Справа № 824/1842/14-а
Суддя: Огородник Анатолій Петрович
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 червня 2014 р. м. Чернівці
Справа № 824/1842/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі
головуючого судді Огородника А.П.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Приватного підприємства
"Бізон" до Першотравневого відділу
Державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції; третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача, - Управління
Укртрансінспекції у Чернівецькій
області про визнання
неправомірними дій,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Бізон"
(далі - позивач) звернулося до суду з
адміністративним позовом до
Першотравневого відділу Державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції (далі -
відповідач) про визнання
неправомірними дій державного
виконавця Першотравневого Відділу
державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції щодо винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження
№43023961 від 17.04.2014р. та скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 17.04.2014 року ВП № 43023961.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
17.04.2014 року державним виконавцем
Першотравневого Відділу державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції відкрито
виконавче провадження ВП № 43023961 на
підставі постанови управління
Укртрансінспекції у Чернівецькій
області № 006998 від 06.03.2014 року про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
до вказаного товариства. Позивач
вважає, що така постанова управління
Укртрансінспекції у Чернівецькій
області, яка прийнята на підставі
статті 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт» та Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року,
не є виконавчим документом у розумінні
статті 17 Закону України «Про
виконавче провадження», а тому не
підлягає виконанню органами державної
виконавчої служби.

Представник відповідача 20.06.2014 року
подала відзив на позов, в якому
зазначила, що відповідно до статті 17
Закону України «Про виконавче
провадження» виконанню державною
виконавчою службою, серед іншого,
підлягають рішення інших органів
державної влади, якщо їх виконання за
законом покладено на державну
виконавчу службу. Відповідно до
частини п'ятої статті 60 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
адміністративно-господарські штрафи
стягуються відповідно до закону
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики у сфері організації
примусового виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), і
зараховуються до Державного бюджету
України, тобто виконання постанов
органів Державної інспекції України з
безпеки на наземному транспорті
відносяться до компетенції органів
державної виконавчої служби. Постанова
управління Укртрансінспекції у
Чернівецькій області від 17.04.2014 року
відповідала вимогам виконавчого
документу, подана в межах строку,
встановленого законом, а тому
державним виконавцем правомірно
відкрито виконавче провадження щодо її
примусового виконання.

Представник позивача до початку
судового розгляду подала заяву, в
якій позовні вимоги підтримала у
повному обсязі , а також просила
розглянути справу за її
відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання не з"явився, про причини
неявки суд не повідомив, хоча
належним чином повідомлявся про
дату, час і місце розгляду справи що
підтверджується наявною в
матеріалах справи розпискою.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача подав
до початку судового розгляду
клопотання, в якому просив відмовити
позивачу у задоволенні позовних
вимог, долучити до матеріалів
справи витяг із Закону "Про
автомобільний транспорт", а також
розглянути справу за його
відсутності.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України, якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Відповідно до ч.4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі ,
має право заявляти клопотання про
розгляд справи за її відсутності.
Якщо таке клопотання заявили всі
особи, які беруть участь у справі,
судовий розгляд здійснюється в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за
можливе та доцільне розглянути дану
адміністративну справу без участі
сторін по справі на підставі наявних в
ній матеріалів в порядку письмового
провадження.

Дослідивши письмові докази, в тому
числі матеріали виконавчого
провадження ВП № 43023961, суд приходить до
висновку, що в задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити повністю з таких мотивів та
підстав.

Судом встановлено, що постановою
начальника управління
Укртрансінспекції у Чернівецькій
області від 06.03.2014 року № 006998 за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт на підставі
абзацу третього частини першої
статті 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт»
застосовано фінансові санкції до
Приватного підприємства "Бізон" у
розмірі 1700,00 грн. (а. с. 40). У цій же
постанові є відмітка про дату набрання
законної сили рішенням - 06.03.2014 року та
строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання - 07.06.2014 року.

Дана постанова разом з заявою
управління Укртрансінспекції у
Чернівецькій області області від 07.04.2014
року № 1050/5/59-14 направлена до
виконання у Першотравневому Відділу
державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції та зареєстрована у відповідача
16.04.2014 року (а. с. 40).

17.04.2014 року державним виконавцем
Першотравневого Відділу державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції
Антишиною Г.М. на підставі заяви
стягувача управління
Укртрансінспекції у Чернівецькій
області прийнята постанова про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 43023961 з примусового виконання
постанови № 006998 від 06.03.2014 року про
стягнення з Приватного підприємства
«Бізон» штрафу в сумі 1700,00 грн. (а. с. 39).

Предметом позову є визнання
неправомірми дій державного виконавця
Першотравневого Відділу державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції щодо
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження №43023961 від
17.04.2014р. та скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження від
17.04.2014 року ВП № 43023961.

При прийнятті рішення суд застосовує
до спірних правовідносин наступні
правові норми.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначені в Законі України
«Про виконавче провадження» від 21.04.1999
року № 606-ХІV з змінами і доповненнями
(далі - Закон № 606-ХІV).

Відповідно до статті 1 Закону № 606-ХІV
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Статтею 17 Закону № 606-ХІV передбачено,
що примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Частина друга статті 17 даного Закону
встановлює перелік виконавчих
документів, які підлягають виконанню
державною виконавчою службою, до якого
входять, зокрема, рішення інших органів
державної влади, якщо їх виконання за
законом покладено на державну
виконавчу службу (пункт 8 частини
другої статті 17 Закону).

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 19, частинами другою, п'ятою
статті 25 Закону № 606-ХІV державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документу, зазначеного в статті 17
цього Закону, за заявою стягувача або
його представника про примусове
виконання рішення; державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження, яку
надсилає не пізніше наступного дня
стягувачу та боржникові.

Судом встановлено, що виконанню в
примусовому порядку підлягала
постанова начальника управління
Укртрансінспекції у Чернівецькій
області від 06.03.2014 року № 006998 про
стягнення фінансових санкцій з
Приватного підприємства "Бізон" у
розмірі 1700,00 грн., яка прийнята
відповідно до положень статті 60
Закону України «Про автомобільний
транспорт».

Частина перша статті 60 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
від 05.04.2001 року № 2344-III визначає
відповідальність автомобільних
перевізників за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт у вигляді застосування
адміністративно-господарських
штрафів.

Відповідно до частини четвертої
статті 60 цього ж Закону розглядати
справи про накладення
адміністративно-господарських штрафів
за порушення, зазначені у цій статті,
мають право посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики з питань безпеки на наземному
транспорті. Статтю 60 цього Закону
доповнено частиною п'ятою, згідно з
якою адміністративно-господарські
штрафи стягуються відповідно до закону
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики у сфері організації
примусового виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), і
зараховуються до Державного бюджету
України (дана норма набрала чинності з
05.01.2013 року).

Забезпечує реалізацію державної
політики з питань безпеки на
автомобільному транспорті загального
користування, на перевезення яким
видано ліцензію, міському
електричному, залізничному транспорті,
експлуатації автомобільних доріг
загального користування, Державна
інспекція України з безпеки на
наземному транспорті
(Укртрансінспекція), яка є центральним
органом виконавчої влади та реалізовує
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи -
управління в Автономній Республіці
Крим, обласні, Київське та
Севастопольське міські, районні
управління (пункти 1, 2, 7 Положення Про
Державну інспекцію України з безпеки
на наземному транспорті, затвердженого
Указом Президента України від 06.04.2011
року № 387/2011).

Центральним органом виконавчої влади,
який забезпечує реалізацію державної
політики у сфері організації
примусового виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб)
відповідно до законів є Державна
виконавча служба, яка здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
структурні підрозділи головних
управлінь юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, районних, міських (міст
обласного значення), районних у містах,
міжрайонних та міськрайонних
управлінь юстиції, що забезпечують
реалізацію повноважень ДВС України
(пункти 1, 7 Положення про Державну
виконавчу службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011 року № 385/2011).

З системного аналізу наведених
правових норм слід прийти до висновку,
що виконання постанов про накладення
адміністративно-господарських штрафів
за порушення, законодавства про
автомобільний транспорт, які
приймаються територіальними органами
Укртрансінспекції, відноситься до
компетенції органів державної
виконавчої служби відповідних
управлінь юстиції. Такі постанови є
виконавчим документом в розумінні
пункту 8 частини другої статті 17
Закону України «Про виконавче
провадження», тобто рішенням іншого
органу державної влади, виконання
якого за законом покладено на
державну виконавчу службу.

Як вбачається з матеріалів справи,
виконавчий документ - постанова
начальника управління
Укртрансінспекції у Чернівецькій
області від 06.03.2014 року № 006998 про
стягнення фінансових санкцій з
Приватного підприємства "Бізон" у
розмірі 1700,00 грн., містить усі реквізити
і відповідає вимогам, визначеним до
виконавчого документу статтею 18
Закону № 606-ХІV. Управлінням
Укртрансінспекції у Чернівецькій
області згідно з положеннями статей
19, 21 Закону № 606-ХІV подано до
відповідного органу державної
виконавчої служби заяву про примусове
виконання та виконавчий документ;
строк пред'явлення виконавчого
документу на момент пред'явлення його
до виконання не закінчився. Отже, у
відповідача були відсутні підстави для
відмови у відкритті виконавчого
провадження і державний виконавець
Першотравневого Відділу державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції Антишина
Г.М. правомірно прийняла виконавчий
документ до виконання та винесла
оскаржувану постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП № 43023961 від
17.04.2014 року.

Відповідно до частини другої
статті 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та
законами України.

Частини перша, друга статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
передбачають, що державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового
виконання рішень, неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії. Державний виконавець
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом. У спірних правовідносинах
державний виконавець діяв в межах, у
спосіб та в порядку, визначених
виконавчим документом та Законом
України «Про виконавче провадження».
Статтею 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України) встановлено принцип
змагальності сторін, відповідно до
якого розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу, якою визначено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідач, як
суб'єкт владних повноважень, довів
належним чином правомірність своїх
дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз. У зв'язку з відсутністю
таких витрат, суд не вирішує питання
про стягнення судових витрат.

Керуючись статтями 2, 11, 71, 86, 94
160-163, 181 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні адміністративного
позову приватного акціонерного
товариства «Бізон» до Першотравневого
відділу Державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції про визнання неправомірми дій
державного виконваця Першотравневого
Відділу державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції щодо винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження
№43023961 від 17.04.2014р. та скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 17.04.2014 року ВП № 43023961 -
відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

Відповідно до частини першої статті 185
КАС України сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, а також особи,
які не брали участі у справі, якщо суд
вирішив питання про їхні права,
свободи, інтереси чи обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
постанови суду першої інстанції
повністю або частково, крім випадків,
встановлених КАС України.

Відповідно до статті 186 КАС України
апеляційна скарга подається до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
А.П.Огородник