Справа № 812/4120/14
Суддя: О.П. Островська
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 липня 2014 рокуЛуганськСправа № 812/4120/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді: Островської О.П.,

при секретарі: Тельдековій Н.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у м.Свердловську
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу з єдиного податку з
фізичних осіб за період з 20.10.2013 по
20.05.2014 в розмірі 840,16 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Державної податкової інспекції у
м.Свердловську Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу з єдиного
податку з фізичних осіб за період з
20.10.2013 по 20.05.2014 в розмірі 840,16 грн.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що відповідач
ОСОБА_1 зареєстрований як фізична
особа-підприємець 23.09.2013 та перебуває
на податковому обліку в ДПІ у м.
Свердловську, як платника податків.
Станом на 01.06.2014 за відповідачем
рахується податковий борг з єдиного
податку з фізичних осіб за період з
20.10.2013 по 20.05.2014 в суму 840,16 грн. ДПІ у м.
Свердловську ОСОБА_1 була сформована та
надіслана податкова вимога від 04.03.2014
№93-25, яку відповідач отримав 07.03.2014.

На підставі викладеного позивач
просить суд стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 суму
податкового боргу з єдиного податку з
фізичних осіб за період з 20.10.2013 по
20.05.2014 у розмірі 840,16 грн.

Представник позивача у судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце слухання справи повідомлявся
належним чином, надав суду письмове
клопотання в яких просив розглянути
справу без участі представника
позивача.

Відповідач у судове засідання не
прибув, про дату, час і місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, про причини неявки не повідомив.
Відповідач правом надання заперечень
проти позову у встановлений судом
строк та доказів на підтвердження
своїх доводів не скористався, заяви про
визнання позовних вимог або про
розгляд справи за його відсутності
суду не надавав.

Відповідно до ч.6 ст.71 КАС України суд
вирішує справу на основі наявних в
матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог статей 69-72 КАС України суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрований як фізична
особа-підприємець 23.09.2013 та перебуває
на обліку в Державній податковій
інспекції у м.Свердловську як платник
податків з 24.09.2013 (а.с.4-5,6,7).

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

Згідно із п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового
кодексу України платники податків
зобов'язані сплачувати податки та
збори в строк та у розмірах,
встановлених цим кодексом.

Відповідно до п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України податкове
зобов'язання - сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством.

Підпунктом 14.1.137 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України передбачено, що орган
стягнення - державний орган,
уповноважений здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу в межах повноважень,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України.

Згідно п.291.3 ст.291 Податкового кодексу
України юридична особа чи фізична
особа-підприємець може самостійно
обрати спрощену систему оподаткування,
якщо така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному главою.

Згідно п.293.1 ст.293 Податкового кодексу
України ставки єдиного податку
встановлюються у відсотках (фіксовані
ставки) до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року
(далі у цій главі - мінімальна заробітна
плата), та у відсотках до доходу
(відсоткові ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць: 1) для
першої групи платників єдиного податку
- у межах від 1 до 10 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати; 2) для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати (п.293.2
ст.293 Податкового кодексу України).

Пунктом 295.1 ст.295 Податкового кодексу
України встановлено, що платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

Такі платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал, рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року.

У разі якщо сільська, селищна або
міська рада приймає рішення щодо зміни
раніше встановлених ставок єдиного
податку, єдиний податок сплачується за
такими ставками у порядку та строки,
визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3
статті 12 цього Кодексу.

Відповідно до п.300.1 ст.301 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку несуть відповідальність
відповідно до цього Кодексу за
правильність обчислення, своєчасність
та повноту сплати сум єдиного податку,
а також за своєчасність подання
податкових декларацій.

Судом встановлено, що відповідно до
заяви про застосування спрощеної
системи оподаткування, ОСОБА_1 обрав
спрощену систему оподаткування з 01
жовтня 2013 року (а.с.8-9).

Фіксована ставка єдиного податку для
відповідача у 2013 році складала 114,70 грн.
на місяць, у 2014 році - 121,80 грн. на місяць.

У зв'язку з неповною сплатою єдиного
податку за період з 20.10.2013 по 20.05.2014,
станом на 31.05.2014 за відповідачем
утворився податковий борг у загальному
розмірі 840,16 грн., що підтверджується
обліковою карткою відповідача
(а.с.15-16,17).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
в установлені строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

На виконання вищезазначених положень
Податкового кодексу України Державною
податковою інспекцією у м.Свердловську
Головного управління Міндоходів у
Луганській області відповідачу була
сформована та надіслана податкова
вимога форми «Ф» від 04.03.2014 №93-25 (а.с.13),
яка була отримана відповідачем 07.03.2014,
що підтверджується поштовим
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с.14).

Даних про оскарження відповідачем
податкової вимоги судом не
встановлено, а тому вона є узгодженою
та чинною на час розгляду справи.

Підпунктами 87.1 та 87.2 статті 87
Податкового кодексу України визначено,
що джерелами самостійної сплати
грошових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків є
будь-які власні кошти, у тому числі ті,
що отримані від продажу товарів
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового
кодексу України передбачено, що орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Внаслідок того, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 станом на дату
розгляду справи у добровільному
порядку податковий борг зі сплати
єдиного податку з фізичних осіб у
загальному розмірі 840,16 грн. не сплатив,
вимога податкового органу про
стягнення податкового боргу по єдиному
податку з фізичних осіб, за період з
20.10.2013 по 20.05.2014 у загальному розмірі 840,16
грн., визнається судом обґрунтованою,
доведеною та такою, що підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 18, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у м.Свердловську
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу з єдиного податку з
фізичних осіб за період з 20.10.2013 по
20.05.2014 в розмірі 840,16 грн. задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
адреса: АДРЕСА_1) суму податкового боргу
з єдиного податку з фізичних осіб, за
період з 20.10.2013 по 20.05.2014 у розмірі 840,16
грн. (вісімсот сорок гривень 16 копійок),
в дохід державного бюджету на р/р
0072, ВДК у м.Свердловську, код
одержувача 37871265, УДКСУ у Луганській
області, МФО 804013.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Суддя
О.П. Островська