Справа № 815/2061/14
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2061/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бжассо Н.В.,

за участю секретаря Музики
І.О.,

за участю сторін:

представників позивача: Глушко Г.М.
(згідно довіреності), Рощина Л.М. (згідно
довіреності),

представників відповідача: Змунчила
М.М. (згідно довіреності), Крец Л.С.
(згідно довіреності)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Відділення гідроакустики
Морського гідрофізичного інституту
Національної академії наук України до
Державної фінансової інспекції
України в Одеській області про
визнання незаконними та скасування
пунктів вимоги

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний
позов Відділення гідроакустики
Морського гідрофізичного інституту
Національної академії наук України, за
результатом якого, після уточнення
заявлених позовних вимог позивач
просить:визнати незаконним та
скасувати пункт 4 вимог Державної
фінансової інспекції в Одеській
області про усунення виявлених
ревізією порушень фінансової
дисципліни № 15-031-23-14/2855 від 18.03.2014 року;
визнати незаконним та скасувати пункт 5
вимог Державної фінансової інспекції в
Одеській області про усунення
виявлених ревізією порушень
фінансової дисципліни № 15-031-23-14/2855 від
18.03.2014 року; визнати незаконним та
скасувати пункт 6 вимог Державної
фінансової інспекції в Одеській
області про усунення виявлених
ревізією порушень фінансової
дисципліни № 15-031-23-14/2855 від 18.03.2014 року;
визнати незаконним та скасувати пункт 8
вимог Державної фінансової інспекції в
Одеській області про усунення
виявлених ревізією порушень
фінансової дисципліни № 15-031-23-14/2855 від
18.03.2014 року, обґрунтовуючи заявлені
позовні вимоги наступними доводами.

Як зазначає позивач, в період з 25.11.2013
року по 17.02.2014 року, Державною
фінансовою інспекцією в Одеській
області проведено ревізію фінансово -
господарської діяльності Відділення
гідроакустики МГІ НАН України за
період з 01.01.2011 року по 01.11.2013 року, за
результатами якої складено Акт від
24.02.2014 року № 031-11/11 ревізії
фінансово-господарської діяльності
Відділення гідроакустики Морського
гідрофізичного інституту Національної
академії наук України за період з 01.01.2011
року по завершений звітний місяць 2013
року.

24.03.2014 року, Відділення гідроакустики
МГІ НАН України отримало від ДФІ в
Одеській області «Вимоги про усунення
виявлених ревізією порушень
фінансової дисципліни» № 15-031-23-14/2855 від
18.03.2014 року.

Не погоджуючись з деякими висновками
акту ревізії та складеними на їх
підставі пунктами 4,5,6,8 Вимог про
усунення виявлених ревізією порушень
фінансової дисципліни, позивач
звернувся до суду з зазначеним
адміністративним позовом, який в ході
судового розгляду справи представники
позивача підтримали та просили
задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача, Державної
фінансової інспекції в Одеській
області, уточненні позовні вимоги не
визнали, в задоволенні їх просили
відмовити, наполягаючи на правильності
висновків, зроблених під час ревізії,
відповідності їх вимогам чинного
законодавства, підтримуючи доводи,
викладені в письмових запереченнях
долучених до матеріалів справи.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази в їх
сукупності, приходить до наступного
висновку.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, відповідно до п. 1.2.1.3
Плану контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції в
одеській області на 4 квартал 2013 року,
на підставі направлень, виданих
начальником Державної фінансової
інспекції в Одеській області від 25.11.2013
року №№ 1692-1694, ревізійною групою
відділу інспектування у сфері освіти і
науки, проведена планова ревізія
фінансово-господарської діяльності
Відділення гідроакустики Морського
гідрофізичного інституту
Національної академії наук України за
період з 01.01.2011 року по 01.11.2013 року.

За результатами проведеної ревізії
було встановлено ряд порушень та
недоліків фінансової дисципліни, що
викладені в акті ревізії від 24.02.2014 року
№ 031-11/11.

З метою повного усунення виявлених
порушень, попередження їх виникнення в
подальшому, на підставі п. 7 ст. 10 Закону
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні», Державної фінансовою
інспекцією в одеській області були
вставлені «Вимоги про усунення
виявлених ревізією порушень
фінансової дисципліни» від 18.03.2014 року
№ 15-031-23-14/2855, пункт 4,5,6,8 яких є предметом
судового розгляду, у зв'язку з незгодою
позивача з висновками ревізії в
зазначеній частині.

Відносно пункту 4 Вимог, судом
встановлено наступне.

За висновком фінінспекції, в порушення
ст. 15 Закону України «Про відпустки»
від 15.11.1996 року № 504/96-ВР, ст. 216 КЗпП
України, в 2011-2012 роках, підсобному
робочому служби
матеріально-технічного постачання і
комплектації ОСОБА_6, який навчається
без відриву від виробництва у вищому
навчальному закладі надано більшу
кількість днів додаткової оплачуваної
відпустки для участі у сесії на 4-5
курсах навчання, ніж передбачено
законодавством, що призвело до
необґрунтованих видатків коштів
загального фонду на заробітну плату на
загальну суму 1325, 55 грн. та відповідно
до зайвого проведення нарахувань
єдиного соціального внеску на загальну
суму 481,17 грн.

