Справа № 2а-2744/10/2370
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року м. Київ
К/9991/56108/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Горбатюка С.А.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Української
спеціальної науково-реставраційної
проектно-будівельно-виробничої
корпорації "Укрреставрація" на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 серпня 2012
року у справі за позовом Головного
управління капітального будівництва
Черкаської обласної державної
адміністрації до Державної фінансової
інспекції в Черкаській області, третя
особа - Українська спеціальна
науково-реставраційна
проектно-будівельно-виробнича
корпорація "Укрреставрація", про
скасування пунктів вимоги,

в с т а н о в и л а:

Головне управління капітального
будівництва Черкаської обласної
державної адміністрації звернулось до
суду з позовом про визнання недійсними
частин п'ятої та шостої пункту 1 та
пунктів 3,4 вимоги
Контрольно-ревізійного управління у
Черкаській області №23-06/37-3623 від 21.05.2010.

Ухвалою Черкаського окружного
адміністративного суду від 19 липня 2010
року позовні вимоги роз'єднано в окремі
провадження та у даній справі для
подальшого розгляду залишено вимоги в
частині зобов'язання Головного
управління капітального будівництва
Черкаської обласної державної
адміністрації пред'явлення претензії,
а в разі відмови у її задоволенні
відповідно до Господарського
процесуального кодексу України
звернутися з позовом до Української
спеціальної науково-реставраційної
проектно-будівельно-виробничої
корпорації «Укрреставрація» щодо
повернення коштів, надміру сплачених
Управлінням за договором №3 від 10.06.2009
внаслідок завищення обсягів виконаних
робіт на суму 479349,60 грн. та вартості
виконаних підрядних робіт на суму 177968,75
грн. по об'єкту будівництва
«Будинок-музей Т.Г.Шевченка.
Реконструкція та реставрація».

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
тим, що у нього викликає сумнів
достовірність та правильність
оформлення додатків до акту ревізії, на
підставі яких відповідачем виставлені
оскаржувані в судовому порядку вимоги,
зокрема додатки підписані одноособово
представником субпідрядної
організації без підпису генпідрядної
організації та замовника, деякі з
останніх не містять печатки
генпідрядної організації, відсутні
повні назви субпідрядних організацій,
розрахунки, виконані представником
контрольно-ревізійного управління
недостовірні, оскільки виконані у
програмі «Word», а не в спеціальній
програмі «АВК», тощо.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 20 грудня 2011
року позов задоволено: визнано
недійсною частину шосту пункту 1 та
пункт 3 вимоги в частині об'єкту
будівництва «Будинок-музей
Т.Г.Шевченка. Реконструкція та
реставрація».

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 серпня 2012
року скасовано постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 20
грудня 2011 року та ухвалено нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі Українська
спеціальна науково-реставраційна
проектно-будівельно-виробнича
корпорація "Укрреставрація" з
посиланням на порушення апеляційним
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати зазначене вище судове
рішення апеляційного суду та залишити
в силі постанову суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що посадовими особами
Контрольно-ревізійного управління у
Черкаській області на підставі
направлень №211-214 від 15.03.2010 та №325 від
12.04.2010 відповідно до пункту 2.14 Плану
контрольно-ревізійної роботи
Головного контрольно-ревізійного
управління України на І квартал 2010
року, проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності, в
тому числі використання коштів
Стабілізаційного фонду на реалізацію
інвестиційних проектів
соціально-економічного розвитку
регіонів за 2009 рік, в Головному
управлінні капітального будівництва
Черкаської обласної державної
адміністрації за період з 01.02.2009 по
31.01.2010, за результатами якої складено
акт №06-20/22 від 06.05.2010, у якому зазначено
про порушення по об'єкту «Будинок-музей
Т.Г.Шевченка. Реконструкція та
реставрація».

Зокрема, в ході ревізії, на вимогу та в
присутності працівників КРУ у
Черкаській області, за участю
залучених Прокуратурою Черкаської
області спеціалістів Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю Черкаської області,
працівника Управління державної
служби боротьби з економічною
злочинністю Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Черкаській області, проведено
обстеження та вибіркові контрольні
обміри фактично виконаних робіт на
об'єкті «Будинок-музей Т.Г. Шевченка.
Реконструкція та реставрація» по 13
субпідрядниках. За результатами
контрольних обмірів по 10
субпідрядниках встановлено завищення
об'ємів виконаних робіт, згідно з
актами ф.№КБ-2в за грудень 2009 року, в
порівнянні з фактично виконаними
роботами, що призвело до завищення
вартості робіт по об'єкту будівництва
на загальну суму 479349,60 грн., що є
порушенням пункту 3.3.10.1 Правил
визначення вартості будівництва ДБН
Д.1.1-1-2000, затверджених наказом Держбуду
України від 27.08.2000 №174, та оплачених
Головним управлінням капітального
будівництва Черкаської обласної
державної адміністрації в повному
обсязі.

Також перевіркою встановлено, що в акті
ф. №КБ-2в № 8-12 за грудень 2009 року та
підсумковій відомості ресурсів до
цього акту завищено вартість
матеріальних ресурсів на загальну суму
87540,48 грн. з ПДВ, оскільки дані
підсумкової відомості ресурсів не
підтверджуються даним
оборотно-сальдової відомості по
рахунку 20 «Виробничі запаси» за період
з 01.12.2009 по 31.01.2010, чим порушено пункт
3.3.10.1 ДБН Д.1.1.-1-2000.

Встановлено завищення в актах ф. № КБ-2в
за грудень 2009 року та підсумкових
відомостях ресурсів до цих актів
вартості матеріальних ресурсів на
загальну суму 12 016,27 грн. з ПДВ,
внаслідок включення їх за вартістю, що
не відповідає даним бухгалтерського
обліку, що відображено у звіті про
витрати основних матеріалів (типової
форми № М-29) і є порушенням пункту 3.3.10.1
ДБН Д.1.1.-1-2000.

Перевіркою правильності визначення
вартості будівельно-монтажних робіт
встановлено завищення вартості
виконаних субпідрядних робіт по
об'єкту «Будинок-музей Т.Г. Шевченка.
Реконструкція та реставрація»,
внаслідок завищення норми витрат праці
робітників на обсяг робіт,
неправильного застосування
коефіцієнтів та розцінок, на загальну
суму 27 958,00 грн.

Також перевіркою встановлено
завищення розміру прибутку ЗАТ
«КМСНРПВУ» в акті ф. №КБ-2в № 7-12 за
грудень 2009 року, що призвело до
завищення вартості виконаних робіт по
об'єкту на суму 2 454,00 грн. і є порушенням
пункту З Додатку 12 ДБН Д. 1.1.-1-2000.

Крім того, перевіркою встановлено
допущення завищення витрат на
утримання служби замовника на суму
13146,37грн. по об'єкту «Будинок-музей Т.Г.
Шевченка. Реконструкція та
реставрація».

21 травня 2010 року Контрольно-ревізійним
управлінням у Черкаській області
пред'явлено вимогу № 23-06/37-3623 щодо
усунення порушень фінансової
дисципліни, частиною 6 пункту 1 якої
передбачено, що позивач має пред'явити
відповідно до порядку, встановленого
статтею 6 Господарського
процесуального кодексу України
претензію Українській спеціальній
науково-реставраційній
проектно-будівельно-виробничій
корпорації «Укрреставрація» щодо
повернення нею коштів, надміру
сплачених Головним управлінням
капітального будівництва Черкаської
обласної державної адміністрації за
договором № 3 від 10.06.2009 внаслідок
завищення обсягів виконаних робіт на
суму 479 349 грн. 60 коп. та вартості
виконаних підрядних робітна суму 177 968
грн. 75 коп. по об'єкту будівництва
«Будинок-музей Т.Г.Шевченка.
Реконструкція та реставрація», а у разі
відмови у задоволенні претензії
звернутися до господарського суду з
позовною заявою про стягнення збитків
із зазначеного підрядника на
відповідну суму. Згідно з пунктом 3
оскаржуваної вимоги позивач має
перерахувати до Державного бюджету
України з реєстраційного рахунку
управління, передбаченого для
фінансування видатків на утримання,
коштів, надміру отриманих на утримання
служби замовника по об'єкту
будівництва «Будинок-музей
Т.Г.Шевченка. Реконструкція та
реставрація».

