Справа № 2а-1670/11337/11
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 року м.
Київ К/800/16709/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Суддя-доповідач:Вербицька
О.В.Судді: Маринчак Н.Є. Муравйов
О.В.розглянувши у попередньому
судовому засіданні

касаційну скаргу Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області

на постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 21.11.2013 р.

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2014 р.

у справі № 2а-1670/11337/11

за позовом Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5

про застосування та стягнення
фінансових санкцій, конфіскацію майна,

В С Т А Н О В И В :

Кременчуцька об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області (далі - позивач, Кременчуцька
ОДПІ) звернулась до суду з позовом до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5
(далі - відповідач, ФОП ОСОБА_5) про
застосування та стягнення фінансових
санкцій, конфіскацію майна.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 13.03.2012 р. у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 17.09.2012 р.
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 13.03.2012
скасовано. Прийнято нову постанову,
якою позов задоволено частково.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 24.09.2013 р. постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 13.03.2012 та
Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 17.09.2012
скасовано, справу направлено на новий
розгляд.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 21.11.13 року у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2014 р.
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 21.11.2013 р.
залишено без змін.

У касаційній скарзі Кременчуцька ОДПІ,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
21.11.2013 р. та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 19.02.2014 р. скасувати і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

У письмовому запереченні на касаційну
скаргу ФОП ОСОБА_5, посилаючись на те, що
касаційна скарга є необґрунтованою,
просить залишити її без задоволення, а
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 21.11.2013 р. та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2014 р. -
без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку про
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 21.09.2011 р. слідчим
Комсомольського МВ УМВС України в
Полтавській області Ланіним С.П.
спільно з працівниками ВПНОПП ВПМ
Кременчуцької ОДПІ в ході проведення
оперативно-профілактичних заходів з
протидії порушень у сфері грального
бізнесу в м. Комсомольську виявлено
комп'ютерний зал, що розташований в
АДРЕСА_1, в якому здійснювалась
господарська діяльність з проведення
азартних ігор за грошові кошти через
мережу Інтернет за кодами доступу, що є
порушенням статті 2 Закону України «Про
заборону грального бізнесу в Україні».

За результатами вказаних
оперативно-профілактичних заходів
21.09.2011 складено протокол огляду місця
події, в якому зафіксовано наявність у
комп'ютерному залі 20 моніторів марки
«HANNS-G», 20 системних блока, під'єднаних
до сервера D-Link, 20 комп'ютерних мишек
«GEMBIRD», 20 клавіатур «GEMBIRD», коробку з
грошовими коштами у розмірі 1625 грн., та
вилучення вказаної комп'ютерної
техніки та коштів.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про заборону грального бізнесу в
Україні» (у редакції, що діяла на момент
виникнення спірних правовідносин)
гральний бізнес - це діяльність з
організації та проведення азартних
ігор у казино, на гральних автоматах, у
букмекерських конторах та в
електронному (віртуальному) казино, що
здійснюють організатори азартних ігор
з метою отримання прибутку, а
організація і проведення азартних ігор
- це діяльність організаторів азартних
ігор, що здійснюється з метою створення
умов для здійснення азартних ігор та
видачі виграшів (призів) учасникам
азартних ігор. Азартна гра - будь-яка
гра, умовою участі в якій є внесення
гравцем ставки, що дає змогу отримати
виграш (приз), і результат якої повністю
або частково залежить від
випадковості.

Статтею 3 Закону України «Про заборону
грального бізнесу в Україні»
передбачено, що до суб'єктів
господарювання, які організовують і
проводять на території України азартні
ігри, застосовуються фінансові санкції
у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч
мінімальних заробітних плат з
конфіскацією грального обладнання, а
прибуток (дохід) від проведення такої
азартної гри підлягає перерахуванню до
Державного бюджету України.

З аналізу зазначених норм вбачається,
що визначальною ознакою для висновку
про наявність у діях відповідачів вини
у вчиненні ним порушень вимог Закону
України «Про заборону грального
бізнесу в Україні» є встановлення
фактів, які б свідчили про створення
суб'єктом господарювання умов для
проведення таких ігор, а також
отримання таким суб'єктом доходу від
грального бізнесу.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП
ОСОБА_5 - власник приміщення по вул. по
АДРЕСА_1. На підставі усного договору
оренди вказане приміщення передано
позивачем ОСОБА_7 Крім того, згідно з
розпискою від 28.11.2011 р. саме ОСОБА_7
передано на зберігання вилучену
комп'ютерну техніку.

За протоколом огляду місця події та
письмовими поясненнями у приміщенні по
АДРЕСА_1 здійснювалась господарська
діяльність з проведення азартних ігор
за грошові кошти через мережу Інтернет
за кодами доступу.

Проте, як встановили суди, зі змісту цих
документів не вбачається фактів, які б
свідчили про надання саме відповідачем
послуг у сфері грального бізнесу.

Також судами попередніх інстанцій
встановлено, що за фактом незаконного
грального бізнесу за ознаками злочину,
передбаченого статтею 203-2
Кримінального кодексу України
порушено кримінальну справу № 113330371.

Згідно з листом Комсомольського МВ
УМВС України в Полтавській області від
21.11.2013 р., жодній особі за фактом
незаконного грального бізнесу, за
ознаками злочину, передбаченого
статтею 203-2 Кримінального кодексу
України, повідомлення про підозру не
оголошено, проводяться слідчі дії,
направлені на встановлення винної
особи.

З огляду на викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли правильного висновку,
що на даний час відсутнє документальне
підтвердження перебування гральних
автоматів у власності відповідача,
здійснення ним діяльності з
організації та проведення азартних
ігор, отримання прибутку від цієї
діяльності.

Таким чином, саме за вищевказаних
обставин справи, суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли
правильного висновку, з яким
погоджується колегія суддів
касаційної інстанції, щодо
необґрунтованості заявлених позивачем
вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що в межах касаційної
скарги порушень судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено,
правова оцінка обставин у справі дана
вірно.

За таких обставин, касаційна скарга
позивача підлягає відхиленню, а
постанова Полтавського окружного
адміністративного суду від 21.11.2013 р. та
ухвала Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2014 р.
залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210, 214 - 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області
відхилити.

2.Постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
21.11.2013 р. та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 19.02.2014 р. залишити без змін.

3.Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач О.В. Вербицька

Судді
Н.Є.
Маринчак

О.В.
Муравйов