Справа № 9101/137090/2012
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2014 рокусправа № 2а/0470/6741/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Олефіренко Н.А.

суддів: Головко
О.В. Суховарова А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м.Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 08
серпня 2012 р. у справі № 2а/0470/6741/12

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ера»

до Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м.Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби

про визнання дій неправомірними та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ера" звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська (далі - ДПІ у
Кіровському районі м.
Дніпропетровська) про визнання
неправомірними дії щодо визнання
нікчемним договору між ТОВ "Ера" та ТОВ
"Транс Групп Капитал" № ДГ-01/12-1 від
01.12.2010р. про надання послуг по
перевезенню вантажу та скасування
податкового повідомлення-рішення від
10.02.2012р. № про збільшення ТОВ "Ера"
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в розмірі 27665,00 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 08
серпня 2012 р. позов задоволено частково,
скасовано податкове
повідомлення-рішення від 10.02.2012 р.
№ про збільшення Товариству з
обмеженою відповідальністю "Ера" суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 27665,00 грн.

Не погодившись з постановою суду ДПІ у
Кіровському районі м.Дніпропетровська
Дніпропетровської області ДПС подала
апеляційну скаргу, в якій просила
скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 08 серпня 2012
р. в частині задоволених позовних вимог
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити позивачу в задоволенні
позову повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, постанова
суду - без змін з таких підстав.

Відповідно до ст.228 ЦК України правочин
вважається таким, що порушує публічний
порядок, якщо він був спрямований на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно з ч.1 ст.207 ГК України (який набрав
чинності з 01.01.2004р.) господарське
зобов'язання, що не відповідає вимогам
закону, або вчинено з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням
хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної
правосуб'єктності), може бути на вимогу
однієї із сторін, або відповідного
органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині.

При цьому, правочин, учинений з мстою,
яка завідомо суперечить інтересам
держави і суспільства, водночас є
таким, що поруште публічний порядок, а
отже, є нікчемним. Як зазначено у ч.2
ст.215 цього Кодексу визнання судом
такого правочину недійсним не
вимагається.

Судом встановлено, що 01.12.2010 року між
ТОВ «Ера»(замовник) та ТОВ «Транс Групп
Капитал» (виконавець) укладений
договір № ДГ-01/12-1 про надання
транспортних послуг з перевезення
вантажу.

На виконання даного договору було
виписано податкову накладну №1882 від
31.12.2010 року на загальну суму 132792,80 грн.,
складено акт здачі-приймання робіт
(надання послуг) від 31.12.2010 року на
загальну суму 132792,80 грн. За надання
послуг з перевезення вантажу позивачем
було сплачено кошти відповідно
платіжного доручення №32 від 25.01.2011
року, відповідно до якого позивачем
перераховано на користь контрагента
ТОВ «Транс Групп Капитал» 132792,80 грн.
Крім того, надання послуг з
транспортування вантажу
підтверджується товарно-транспортними
накладними за грудень 2010 року.

За приписами ч.2. 3 ст.909 ЦК України
договір перевезення вантажу
укладається у письмовій формі та
підтверджується складанням
транспортної накладної (коносамента
або іншого документа, встановленого
транспортними кодексами (статутами).

Згідно вимог п.1.1 1.2 Правил оформлення
перевізних документів, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 21.11.2000р. за №644, на кожне
відправлення вантажу відправник
повинен подати станції навантаження
накладну, яка є складовою частиною
комплекту перевізних документів та є
обов'язковою двосторонньою письмовою
угодою на перевезення вантажу, яка
укладається між відправником та
залізницею на користь третьої сторони
-одержувача. Накладна разом з дорожньою
відомістю супроводжує вантаж на всьому
шляху перевезення до станції
призначення, де видається одержувачу.

Висновок податкової інспекції про
безтоварність господарських операцій
з огляду на досліджені судом першої
інстанції достатні докази, які
свідчать про фактичне отримання
позивачем придбаних товарів, послуг, їх
оприбуткування та використання у
власній господарській діяльності, є
необґрунтованим, оскільки
спростовується матеріалами справи.

Так, встановлюючи обставину щодо
реальності господарських операцій
позивача з придбання товару суд
виходив з наявності видаткових
накладних, податкових накладних які
відповідають вимогам, що висуваються
ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» до первинних документів, а
також довіреностей, рахунків-фактури
тощо.

За наявності документів, які
підтверджують фактичне отримання
позивачем товарів, послуг та
використання їх у власній
господарській діяльності, ненадання
такого документу як
товарно-транспортна накладна, не може
бути єдиною підставою для висновків
про відсутність підтвердження
реальності здійснення господарських
операцій з придбання товару, оскільки
відповідною транспортною
документацією обов'язково мають бути
підтверджені витрати з послуг по
перевезенню вантажів, а не послуги з
придбання товару.

За умови реального здійснення
господарської операції, яка призвела
до об'єктивної зміни складу активів
платника податків - покупця, будь-які
порушення постачальниками товару
правил ведення господарської
діяльності не можуть бути підставою
для позбавлення покупця права на
валові витрати чи податковий кредит.

Платник податків (покупець товару) не
має обов'язку та повноважень
здійснювати контроль за дотриманням
постачальниками товару вимог
законодавства щодо здійснення
господарської діяльності тощо і в
подальшому зазнавати певних
негативних наслідків у вигляді
позбавлення права на валові витрати чи
податковий кредит за можливу
неправомірну діяльність будь-кого з
контрагентів. Такий платник не повинен
притягуватися до відповідальності в
тому випадку, якщо він здійснював
реальну господарську операцію.

Нереальність господарських операцій з
придбання платником податку товару,
укладення покупцем товару договору з
метою безпідставного формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість та валових витрат з
понесених витрат за придбання товару
має підтверджуватися належними та
допустимими доказами і не може
ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства, всебічно перевіривши
обставини справи, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права та постановив обґрунтоване
рішення, що повно відображає обставини,
які мають значення для справи.
Висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні, а
тому підстав для скасування судового
рішення з мотивів викладених в
апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. 199, 200, 205, 206 КАС України,
суд ,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м.Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 08
серпня 2012 р. у справі № 2а/0470/6741/12 -
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності відповідно до
ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів шляхом
подання касаційної скарги.

Головуючий:
Н.А. Олефіренко

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров