Справа № 188/346/14-а
Суддя: Місюра К. В.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 188/346/14-а
Провадження № 6-а/188/6/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року Петропавлівський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Місюра
К.В.

при секретарі:
Хандрига Л.І.

за участю представників сторін:

від заявника: не
з’явився

від зацікавленої особи:
головний спеціаліст-юрисконсульт
ОСОБА_1, дов.

№ 54/07-24
від 27.01.2014р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Петропавлівка заяву
ОСОБА_2 про заміну сторони по справі №
2-622/2010 (9101/14442/2011) про зобов’язання
перерахунку заборгованості щомісячної
державної соціальної допомоги «Дітям
війни» Управління Пенсійного фонду
України в Петропавлівському районі
Дніпропетровської області

ВСТАНОВИВ:

17.06.2011 року ОСОБА_2 (с. Миколаївка
Петропавлівського району
Дніпропетровської області) звернулось
із заявою до суду, відповідно до якої
просить замінити сторону у справі за
позовом ОСОБА_3 про підвищення пенсії, у
якій судовими рішеннями було
зобов’язано перерахувати та виплатити
з 09 липня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня
по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року
по 31 травня 2010 року підвищення до
пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком відповідно до статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов’язкове
державне пенсійне страхування» та з
урахуванням виплаченої у ці періоди
різниці, на ОСОБА_2.

Заява мотивована тим, що рішенням
Петропавлівського районного суду
Дніпропетровської області від 30.07.2010
року по справі № 2-622/2010 (9101/14442/2011),
залишеного буз змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 01.04.2011р.,
яким було зобов’язано Управління
Пенсійного фонду України у
Петропавлівському районі
Дніпропетровської області
перерахувати та виплатити підвищення
до пенсії ОСОБА_3 з 09.07.2007р. по 31.12.2007р., з
22.05.2008р. по 31.12.2008р., з 01.01.2009р. по 31.05.2010р.
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період. 21.12.2010р. ОСОБА_3
помер і з 29.12.2010р. їй призначено пенсію у
разі втрати годувальника з урахуванням
всіх надбавок та підвищень чоловіка.
Зазначені обставини, на думку ОСОБА_2, є
підставою для заміни сторони у справі,
що і зумовило останню звернутися до
суду з відповідною заявою.

В судове засідання ОСОБА_2 не
з’явилась, направила до суду письмові
пояснення, відповідно до яких просила
розглянути заяву у її відсутність та
задовольнити її в повному обсязі.

Представник Управління Пенсійного
фонду України в Петропавлівському
районі Дніпропетровської області в
судовому засіданні заперечувала проти
задоволення заяви посилаючись на те, що
згідно ст. 52 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» сума пенсії, що
належала пенсіонерові і залишилася
недоотриманою у зв’язку з його смертю,
виплачується по місяць смерті включно
членам його сім*ї, які проживали разом
із пенсіонером на день його смерті, у
тому числі непрацездатними членами
сім*ї, зазначеним у ч. 2 ст. 36 цього
Закону, які знаходилися на його
утриманні, незалежно від того,
проживали вони разом з померлим
пенсіонером чи не проживали. Однак
положення вказаної статті стосуються
нарахованих сум пенсії, але не
виплачених саме у зв’язку зі смертю
отримувача. Кошти, які не були
нараховані померлому, не є належною
пенсійною виплатою (недоотриманою
пенсією). За таких умов зазначені кошти
не можуть вважатися недоотриманою
пенсією та не підлягають виплаті
членам сім*ї померлого в порядку,
встановленому ст. 52 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування».

Дослідивши заяву та додані до неї
документи, заслухавши в судовому
засіданні представника Управління
Пенсійного фонду України в
Петропавлівському районі
Дніпропетровської області, суд вважає,
що заява не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Рішенням Петропавлівського районного
суду Дніпропетровської області від
30.07.2010р. зобов’язано Управління
Пенсійного фонду України у
Петропавлівському районі
Дніпропетровської області
перерахувати та виплатити підвищення
до пенсії ОСОБА_3 з 09.07.2007р. по 31.12.2007р., з
22.05.2008р. по 31.12.2008р., з 01.01.2009р. по 31.05.2010р.
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 01.04.2011р. рішення Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області від 30.07.2010р. залишено без змін.

21.12.2010 року ОСОБА_3 помер, що
підтверджуються свідоцтвом про смерть
серії І-КИ № 377697, виданим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Першотравенського міського управління
юстиції Дніпропетровської області
22.12.2010р.

На виконання заяви ОСОБА_2 від 29.12.2010р.
її переведено на інший вид пенсійного
забезпечення – у разі втрати
годувальника на підставі матеріалів
пенсійної справи годувальника.

Звертаючись з відповідною заявою до
суду, мотивуючи її та прохаючи замінити
сторону у справі заявник посилається, в
тому числі, на ст.ст. 55, 264 КАС України.

Згідно ст. 18 КАС України місцевим
судам як адміністративним судам
підсудні всі адміністративні справи
щодо спорів фізичних осіб з суб’єктами
владних повноважень з приводу
обчислення, призначення, перерахунку,
здійснення, надання, одержання
пенсійних виплат, соціальних виплат
непрацездатним громадянам, виплат за
загальнообов’язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 50 КАС
України сторонами в адміністративному
процесі є позивач та відповідач.

Згідно ч. 1 ст. 52 КАС України суд першої
інстанції, встановивши, що з
адміністративним позовом звернулася
не та особа, якій належить право вимоги,
або не до тієї особи, яка повинна
відповідати за адміністративним
позовом, може за згодою позивача
допустити заміну первинного позивача
або відповідача належним позивачем або
відповідачем, якщо це не потягне за
собою зміни підсудності
адміністративної справи.

Частина 4 ст. 52 КАС України зазначає,
що після заміни сторони, вступу третьої
особи, що заявляє самостійні вимоги на
предмет спору, залучення другого
відповідача розгляд адміністративної
справи починається спочатку.

Між тим, даною статтею не передбачено
можливості заміни сторони у справі
коли її розгляд закінчено й ухвалено
судове рішення.

Крім того, згідно ст. 55 КАС України у
разі вибуття або заміни сторони чи
третьої особи у відносинах, щодо яких
виник спір, суд допускає на будь-якій
стадії адміністративного процесу
заміну відповідної сторони чи третьої
особи її правонаступником. Усі дії,
вчинені в адміністративному процесі до
вступу правонаступника, обов’язкові
для нього в такій самій мірі, у якій
були б обов’язкові для особи, яку він
замінив.

Отже, вказана стаття визначає
процесуальні наслідки переходу прав і
обов'язків від однієї особи до іншої у
спірних матеріальних правовідносинах.
Положення статті спрямовано на
продовження адміністративного процесу
навіть у разі вибуття особи із спірних
правовідносин із заміною її іншою
особою, тобто правовідносин, що
складаються під час здійснення
адміністративного судочинства, що в
свою чергу є діяльністю
адміністративних судів щодо розгляду і
вирішення адміністративних справ у
порядку, встановленому КАС України.

Вирішення спору по суті закінчується
винесенням судового рішення, яке в
даному випадку прийнято судом 30.07.2010р.,
що підтверджується матеріалами справи
та не заперечується заявником.

Тобто, зазначена стаття також не
передбачає можливості процесуального
правонаступництва у справі на
сьогоднішній день коли її розгляд в
першій інстанції закінчено й ухвалено
судове рішення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 264 КАС
України у разі вибуття однієї із сторін
виконавчого провадження за поданням
державного виконавця або за заявою
заінтересованої особи суд може
замінити сторону виконавчого
провадження її правонаступником.

Між тим, вказана норма також не може
бути підставою для задоволення заяви,
оскільки на виконання до відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області виконавчий
лист Петропавлівського районного суду
Дніпропетровської області відносно
боржника – Управління Пенсійного
фонду України в Петропавлівському
районі Дніпропетровської області,
стягувачем за яким є ОСОБА_3, станом на
07.07.2014р. пред’явлено не було, отже
виконавче провадження з примусового
виконання судового рішення у справі за
позовом ОСОБА_3 не відкривалось.

Виходячи з викладеного, заява є такою,
що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 158, 165 КАС України, суд, –

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п’яти днів з дня її
проголошення.

Суддя

ОСОБА_4