У зв'язку зі встановленим порушенням
трудового законодавства, інспекція
поставила вимогу утримати із
заробітної плати за письмовою згодою
працівника ОСОБА_6 зайво отримані кошти
у сумі 1325, 55 грн. В іншому випадку -
стягнути зазначені кошти з посадових
осіб, якими допущені порушення;
провести перерахунки єдиного
соціального внеску та повернути зайво
сплачені кошти в сумі 481, 17 грн. або
зарахувати в рахунок майбутніх
платежів.

Судом встановлено, що на підставі
довідки - виклику ОНУ імені І.І.
Мечникова від 03.03.2011 року №111-11 щодо
надання ОСОБА_6 оплачуваної додаткової
відпустки для участі в сесії, як
студенту - заочнику 4 курсу на період з
14.03.2011 по 12.04.2011 Відділенням
гідроакустики МГІ НАН України складено
наказ від 11 березня 2011 року №52-ОК, яким
підсобному робочому служби
матеріально-технічного постачання і
комплектації ОСОБА_6 надано додаткову
оплачувану відпустку для участі в
сесії як студенту 4-го курсу заочного
відділення ОНУ імені І.І. Мечникова
терміном на 30 календарних днів з 14
березня 2011 року по 12 квітня 2011 року
включно.

На підставі довідки - виклику ОНУ імені
І.І. Мечникова від 04.10.2011 року №101-11 щодо
надання ОСОБА_6 оплачуваної додаткової
відпустки для участі в сесії, як
студенту - заочнику 5 курсу на період з
10.10.2011 по 07.11.2011 Відділенням
гідроакустики МГІ НАН України складено
наказ від 07 жовтня 2011 року №294-ОК, яким
підсобному робочому служби
матеріально-технічного постачання і
комплектації ОСОБА_6 надано додаткову
оплачувану відпустку для участі в
сесії як студенту 5-го курсу заочного
відділення ОНУ імені І.І. Мечникова
терміном на 29 календарних днів з 10
жовтня 2011 року по 07 листопада 2011 року
включно.

На підставі довідки - виклику ОНУ імені
І.І. Мечникова від 14.02.2012 року №135-12 щодо
надання ОСОБА_6 оплачуваної додаткової
відпустки для участі в сесії, як
студенту - заочнику 5 курсу на період з
12.03.2012 по 09.04 2012 Відділенням
гідроакустики МГІ НАН України складено
наказ від 03 березня 2012 року №121-ОК, яким
підсобному робочому служби
матеріально-технічного постачання і
комплектації ОСОБА_6 надано додаткову
оплачувану відпустку для участі в
сесії як студенту 5-го курсу заочного
відділення ОНУ імені І.І. Мечникова
терміном на 29 календарних днів з 12
березня 2012 року по 09 квітня 2012 року
включно.

Позивач зазначає, що підсобному
робочому служби
матеріально-технічного постачання і
комплектації ОСОБА_6, який навчається
без відриву від виробництва у вищому
навчальному закладі надано додаткові
оплачувані відпустки для участі в
сесії на 4-5 курсах навчання у 2011 - 2012
роках у кількості днів, що не перевищує
встановлений чинним законодавством
України термін, а саме 40 календарних
днів, але з такими доводами суд не
погоджується.

Вимогами пункту 2 частини 1 статті 15
Закону України «Про відпустки»
передбачено, що працівникам, які
успішно навчаються без відриву від
виробництва у вищих навчальних
закладах з вечірньою та заочною
формами навчання, надаються додаткові
оплачувані відпустки: на період
настановних занять, виконання
лабораторних робіт, складання заліків
та іспитів для тих, хто навчається на
третьому і наступних курсах у вищих
навчальних закладах: незалежно від
рівня акредитації з заочною формою
навчання - 40 календарних днів.

Згідно зі статтею 216 Кодексу законів
про працю України, працівникам, які
успішно навчаються без відриву від
виробництва у вищих навчальних
закладах з вечірньою та заочною
формами навчання, надаються додаткові
оплачувані відпустки: 1) на період
настановних занять, виконання
лабораторних робіт, складання заліків
та іспитів для тих, хто навчається на
першому та другому курсах у вищих
навчальних закладах: першого та
другого рівнів акредитації з вечірньою
формою навчання - 10 календарних днів,
третього та четвертого рівнів
акредитації з вечірньою формою
навчання - 20 календарних днів,
незалежно від рівня акредитації з
заочною формою навчання - 30 календарних
днів; 2) на період настановних занять,
виконання лабораторних робіт,
складання заліків та іспитів для тих,
хто навчається на третьому і наступних
курсах у вищих навчальних закладах:
першого та другого рівнів акредитації
з вечірньою формою навчання - 20
календарних днів, третього та
четвертого рівнів акредитації з
вечірньою формою навчання - 30
календарних днів, незалежно від рівня
акредитації з заочною формою навчання -
40 календарних днів; 3) на період
складання державних іспитів у вищих
навчальних закладах незалежно від
рівня акредитації - 30 календарних днів;
4) на період підготовки та захисту
дипломного проекту (роботи) студентам,
які навчаються у вищих навчальних
закладах з вечірньою та заочною
формами навчання першого та другого
рівнів акредитації, - два місяці, а у
вищих навчальних закладах третього і
четвертого рівнів акредитації - чотири
місяці. Тривалість додаткових
оплачуваних відпусток працівникам, які
здобувають другу (наступну) вищу освіту
за заочною (вечірньою) формою навчання
у навчальних закладах післядипломної
освіти та вищих навчальних закладах, що
мають у своєму підпорядкуванні
підрозділи післядипломної освіти,
визначається як для осіб, які
навчаються на третьому і наступних
курсах вищого навчального закладу
відповідного рівня акредитації.
Працівникам, допущеним до складання
вступних іспитів в аспірантуру з
відривом або без відриву від
виробництва, для підготовки та
складання іспитів надається один раз
на рік додаткова оплачувана відпустка
з розрахунку 10 календарних днів на
кожний іспит. Працівникам, які
навчаються без відриву від виробництва
в аспірантурі та успішно виконують
індивідуальний план підготовки,
надається додаткова оплачувана
відпустка тривалістю 30 календарних
днів. Для працівників, які навчаються у
вищих навчальних закладах з вечірньою
та заочною формами навчання, де
навчальний процес має свої
особливості, законодавством може
встановлюватися інша тривалість
відпусток у зв'язку з навчанням.

Згідно положень ч. 6 ст. 15 Закону України
«Про відпустки», відпустки,
передбачені пунктами 1 та 2 частини
першої та частиною четвертою цієї
статті, надаються впродовж навчального
року.

Судом встановлено, що підсобному
робочому служби
матеріально-технічного постачання і
комплектації ОСОБА_6, згідно наказу від
11.03.2011 року № 52-ок, як студенту 4-го курсу
заочного відділення Одеського
національного університету ім.. І.І.
Мечнікова надано 30 календарних днів
додаткової оплачуваної відпустки для
участі у сесії, при цьому позивачем не
було враховано, що попереднім наказом
від 06.10.2009 року № 223-ок, ОСОБА_6, як
студенту 4-го курсу надано 29
календарних днів додаткової
оплачуваної відпустки для участі в
сесії, між тим, законодавством
передбачено, термін додаткової
оплачуваної відпустки для участі у
сесії даної категорії студентів у
кількості 40 календарних днів - протягом
навчального року. Таким чином,
працівнику зайво було нараховано
відпустку кількістю 19 календарних днів
та необґрунтовано проведено видатки у
сумі 935, 40 грн. Впродовж навчального
2011-2012 року, ОСОБА_6, студенту 5 курсу
заочної форми навчання, відповідно до
наказів від 07.10.2011 року № 294-ок; від
03.03.2012 року № 121 - ок, надано відповідно
по 29 календарних днів додаткової
оплачуваної відпустки для участі в
сесії, як результат було зайво
нараховано відпустку за 18 календарних
днів та необґрунтовано проведено
видатки в сумі 390, 15 грн.

З урахуванням встановлених обставин,
суд погоджується з висновками
фінінспекції, щодо недотримання
позивачем вимог законодавства при
наданні додаткової оплачуваної
відпустки найманому працівнику для
участі у сесії, у зв'язку з чим заявлені
позовні вимоги в зазначеній частині
визнає такими, що задоволенню не
підлягають.

За результатом проведеної ревізії
встановлено, що в порушення ст. 8 Закону
України «Про відпустки», п. 17 положення
про добровільну пожежну дружину
(команду), затвердженого постановою КМУ
від 25.02.2009 року № 136 (чинного до 17.07.2013
року), інженеру-конструктору 1
категорії сектору № 2 КТВ ОСОБА_17 та в.о.
завідуючого конструкторського -
технологічного відділу ОСОБА_17,
необґрунтовано нараховано та
виплачено відпускні відповідно у сумі
450, 94 грн. та 175,02 грн. та відповідно зайво
перераховано ЄСВ у сумі 163, 69 грн. та 63,54
грн.

Вжитими у ході ревізії заходами, на
підставі заяви, написаної ОСОБА_17,
додаткова відпустка у кількості 3
робочих днів, як дружиннику
Добровільної пожежної дружини,
замінена на 3 дні щорічної відпустки за
наступний період роботи. При цьому
розмір нарахованого та утриманого
єдиного внеску залишився незмінним - 63,
54 грн.

Таким чином, на час завершення ревізії
залишилось невідшкодованою зайво
виплачена додаткова відпустка ОСОБА_17
на загальну суму 450, 94 грн. та відповідно
зайво перерахованих внесків на суму 163,
69 грн.

З урахуванням викладеного, пунктом 5
Вимог, позивача зобов'язано: утримати
із заробітної плати за письмовою
згодою інженера-конструктора 1
категорії сектору № 2 КТВ ОСОБА_17 зайво
отримані кошти в сумі 450, 94 грн. В іншому
випадку - стягнути з посадових осіб,
якими допущені порушення, кошти в сумі
450,94 грн.; провести перерахунки єдиного
соціального внеску та повернути зайво
сплачені кошти в розмірі 163, 69 грн., або
зарахувати в рахунок майбутніх
платежів.

Судом, за результатом розгляду справи
встановлено, наступне.

17 червня 2011 року, Відділенням
гідроакустики МГІ НАН України складено
наказ №139-ОК, яким ОСОБА_10
інженеру-конструктору І категорії
сектору №2 КТВ надано за період роботи
з 01.04.2010 року по 01.04.2011 року: щорічну
основну відпустку у кількості 24
календарних дня; щорічну додаткову
відпустку за ненормований робочий день
у кількості 07 календарних днів та
всього надано щорічну відпустку у
кількості 31 календарний день з 04 липня
по 03 серпня 2011 року включно. Також
надано оплачувану додаткову відпустку
у кількості 3 робочих днів - 04, 05 та 08
серпня 2011 року, як дружиннику
Добровільної пожежної дружини згідно з
статтею 29 Закону України «Про пожежну
безпеку» та наказом Міністерства
України з питань надзвичайних ситуацій
№70 від 11.02.2014.

14 червня 2012 року, Відділенням
гідроакустики МГІ НАН України складено
наказ №241-ОК, яким ОСОБА_10
інженеру-конструктору І категорії
сектору №2 КТВ надано за період роботи
з 01.04.2011 року по 01.04.2012 року: щорічну
основну відпустку у кількості 24
календарних дня; щорічну додаткову
відпустку за ненормований робочий день
у кількості 07 календарних днів та
всього надано щорічну відпустку у
кількості 31 календарний день з 03 липня
по 02 серпня 2011 року включно. Також,
надано оплачувану додаткову відпустку
у кількості 3 робочих днів - 03, 06 та 07
серпня 2012 року, як дружиннику
Добровільної пожежної дружини згідно з
статтею 29 Закону України «Про пожежну
безпеку» та наказом Міністерства
України з питань надзвичайних ситуацій
№70 від 11.02.2014 року.

Відповідно до положень ст. 8 Закону
України «Про відпустки» передбачено,
що щорічна додаткова відпустка за
особливий характер праці надається: 1)
окремим категоріям працівників, робота
яких пов'язана з підвищеним
нервово-емоційним та інтелектуальним
навантаженням або виконується в
особливих природних географічних і
геологічних умовах та умовах
підвищеного ризику для здоров'я, -
тривалістю до 35 календарних днів за
Списком виробництв, робіт, професій і
посад, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України; 2) працівникам з
ненормованим робочим днем - тривалістю
до 7 календарних днів згідно із
списками посад, робіт та професій,
визначених колективним договором,
угодою. Конкретна тривалість щорічної
додаткової відпустки за особливий
характер праці встановлюється
колективним чи трудовим договором
залежно від часу зайнятості працівника
в цих умовах.

Згідно з пунктом 17 Положення про
добровільну пожежну дружину (команду),
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25.02.2009 №136 (
чинної на час виникнення
правовідносин, втратила чинність
згідно з постановою Кабінету Міністрів
України від 17 липня 2013 року № 564), розмір
та умови оплати праці членів пожежної
дружини (команди), питання
матеріального заохочення,
визначаються статтею 29 Закону України
"Про пожежну безпеку". Членам
добровільних пожежних дружин (команд)
надається додаткова відпустка із
збереженням заробітної плати
тривалістю до 12 календарних днів у
порядку, визначеному колективним
договором. Колективним договором
можуть регулюватися інші виробничі,
трудові та соціально-економічні
відносини, пов'язані з членством у
пожежній дружині (команді). Страхування
членів пожежної дружини (команди)
здійснюється відповідно до Положення
про порядок і умови обов'язкового
особистого страхування працівників
відомчої та місцевої пожежної охорони
і членів добровільних пожежних дружин
(команд), затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 3 квітня
1995 р. N 232. За сім'єю загиблого або
померлого члена пожежної дружини
(команди) зберігається право на пільги,
якими він користувався за місцем
роботи.

Відповідно до вимог статті 29 Закону
України «Про пожежну безпеку», розміри
грошового утримання працівників
відомчої і місцевої пожежної охорони
встановлюються міністерствами, іншими
органами виконавчої влади та органами
місцевого самоврядування і повинні
компенсувати їх фізичні та
інтелектуальні затрати, а також
забезпечувати необхідну готовність
цих підрозділів до гасіння пожеж.
Оплата праці членів добровільних
пожежних дружин (команд) за час їх
участі в ліквідації пожежі або
наслідків аварії, проведення
пожежно-профілактичних заходів, а
також навчальної підготовки та
чергувань провадиться з розрахунку
середньомісячного заробітку за місцем
роботи. Членам добровільних пожежних
дружин (команд) може надаватися
додаткова відпустка із збереженням
заробітної плати до 10 робочих днів на
рік, а також грошові премії та цінні
подарунки.

З урахуванням викладеного, суд
погоджується з доводами позивача, що
інженеру-конструктору І категорії
сектору №2 КТВ ОСОБА_17 правомірно
надано додаткові відпуски у кількості 3
робочих днів як дружиннику
Добровільної пожежної дружини у 2011 - 2012
роках та відповідно вірно та
правомірно нараховано і виплачено
відпускні у сумі 450,94 грн. з
перерахуванням єдиного соціального
внеску у сумі 163,69 грн.

Проведеною ревізією також встановлено,
що в порушення п. 2 ст. 7 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 року
№ 2464-VI, п. 4.3.5 Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
постановою Правління пенсійного фонду
України від 27.09.2010 року № 21-5, за 2011-2012
року та за 10 місяців 2013 року, за рахунок
загального фонду бюджету, позивачем
зайво сплачено єдиного соціального
внеску у загальній сумі 1 716,74 грн.

У зв'язку зі встановленими порушеннями,
пунктом 6 Вимог, позивача зобов'язано:
провести перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум внесків до
Пенсійного фонду та повернути зайво
сплачені кошти в сумі 1 716, 74 грн., або
зарахувати в рахунок майбутніх
платежів, в іншому випадку стягнути з
посадових осіб, якими допущені
порушення, кошти в сумі 1 716, 74 грн.

Перевіряючи правильність висновків
фінінспекції, суд встановив наступне.

16 березня 2011 року, Відділенням
гідроакустики МГІ НАН України видано
наказ №54-ОК, яким звільнено ОСОБА_11,
бухгалтера 1 категорії бухгалтерії з 28
січня 2011 року за прогули без поважних
причин та вирішено виплатити
компенсацію за невикористану щорічну
відпустку за період роботи з 02.06.2011 року
по 28.01.2011 року у кількості 20 календарних
днів.

31 березня 2011 року, Відділенням
гідроакустики МГІ НАН України видано
наказ №77-ОК, про звільнення ОСОБА_12,
інженера 1 категорії відділу
інтегральних рівнянь та крайових задач
гідроакустики за власними бажанням з 31
березня 2011 року та вирішено виплатити
компенсацію за невикористану щорічну
відпустку за період роботи з 01.08.2009 року
по 01.08.2010 року, у кількості 24
календарних дня, та за період роботи
01.08.2010 року по 31.03.2011 року, у кількості 16
календарних днів (всього 40 календарних
днів).

28 квітня 2011 року, Відділенням
гідроакустики МГІ НАН України видано
наказ №86-ОК, яким звільнено ОСОБА_13,
провідного конструктора сектору №1 КТВ
за власними бажанням, з 02 травня 2011
року, та вирішено виплатити
компенсацію за невикористану щорічну
відпустку за період роботи з 01.07.2007 року
по 08.06.2008 року, у кількості 22
календарних дня.

19 січня 2012 року, Відділенням
гідроакустики МГІ НАН України видано
наказ №46-ОК, яким звільнено ОСОБА_14,
інженера 1 категорії відділу
формаційної гідроакустики за власними
бажанням з 23 січня 2012 року, та вирішено
виплатити компенсацію за
невикористану щорічну відпустку за
період роботи з 22.10.2011 року по 23.01.2012
року у кількості 10 календарних днів.

30 серпня 2013 року, Відділенням
гідроакустики МГІ НАН України видано
наказ №353-ОК, яким звільнено ОСОБА_15,
бухгалтера 1 категорії бухгалтерії за
власними бажанням з 30 серпня 2013 року та
вирішено виплатити компенсацію за
невикористану щорічну відпустку за
період роботи з 19.08.2010 року по 09.11.2010
року, у кількості 7 календарних днів.

Відповідно до статті 7 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», єдиний внесок
нараховується: 1) для платників,
зазначених у пунктах 1 (крім абзацу
сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої
статті 4 цього Закону, - на суму
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України "Про оплату праці", та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами; для
платників, зазначених в абзаці сьомому
пункту 1 частини першої статті 4 цього
Закону, - на суму грошового
забезпечення, оплати перших п'яти днів
тимчасової непрацездатності, що
здійснюється за рахунок коштів
роботодавця, та допомоги по тимчасовій
непрацездатності, допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами; допомоги або
компенсації відповідно до
законодавства.

Нарахування та сплата єдиного внеску
за платників, зазначених у пунктах 10, 12,
13 та 14 частини першої статті 4 цього
Закону, здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, але не менше мінімального
страхового внеску за кожну особу; На
період до 1 січня 2023 року платники,
зазначені в абзаці сьомому пункту 1
частини першої статті 4 цього Закону,
які є підприємствами суднобудівної
промисловості (клас 30.11 група 30.1 розділ
30, клас 33.15 група 33.1 розділ 33 КВЕД ДК
009:2010), звільняються від сплати єдиного
внеску на суму оплати перших п'яти днів
тимчасової непрацездатності, що
здійснюється за рахунок коштів
роботодавця, та допомоги по тимчасовій
непрацездатності, що здійснюється за
рахунок Фонду соціального страхування
з тимчасової втрати працездатності. 2)
для платників, зазначених у пункті 4
(крім фізичних осіб - підприємців, які
обрали спрощену систему оподаткування)
та 5 частини першої статті 4 цього
Закону, - на суму доходу (прибутку),
отриманого від їх діяльності, що
підлягає обкладенню податком на доходи
фізичних осіб, та на суму доходу, що
розподіляється між членами сім'ї
фізичних осіб - підприємців, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності. При цьому
сума єдиного внеску не може бути меншою
за розмір мінімального страхового
внеску за кожну особу за місяць, у якому
отримано дохід (прибуток). До членів
сімей фізичних осіб - підприємців, які
беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, належать
дружина (чоловік), батьки, діти та інші
утриманці, які досягли 15-річного віку,
не перебувають у трудових або
цивільно-правових відносинах з такою
фізичною особою - підприємцем, але
спільно з ним провадять підприємницьку
діяльність і отримують від цього
частину доходу; 3) для платників,
зазначених у пункті 4 частини першої
статті 4 цього Закону, які обрали
спрощену систему оподаткування, - на
суми, що визначаються такими
платниками самостійно для себе та
членів сім'ї, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, але не більше максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску, встановленої цим Законом. При
цьому сума єдиного внеску не може бути
меншою за розмір мінімального
страхового внеску за кожну особу; 4) для
платників, зазначених у пункті 11
частини першої статті 4 цього Закону, -
на суму допомоги по тимчасовій
непрацездатності, допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами.

Платники, зазначені у пунктах 10, 12, 13 та
14 частини першої статті 4 цього Закону,
звільняються від сплати єдиного внеску
із сум отриманих ними грошового
забезпечення, допомоги або
компенсації.

Для осіб, які працюють у сільському
господарстві, зайняті на сезонних
роботах, виконують роботи (надають
послуги) за цивільно-правовими
договорами, творчих працівників
(архітекторів, художників, артистів,
музикантів, композиторів, критиків,
мистецтвознавців, письменників,
кінематографістів), та інших осіб, які
отримують заробітну плату (дохід) за
виконану роботу (надані послуги), строк
виконання яких перевищує календарний
місяць, єдиний внесок нараховується на
суму, що визначається шляхом ділення
заробітної плати (доходу), виплаченої
за результатами роботи, на кількість
місяців, за які вона нарахована.
Зазначений порядок нарахування внеску
поширюється також на осіб, яким після
звільнення з роботи нараховано
заробітну плату (дохід) за
відпрацьований час або згідно з
рішенням суду - середню заробітну плату
за вимушений прогул.

Нарахування єдиного внеску
здійснюється в межах максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску, встановленої цим Законом.

Єдиний внесок нараховується на суми,
зазначені в частинах першій і другій
цієї статті, не зменшені на суму
відрахувань податків, інших
обов'язкових платежів, що відповідно до
закону сплачуються із зазначених сум,
та на суми утримань, що здійснюються
відповідно до закону або за договорами
позики, придбання товарів та виплат на
інші цілі за дорученням отримувача.

Єдиний внесок нараховується на суми,
зазначені в частинах першій і другій
цієї статті, незалежно від джерел їх
фінансування, форми, порядку, місця
виплати та використання, а також від
того, чи виплачені такі суми фактично
після їх нарахування до сплати.

Нарахування єдиного внеску за
платників, зазначених у пунктах 2, 3, 6, 7,
8, 9 та 11 частини першої статті 4 цього
Закону, здійснюється платниками,
зазначеними у пункті 1 частини першої
статті 4 цього Закону, за рахунок сум, на
які єдиний внесок нарахований. 7.
Перелік видів виплат, на які не
нараховується єдиний внесок,
затверджується Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 4.3.5 Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
постановою Правління пенсійного фонду
України від 17.09.2010 №2135 (втратила
чинність згідно з постановою правління
Пенсійного фонду України від 21 січня 2014
року N 1-1) передбачено, що визначення
видів виплат, що відносяться до
основної, додаткової заробітної плати
та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, при нарахуванні
єдиного внеску передбачено
Інструкцією зі статистики заробітної
плати, затвердженою наказом Державного
комітету статистики України від 13.01.2004 N
5, зареєстрованою в Міністерстві
юстиції України 27.01.2004 за N 114/8713.

Відповідно до пункту 2.2. Інструкції зі
статистики заробітної плати,
затвердженою наказом Державного
комітету статистики України від 13.01.2004 N
5, фонд додаткової заробітної плати
включає доплати, надбавки, гарантійні і
компенсаційні виплати, передбачені
чинним законодавством, премії,
пов'язані з виконанням виробничих
завдань і функцій. До складу фонду
додаткової заробітної плати входять:
2.2.1. Надбавки та доплати до тарифних
ставок (окладів, посадових окладів) у
розмірах, передбачених чинним
законодавством, за: суміщення професій
(посад); розширення зони обслуговування
або збільшення обсягу робіт; виконання
обов'язків тимчасово відсутнього
працівника; роботу у важких і шкідливих
та особливо важких і особливо
шкідливих умовах праці; інтенсивність
праці; роботу в нічний час; керівництво
бригадою; високу професійну
майстерність; класність водіям
(машиністам) транспортних засобів;
високі досягнення в праці, у тому числі
державним службовцям; виконання
особливо важливої роботи на певний
термін; знання та використання в роботі
іноземної мови; допуск до державної
таємниці; дипломатичні ранги,
персональні звання службових осіб,
ранги державних службовців,
кваліфікаційні класи суддів; науковий
ступінь; нормативний час пересування у
шахті (руднику) від ствола до місця
роботи і назад працівникам, постійно
зайнятим на підземних роботах; роботу
на територіях радіоактивного
забруднення; інші надбавки та доплати,
передбачені чинним законодавством,
включаючи доплату до розміру
мінімальної заробітної плати. 2.2.2.
Премії та винагороди, у тому числі за
вислугу років, що мають систематичний
характер, незалежно від джерел
фінансування (крім сум, указаних у пп.
2.3.2). 2.2.3. Відсоткові або комісійні
винагороди, виплачені додатково до
тарифної ставки (окладу, посадового
окладу). 2.2.4. Оплата роботи в надурочний
час і у святкові та неробочі дні, у
розмірах та за розцінками,
установленими чинним законодавством.
2.2.5. Оплата працівникам днів
відпочинку, що надаються їм у зв'язку з
роботою понад нормальну тривалість
робочого часу при вахтовому методі
організації праці, при підсумованому
обліку робочого часу і в інших
випадках, передбачених законодавством.
2.2.6. Суми, виплачені (при виконанні
робіт вахтовим методом) у розмірі
тарифної ставки (окладу, посадового
окладу) за дні перебування в дорозі до
місцезнаходження підприємства (пункту
збору) - місця роботи і назад,
передбачені графіком роботи на вахті, а
також за дні затримки працівників у
дорозі через метеорологічні умови та з
вини транспортних підприємств. 2.2.7.
Суми виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників. 2.2.8. Суми
компенсації працівникам втрати
частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням термінів її виплати. 2.2.9.
Вартість безоплатно наданих окремим
категоріям працівників відповідно до
законодавства житла, вугілля,
комунальних послуг, послуг зв'язку та
суми коштів на відшкодування їхньої
оплати. 2.2.10. Витрати, пов'язані з
наданням безкоштовного проїзду
працівникам залізничного, авіаційного,
морського, річкового, автомобільного
транспорту та міського
електротранспорту. 2.2.11. Вартість
безкоштовно наданого працівникам
форменого одягу, обмундирування, що
може використовуватися поза робочим
місцем та залишається в особистому
постійному користуванні, або сума
знижки у разі продажу форменого одягу
за зниженими цінами. 2.2.12. Оплата за
невідпрацьований час: оплата, а також
суми грошових компенсацій у разі
невикористання щорічних (основної та
додаткових) відпусток та додаткових
відпусток працівникам, які мають дітей,
у розмірах, передбачених
законодавством; оплата додаткових
відпусток (понад тривалість,
передбачену законодавством), наданих
відповідно до колективного договору;
оплата додаткових відпусток у зв'язку з
навчанням та творчих відпусток; оплата
додаткових відпусток, що надаються
відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"; суми
заробітної плати, що зберігаються за
основним місцем роботи працівників, за
час їхнього навчання з відривом від
виробництва в системі підвищення
кваліфікації та перепідготовки кадрів;
суми, нараховані особам, які проходять
навчання (підготовку) для роботи на
щойно введених у дію підприємствах за
рахунок коштів, передбачених у
загальних кошторисах будівництва;
оплата спеціальної перерви в роботі у
випадках, передбачених законодавством,
оплата пільгового часу неповнолітнім;
оплата працівникам, які залучаються до
виконання державних або громадських
обов'язків, якщо вони виконуються в
робочий час; оплата
працівникам-донорам днів обстеження,
здавання крові та відпочинку, що
надаються після кожного дня здавання
крові або днів, приєднаних за бажанням
працівника до щорічної відпустки;
оплата, що зберігається за працівником,
який підлягає медичному огляду, за
основним місцем роботи за час
перебування в медичному закладі на
обстеженні; оплата простоїв не з вини
працівника.

З урахуванням приведеного аналізу
чинного законодавства, що врегульовує
спірні правовідносини, суд встановив,
що Відділенням гідроакустики МГІ НАН
України правомірно та вірно нараховано
та сплачено єдиний соціальний внесок у
розмірі 1716,14 грн. на суму нарахованої
заробітної плати за видами виплат, які
включають основну та додаткову
заробітну плату, інші заохочувальні та
компенсаційні виплати, у тому числі в
натуральній формі, що визначаються
відповідно до Закону України "Про
оплату праці" по наступним працівникам:
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_16, ОСОБА_14,
ОСОБА_15 У зв'язку з викладеним, висновки
ревізії в зазначеній частині, не
кореспондуються з нормами чинного
законодавства та є помилковими.