Задовольняючи позов суд першої
інстанцій мотивував своє рішення тим,
що у відповідача відсутні повноваження
зобов'язувати суб'єкта господарювання
звертатися в суд з позовом за захистом
своїх прав та інтересів. При цьому,
судом першої інстанції зазначено, що
висновків акту ревізії позивачем не
спростовано.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову в задоволенні позову,
апеляційний суд виходив з того, що
відповідач наділений правом
пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, частково
погоджується з вказаними висновками
апеляційного суду, вважаючи при цьому
за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною першою статті 2
Закону України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні»
(у редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) головним завданням
державної контрольно-ревізійної
служби є здійснення державного
фінансового контролю за використанням
і збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється)
державне чи комунальне майно,
виконанням місцевих бюджетів,
розроблення пропозицій щодо усунення
виявлених недоліків і порушень та
запобігання їм у подальшому.

За змістом пунктів 1, 7, 10 статті 10 Закону
контрольно-ревізійним управлінням в
областях надається право перевіряти у
підконтрольних установах грошові та
бухгалтерські документи, звіти,
кошториси й інші документи, що
підтверджують надходження і
витрачання коштів та матеріальних
цінностей, проводити перевірки
фактичної наявності цінностей
(грошових сум, цінних паперів, сировини,
матеріалів, готової продукції,
устаткування тощо); пред'являти
керівникам та іншим службовим особам
підконтрольних установ, що
ревізуються, вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства з
питань збереження і використання
державної власності та фінансів;
звертатися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів.

Відповідно до підпункту 3.1.12 пункту 3.1
Положення про Контрольно-ревізійні
управління в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві і
Севастополі, затвердженого наказом
Головного контрольно-ревізійного
управління України від 9січня 2001 року №
111 (зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 18 січня 2001року за
№37/5228; чинного на час виникнення
спірних відносин), управління,
відповідно до покладених на нього
завдань, а також через підпорядковані
йому контрольно-ревізійні підрозділи,
має право, зокрема, звертатись до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог щодо усунення виявлених ревізією
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що органу державного
фінансового контролю надано
можливість здійснювати контроль за
використанням коштів державного і
місцевого бюджетів та у разі виявлення
порушень законодавства пред'являти
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення таких правопорушень.

Вимога органу державного фінансового
контролю спрямована на корегування
роботи підконтрольної організації та
приведення її у відповідність із
вимогами законодавства та є
обов'язковою до виконання.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що виявлені відповідачем
під час ревізії порушення стосувалися
неефективного використання бюджетних
коштів, у тому числі коштів
Стабілізаційного фонду на реалізацію
інвестиційних проектів
соціально-економічного розвитку
регіонів, що, у свою чергу, призвело до
надмірного витрачання державних
коштів та завдання збитків державі, що
свідчить про порушення інтересів саме
держави, а не підконтрольної установи
як самостійного суб'єкта
господарювання.

За вказаних обставин, зважаючи на те, що
вимога органу Контроль-ревізійної
служби спрямована на корегування
роботи підконтрольної організації та
приведення її у відповідність із
вимогами законодавства з метою захисту
інтересів держави, а також зважаючи на
те, що вказана вимога не містить
положень щодо примусового стягнення з
підконтрольної установи суми коштів,
колегія суддів погоджується із
позицією суду апеляційної інстанції
щодо відсутності підстав для
задоволення позову з мотивів
неналежного формулювання вимоги.

Доводи касаційної скарги висновків
апеляційного суду не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи апеляційним судом дана вірно,
порушень норм матеріального чи
процесуального права при ухваленні
оскаржуваного судового рішення судом
не допущено.

Згідно з частиною першою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Української
спеціальної науково-реставраційної
проектно-будівельно-виробничої
корпорації "Укрреставрація" відхилити,
а постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 серпня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: