Справа № 2-а-16037/11
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 6а/489/22/14
УХВАЛА

07 липня 2014 року м.
Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді Коваленка
І.В.

при секретарі Коденко К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Миколаєві подання
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області (далі - Відділ
примусового виконання рішень) про
заміну способу виконання судового
рішення

встановив:

У червні 2014 року Відділ примусового
виконання рішень звернувся до суду із
поданням про зміну способу виконання
постанови Ленінського районного суду
м.Миколаєва від 16.12.2011, відповідно до
якої зобов'язано УПФ здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
підвищенням її на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком відповідно
до статті 6 Закону України «Про
соціальних захист дітей війни»,
виходячи з розрахунку мінімальної
пенсії за віком, встановленого
частиною першою статті 28 Закону
України «Про загальнообов’язкове
державне пенсійне страхування», та
провести відповідні виплати починаючи
з 10.04.2011 по 22.07.2011, з урахуванням
фактично виплачених сум.

У поданні, посилаючись на
ускладненість виконання постанови
суду та положення Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень, за яким виконання
рішень про стягнення коштів з
державних установ покладається на
органи Державної казначейської служби,
державний виконавець просить змінити
спосіб виконання постанови суду із
зобов’язального характеру на
стягнення з УПФ на користь ОСОБА_1
коштів в сумі 611,70 грн.

У судове засідання державний
виконавець та сторони виконавчого
провадження не з’явилися. До суду
надали письмові заяви про розгляд
подання за їх відсутності. ОСОБА_1
просила зобов’язати боржника
виконати постанову суду, а УПФ в
задоволенні подання відмовити
оскільки виконання судового рішення
зобов’язального характеру є можливим.

Суд, дослідивши матеріали справи і
оцінивши зібрані в ній докази, вважає,
що заява задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Постановою Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 16.12.2011, залишеною без
змін ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 04.03.2013,
зобов'язано УПФ здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до статті 6 Закону України
«Про соціальних захист дітей війни»,
виходячи з розрахунку мінімальної
пенсії за віком, встановленого
частиною першою статті 28 Закону
України «Про загальнообов’язкове
державне пенсійне страхування», та
провести відповідні виплати починаючи
з 10.04.2011 по 22.07.2011, з урахуванням
фактично виплачених сум.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (пункт 2 частини другої статті 162 КАС
України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 16.12.2011 та синтез
наведених процесуальних норм дають
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

Таким чином Відділ примусового
виконання рішень просить змінити не
спосіб виконання постанови суду, а
судове рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Керуючись статтею 263 КАС України, суд
-

ухвалив:

У задоволенні подання Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області по зміну способу
виконання постанови суду – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Ленінський районний суд м.Миколаєва
протягом п’яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя