Справа № 826/1849/13-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1849/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Епель О.В.,

при секретарі - Трегубенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будівельна Компанія «Жилінвест» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 19 березня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельна Компанія
«Жилінвест» до Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі м.
Києва ДПС про визнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень від 07.12.2012р. №,
№, №, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Жилінвест" (далі - ТОВ "БК "Жилінвест",
позивач) звернулось до суду з позовом
до Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва ДПС
(надалі - ДПІ у Солом'янському районі м.
Києва, відповідач) про скасування
податкових повідомлень-рішень від
07.12.2013 року №, № та № .

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 березня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанова суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та свідчать матеріали справи, ДПІ у
Солом'янському районі м. Києва на
підставі наказу від 22.10.2012 року №1638 про
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки, п.
78.1.1, статті 78, підпункту 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 та пункту 82.2 статті 82
Податкового кодексу України проведено
документальну невиїзну позапланову
перевірку ТОВ "БК "Жилінвест" (код за
) з питань правомірності
дотримання податкового законодавства
при взаємовідносинах з КП "Альянс" (код
за ), БВП "Строитель плюс"
(код за ), ПП "Севелітстрой"
(код за ), ТОВ "Бренд строй"
(код за ), фірма "Капітель"
(код за ) за період з 01.01.2009
року по 30.03.2012 року.

За результатами перевірки складено акт
від 22.11.2012р. №7857 /22-2/33439812 про результати
документальної позапланової невиїзної
документальної перевірки ТОВ "БК
"Жилінвест" (надалі - Акт перевірки).

Згідно з висновками, викладеними в акті
перевірки, встановлено порушення ТОВ
"БК "Жилінвест":

1) п.п. 7.2.3. п 7.2., п.п. 7.2.6. п 7.2 п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7
Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР "Про
податок на додану вартість" (із змінами
та доповненнями), в результаті чого
занижено податок на додану вартість, що
підлягає сплаті в бюджет в загальній
сумі 595 677 грн., у т. ч. по періодах: за
червень 2009 року в сумі 16667 грн., за
березень 2010 року в сумі 13619 грн., за
квітень 2010 року в сумі 55000 грн., за
травень 2010 року в сумі 22609 грн., за
червень 2010 року в сумі 66162 грн., за
липень 2010 року в сумі 115796 грн., за
вересень 2010 року в сумі 258394 грн., за
жовтень 2010 року в сумі 47430 грн.;

2) п.198.3, п.198.6, ст.198, п.201.4, п.201.6, п.201.7, п.201.8,
п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України,
занижено податок на додану вартість, що
підлягає сплаті в бюджет в загальній
сумі 18125 грн. у т. ч. по періодах: за
травень 2011 року 5000 грн., за серпень 2011
року в сумі 457 грн., за лютий 2012 року 6667
грн., за березень 2012 року в сумі 6001 грн.;

3) п. 5.1 ст. 5, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону
України від 28.12.1994 №334/94-ВР "Про
оподаткування прибутку підприємств (в
редакції Закону України №283/97-ВР від
22.05.97)", із змінами та доповненнями в
результаті чого занижено податок на
прибуток в загальній сумі 744 598 грн., в
тому числі: за 2 квартал 2009 року в сумі
20834 грн., за 3 квартал 2009 року в сумі 7 815
грн., за 4 квартал 2009 року в сумі 875 грн.,
за 1 квартал 2010 року в сумі 8334 грн., 2
квартал 2010 року в сумі 179714 грн., 3
квартал 2010 року в сумі 467738 грн., за 4
квартал 2010 року в сумі 59288 грн.;

4) п. 5.1 ст. 5, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону
України від 28.12.1994 №334/94-ВР "Про
оподаткування прибутку підприємств (в
редакції Закону України № 283/97-ВР від
22.05.97)", із змінами та доповненнями в
результаті чого завищено від'ємне
значення об'єкту оподаткування
податком на прибуток в загальній сумі
91294 грн., в тому числі: за 2009 рік 91294 грн.;

5) п.п.139.1.9, п.139.1, ст.139 Податкового
Кодексу України, в результаті чого
занижено податок на прибуток в
загальній сумі 19577 грн., у т. ч. по
періодах: за 2 квартал 2011 року 5000 грн., за
3 квартал 2011 року в сумі 457 грн., за 1
квартал 2012 року 12668 грн.

Висновки Акту перевірки обґрунтовані
тим, що в ході проведення перевірки
податковим органом встановлено, що ТОВ
"БК "Жилінвест" за період з 01.01.2009 року по
30.03.2012 року здійснювало
фінансово-господарські
взаємовідносини з КП "Альянс" (код за
), БВП "Строитель плюс" (код
за ), ПП "Севелітстрой" (код
за ), ТОВ "Бренд строй" (код за
), фірма "Капітель" (код за
).

