, що видаються судами (п. 1 ч. 2 ст. 3
Закону).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання і цей документ відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.
Державний виконавець у 3-денний строк з
дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. В
постанові державний виконавець
встановлює строк для добровільного
виконання рішення, який не може
перевищувати семи днів, а рішень про
примусове виселення - п'ятнадцяти днів,
та попереджає боржника про примусове
виконання рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом.

Постановою про відкриття виконавчого
провадження від 25.11.2009 року ВП № 16070432
державним виконавцем встановлено
боржнику (позивачу) строк для
добровільного виконання рішення суду
до 02.12.2009 року.

Управління Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м. Львова у
встановлений строк рішення суду не
виконало.

Управління Пенсійного фонду у
Залізничному районі м. Львова листом
від 23.12.2009 року № 19196/06-19 повідомило
відповідача про неможливість
виконання рішення суду з поважних,
незалежних від нього причин. Зокрема,
посилалося на те, що кошти державного
бюджету на виплату, передбачені
рішеннями суду, районним управлінням
Пенсійного фонду України не виділялися
та на рішення Конституційного суду
України від 19.05.2009 року у справі № 2-25/2009.

10.12.2009 року державним виконавцем
Підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби ГУЮ у Львівській області
винесено постанову про накладення
штрафу ВП № 16070432, якою за невиконання
без поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення
суду на боржника (позивача) накладено
штраф у розмірі 510,00 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 30 Закону України
«Про виконавче провадження», якщо
боржник у встановлений строк
добровільно не виконав рішення,
державний виконавець невідкладно
розпочинає його примусове виконання. У
відповідності до ст. 5 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Згідно із ст. 76 зазначеного Закону, у
разі невиконання без поважних причин
вимог державний виконавець застосовує
до боржника штрафні санкції чи інші
заходи, передбачені законодавством, і
призначає новий строк виконання. Якщо
після цього рішення не буде виконано і
виконання може бути проведено без
участі боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, а на
боржника державним виконавцем
накладається штраф у сумі двократного
розміру витрат на проведення
виконавчих дій у порядку,
встановленому частиною другою статті
87 цього закону.

11.01.2010 року державним виконавцем
Підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби ГУЮ у Львівській області
винесено постанову про накладення
штрафу ВП № 16070432, якою за повторне
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення суду на боржника
(позивача) накладено штраф у розмірі
1020,00 грн.

Згідно із ст. 87 зазначеного Закону, у
разі невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, які можуть бути
виконані лише боржником, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника: фізичну
особу в розмірі від двох до десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, на посадових осіб - від десяти
до двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян і на
боржника - юридичну особу - від двадцяти
до тридцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
призначає новий строк для виконання. У
разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає штраф на боржника у
подвійному розмірі.

З врахуванням викладеного колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що оскаржувані
постанови державного виконавця
Підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби ГУЮ у Львівській області про
накладення штрафу від 10.12.2009 року ВП
№ 16070432 та від 11.01.2010 року ВП № 16070432
прийняті на підставі, у межах
повноважень, обґрунтовано, своєчасно
та у спосіб, що передбачені Законом
України «Про виконавче провадження».

Відповідно до практики Європейського
Суду (справа «Кечко проти України» від
08.11.2005 року) реалізація особою права,
що пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актів національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, а отже, посилання
органами державної влади на
відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань, судом
першої інстанції правомірне не взято
до уваги.

Враховуючи викладене,
суд апеляційної інстанції зазначає, що
судом першої інстанції, при вирішенні
даного публічно-правового спору,
правильно встановлено обставини
справи та ухвалено законне рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, постанова суду
першої інстанції ґрунтується на
повно, об'єктивно і всебічно
з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст. 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
п. 1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м. Львова залишити
без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 31.03.2010 року
у справі № 2а-2212/10/1370 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам,що беруть
участь у справі та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання ухвали законної сили.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Ліщинський А.М.

Матковська З.М.