Справа № 2а-3770/10/2670
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/14788/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Лосєва А.М.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Деснянському районі м.
Києва

на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
01.09.2010

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 23.02.2011

у справі № 2а-3770/10/2670

за позовом ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у
Деснянському районі м. Києва

про скасування податкового
повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
01.09.2010, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 23.02.2011,
позов задоволено повністю. Скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Деснянському районі м. Києва від 13.05.2009
№ /0 про визначення податкового
зобов'язання з податку з доходів
найманих працівників у сумі 75750 грн.

ДПІ у Деснянському районі м. Києва
подала касаційну скаргу, в якій просить
скасувати вказані судові рішення та
ухвалити нове судове рішення про
відмову в задоволенні позову.
Посилається на порушення судами норм
матеріального права: п. 1.2 ст. 1, п.п. 9.6.2 п.
9.6 ст. 9 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 № 889 VI,
п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4, п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» від 21.12.2000 № 2181-ІІІ.

У запереченнях на касаційну скаргу
ОСОБА_2 посилається на обґрунтованість
висновків судів попередніх інстанцій
та просить залишити скаргу - без
задоволення, а оскаржувані судові
рішення - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 згідно з
поданою 13.05.2009 податковою декларацією
за 2008 рік задекларовано дохід в сумі
505000 грн., отриманий від ТОВ «Фрінет» в
якості гарантійного платежу на
підставі Попереднього договору
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі ТОВ «УкрТелИнформ» від 16.05.2008.

Державною податковою інспекцією у
Деснянському районі м. Києва за
податковим повідомлення-рішенням від
13.05.2009 № /0 позивачеві визначено
податкове зобов'язання з податку з
доходів найманих працівників в сумі 75750
грн., розраховане за ставкою 15 %,
встановленою п. 7.1 ст. 7 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»
від 22.05.2003 № 889.

У зв'язку з тим, що договір
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі ТОВ «УкрТелИнформ» укладено
не було, то позивач 15.06.2009 подав
уточнюючий розрахунок до декларації за
2008 рік, в якому зазначено про
помилковість декларування доходу у
сумі 505000 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва затверджено Мирову угоду від
23.10.2009, згідно з якою ОСОБА_2 зобов'язано
повернути ТОВ «Фрінет» сплачений
останнім в якості попередньої оплати
гарантійний платіж у сумі 505000 грн.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що операції з продажу інвестиційного
активу ОСОБА_2 здійснено не було,
інвестиційний прибуток не отримано.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судами попередніх інстанцій
норм матеріального права, на які
посилається відповідач у касаційній
скарзі, та вважає, що суди повно
встановили обставини у справі, яким
надали правильну правову оцінку на
підставі законодавства, яке
врегульовує спірні відносини.

Згідно з п.п. 4.2.13 пункту 4.2 статті 4
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» від 22.05.2003 № 889-IV (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) (далі Закон № 889-IV) до
складу загального річного
оподатковуваного доходу включається
інвестиційний прибуток від здійснення
платником податку операцій з цінними
паперами та корпоративними правами,
випущеними в інших, ніж цінні папери,
формах, крім доходу від операцій,
зазначених у підпунктах 4.3.3 та 4.3.17
статті 4.

Суд касаційної інстанції погоджується
з висновками судів попередніх
інстанцій, що кошти у сумі 505000 грн. не є
доходом, отриманим платником податку
від продажу окремого інвестиційного
активу, оскільки операцій з
інвестиційними актами здійснено не
було.

Зважаючи на викладене, суд касаційної
інстанції залишає касаційну скаргу
без задоволення, а оскаржувані судові
рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Деснянському районі м.
Києва залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 01.09.2010 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 23.02.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя Н.Г.
Пилипчук

Судді
А.М. Лосєв

Ю.І. Цвіркун