В той же час, податковий орган
стверджує, що фінансово-господарська
діяльність КП "Альянс", БВП "Строитель
плюс", ПП "Севелітстрой", ТОВ "Бренд
строй", фірма "Капітель" здійснювалась
поза межами правового поля, що у свою
чергу свідчить про ненабуття належним
чином цивільної праводієздатності між
КП "Альянс", БВП "Строитель плюс", ПП
"Севелітстрой", ТОВ "Бренд строй", фірма
"Капітель" та ТОВ "Будівельна компанія
"Жилінвест", фінансово-господарські
взаємовідносини між КП "Альянс", БВП
"Строитель плюс", ПП "Севелітстрой", ТОВ
"Бренд строй", фірма "Капітель" та ТОВ
"Будівельна компанія "Жилінвест" є
правочинами, що вчинені без наміру
створення правових наслідків, які
обумовлювались цими правочинами (ст. 234
Цивільного Кодексу України).

На підставі висновків, викладених у
Акті перевірки, ДПІ у Солом'янському
районі м. Києва ТОВ "БК "Жилінвест"
винесено податкове
повідомлення-рішення № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на прибуток в розмірі 764175,00
грн. та нарахування штрафних санкцій у
розмірі 189475,00 грн., податкове
повідомлення-рішення № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в розмірі
597135,00 грн. та нарахування штрафних
санкцій у розмірі 148035,00 грн. та
податкове повідомлення-рішення №
про зменшення суми від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток у розмірі 91294,00
грн.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції дійшов висновку, що угоди,
укладені позивачем з його
контрагентами не відповідали дійсним
намірам сторін щодо набуття цивільних
прав і обов'язків, що свідчить про намір
сторін ухилитися від оподаткування
доходів, отриманих внаслідок виконання
договору або приховування дійсного
об'єкту оподаткування, зменшення бази
оподаткування, створення штучних
підстав для незаконного відшкодування
сум сплачених податків за рахунок
коштів бюджету, отримання незаконних
пільг з оподаткування тощо.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем, з метою підтвердження
господарських взаємовідносин з
контрагентами, надані наступні
документи:

- по взаємовідносинам з ТОВ "Строитель
Плюс": договір підряду №500 від 26 травня
2009 р. з додатками, договір підряду №647
від 26 червня 2009 р. з додатками, договір
підряду №881 від 10 серпня 2009 р. з
додатками, копію довідки про вартість
виконаних підрядних робіт за серпень
2009 р. на суму 100 тис. грн. з актом прийому
виконаних робіт за серпень 2009 р., копію
довідки про вартість виконаних
підрядних робіт за серпень 2009 р. на суму
35 тис. грн. з актом прийому виконаних
робіт за серпень 2009 р., копію довідки
про вартість виконаних підрядних робіт
за серпень2009 р. на суму 10,5 тис. грн. з
актом прийому виконаних робіт за
серпень 2009 р., копії податкових
накладних

- по взаємовідносинам з КП "Альянс":
копії договору підряду №1021 від 20
травня 2010 р., договору №532 від 17 травня
2010 р., договору №444 від 26 квітня 2010 р.,
акту прийомки установки від 27.07.2010 р.,
акту прийому виконаних підрядних робіт
за липень 2010 р., акту виконаних робіт за
липень 2010 р. на суму 412 452,79 грн., акту
виконаних робіт за липень 2010 р. на суму
227 765,06 грн., договору №472 від 10 травня 2011
р. з додатками, локального кошторису
№2-1-1 на суму 34,361 тис. грн., акту прийому
виконаних будівельних робіт за серпень
2011 р. до договору №472 від 10.05.2011р.,
договору підряду №127 від 29.02.2012 р. з
додатками, акту прийому виконаних
будівельних робіт за березень 2012 р до
договору №127 від 29.02.2012р.,
рахунку-фактури №2378 від 16.07.2010 р., копії
податкових накладних

- по взаємовідносинам з ПП
"Севелітстрой": документ щодо
узгодження договірної ціни між ТОВ "БК
Жилінвест" та ПП "Севелітстрой", довідку
про вартість виконаних підрядних робіт
за вересень 2010 р. на суму 637,65 тис. грн.,
копію акту приймання виконаних
підрядних робіт за вересень 2010 р. на
суму 637,65 тис. грн., копію податкової
накладної №1369 від 30.09.2010 р.

- по взаємовідносинам з ТОВ "Бренд
Строй": позивач надав суду копії
наступних документів: договір підряду
№35 від 20 квітня 2010 р. з додатками,
довідку про вартість виконаних
будівельних робіт за липень 2010 р. на
суму 375,32760 тис. грн., акт прийому
виконаних будівельних робіт за липень
2010 р, копії податкових накладних.

- по взаємовідносинам Фірмою "Капітель
Плюс": договір поставки №1805/01 від 18
травня 2010 р. з додатками, договір
поставки №1203/01 від 12 березня 2010 р. з
додатками, довідку про вартість
виконаних підрядних робіт за вересень
2010 р. на суму 1200,036 тис. грн., акт прийому
виконаних робіт за вересень 2010 р.,
довідку про вартість виконаних
підрядних робіт за липень 2010 р. на суму
310,0008 тис. грн., акт прийому виконаних
робіт за липень 2010 р., довідку про
вартість виконаних підрядних робіт за
липень 2010 р. на суму 151,68627 тис. грн., акт
прийому виконаних робіт за липень 2010 р.,
довідку про вартість виконаних
підрядних робіт за травень 2010 р. на суму
31,97281 тис. грн., акт прийому виконаних
робіт за травень 2010 р., договір підряду
№536 від 01 липня 2010 р. з додатками,
договір підряду №123 від 15 березня 2010 р.
з додатками, договір підряду №138 від 24
березня 2010 р. з додатками, видаткову
накладну №653 від 07.05.2010 р.,
рахунок-фактуру №0605/01 від 06.05.2010 р.,
видаткову накладну №1166 від 28.07.2010 р.,
рахунок-фактуру №2607/01 від 26.07.2010 р.,
рахунок-фактуру №1910/01 від 19.10.2010 р.,
видаткову накладну №2057 від 19.10.2010 р.,
копії податкових накладних.

Проте, позивачем не надано жодного
доказу на підтвердження факту оплати
виконаних робіт/наданих послуг. Крім
того, позивачем не надано жодних
доказів щодо належного відображення
вказаних вище господарських операцій у
бухгалтерському і податковому обліку
та його податковій звітності.

Крім того, колегія суддів враховує, що
згідно вироку Київського районного
суду м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим від 10.04.2013 року, однією
особою без наміру здійснювати
підприємницьку діяльність, здійснено
реєстрацію ряду СПД, а саме: КП "Альянс",
БВП "Строитель плюс", ПП "Севелітстрой"
тощо, яка, згідно даного вироку визнана
винною у вчиненні злочину
передбаченого ч.2. ст. 28, ч.2 ст. 205 КК
України .

Статтею 2 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 р. №
996-ХІV (із змінами та доповненнями)
зазначено, що сфера дії Закону
поширюється на всіх юридичних осіб
створених відповідно до законодавства
України, незалежно від їх
організаційно-правових форм і форм
власності, які зобов'язані вести
бухгалтерський облік та подавати
фінансову звітність згідно з
законодавством.

Виходячи з вимог п. 2 ст. 3 цього ж Закону
України, бухгалтерський облік є
обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.1.2 ст. 1, п.2.1 ст.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
року за № 168/704, первинні документи - це
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 р. №
996-ХІV (із змінами та доповненнями)
встановлено вимоги до первинних
документів, які є підставою для
бухгалтерського та податкового обліку.

Пунктом 5.1 ст. 5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
встановлено, що валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь - яких витрат
платника податку, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються таким
платником податку для їх подальшого
використання у власті господарській
діяльності.

Відповідно до пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 вказаного
Закону встановлено, що не належать де
складу валових витрат будь-які витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачені правилами
ведення податкового обліку.

Згідно з п.п. 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України
"Про податок на додану вартість",
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін, у разі
якщо договірна ціна на такі товари
(послуги) відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п.п. 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" (чинного в період, що підлягав
перевірці), не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Колегія суддів зазначає, що наявність у
покупця належно оформлених документів,
зокрема, виданих продавцями податкових
накладних, не є безумовною підставою
для визначення податкового кредиту з
податку на додану вартість, якщо
відомості, які містяться в таких
документах, не відповідають дійсності,
зокрема, у випадку не здійснення самих
операцій.

Будь-які документи мають силу
первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням вищевикладеного, судова
колегія вважає, що судом першої
інстанції в повній мірі проаналізовано
зміст правових норм, викладених у
пп.139.1.9 п.139.1 ст. 139, 198.3, п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України, Законах
України "Про оподаткування прибутку
підприємств", "Про податок на додану
вартість","Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", надано
належну оцінку обставинам та
матеріалам справи у зв'язку з чим,
колегія суддів підтримує висновок
суду, що збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток
підприємств на 764175,00 грн. та
нарахування штрафних санкції в сумі
189475,00 грн., визначення податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 597135,00 грн. та
нарахування штрафних санкції в сумі
148035,00 грн.,зменшення суми від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток у розмірі 91 294,00
грн. здійснено відповідачем
правомірно, що свідчить про те, що
податкові повідомлення-рішення від
07.12.2012р. №, №, №
винесені відповідачем в межах
повноважень, наданих відповідачу
законодавством України.

Отже, доводи викладені відповідачем в
апеляційній скарзі свого
підтвердження в ході апеляційного
розгляду не знайшли, а тому колегія
суддів вважає, що судом вірно
встановлено правомірність
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

За таких обставин, оскільки доводи
апеляційної скарги спростовуються
висновками суду першої інстанції та
матеріалами справи, а суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Будівельна Компанія «Жилінвест»
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 19 березня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Епель О.В.