Крім того, відповідно до п.2.4 «Порядку
реєстрації та обліку бюджетних
зобов'язань розпорядників бюджетних
коштів та одержувачів бюджетних коштів
в органах Державної казначейської
служби України» (наказ Мінфіна України
від 02.03.2012 рік № 309): розпорядники
бюджетних коштів протягом 7 робочих
днів з дати прийняття ними до виконання
бюджетного фінансового зобов'язання,
якщо інше не передбачено бюджетним
зобов'язанням, але не пізніше
останнього робочого дня місяця,
подають до відповідного органу
Казначейства Реєстр фінансових
зобов'язань за формою згідно з додатком
2 на паперових (у двох примирниках) та
електронних носіях, а також оригінали
документів або їх копій, засвідчених в
установленому порядку, що підтверджує
факт узяття бюджетного зобов'язання та
бюджетного фінансового зобов'язання (в
редакції, яка діяла на час виникнення
правовідносин). Колективним договором
позивача, прийнятого на зборі
трудового колективу 27 грудня 2006 року,
термін якого був продовжений
протоколами зборів первинної
профспілкової організацією на
подальші роки ( по 2014 рік включно), а
саме п.п.2.2.2. виплата авансу та
заробітної плати працівникам
здійснюється в першочерговому порядку
у терміни: за першу половину місяця - 18
числа; за другу половину місяця - 3
числа.

В ході проведеної ревізії також
встановлено, що у Відділенні
гідроакустики встановлено факт
покриття видатків, пов'язаних з
наданням платних послуг, за рахунок
коштів загального фонду кошторису, що
є порушенням вимог п. 1.19, 46 та. п. 49
Порядку складання, розгляду,
затвердження та основних вимог до
виконання кошторисів бюджетних
установ, затвердженого постановою
кабінету Міністрів України від 28.02.2002
року № 228, п. 4,8 ст. 13 Бюджетного Кодексу
України, в частині дотримання вимог
щодо проведення видатків виключно в
межах і за рахунок відповідних
надходжень, запланованих на відповідну
мету у 2011-2012 роках та поточному періоді
2013 року, оскільки за рахунок коштів
загального фонду частково проводилось
нарахування та виплата заробітної
плати працівникам, які фактично були
задіяні при наданні відділенням
гідроакустики платних послуг з охорони
та утримання прибудинкової території,
тобто за рахунок коштів загального
фонду кошторису проведено покриття
видатків, пов'язаних з наданням платних
послуг на загальну суму 192 506, 25 грн.

У зв'язку зі встановленими порушеннями,
пунктом 8 Вимог, фінінспекція
зобов'язала позивача врахувати, що у
відповідності з п. 12 ст. 23 Бюджетного
Кодексу України, право бюджетних
установ на витрачання бюджетних
асигнувань, передбачених у кошторисах
поточного року закінчується 31 грудня
поточного року. У разі надходження
коштів на реєстраційний рахунок по
загальному фонду по КВЕД 0000 по
операціям, проведеним у минулих
бюджетних періодах, отримані кошти у
сумі 192 506, 25 грн. повинні бути
направлені в дохід державного бюджету;
прийняти до відома факт застосування
фінансової санкції у вигляді
попередження про неналежне виконання
бюджетного законодавства та зупинити
операції з бюджетними коштами.

Перевіряючи правильність висновків
фінінспекції в зазначеній частині, суд
встановив наступне.

На виконання вимог Постанови Бюро
Президії НАН України від 17.12.1999 № 377 "Про
сторожову службу охорони Національної
академії наук України" та
Розпорядження Президії НАН України від
31.05.2012 № 373 "Про покращення охорони
об'єктів НАН України", у Відділенні
гідроакустики МГІ НАН України створена
та діє Служба охорони Відділення
гідроакустики

Згідно розділу 1 Постанови Бюро
Президії НАН України від 17.12.1999 № 377 "Про
сторожову службу охорони Національної
академії наук України", основними
завданнями служби охорони є охорона
об'єктів установи, збереження майна та
здійснення контрольно-пропускного
режиму. Чисельність служби - 4,96 одиниці
на один цілодобовий пост.

Пунктом 1.5 Постанови Бюро Президії НАН
України від 17.12.1999 № 377 "Про сторожову
службу охорони Національної академії
наук України" передбачено, що керівники
установ повинні вживати заходів для
раціональної організації охорони.

Згідно штатних розписів за 2011 - 2013 рік
Відділення гідроакустики МГІ НАН
України має 4 штатних працівники, які
працюють у службі охорони по вул.
Преображенській, 3, та ще 1 працівник
працює за трудовим договором у період
відпусток штатних сторожів.

За період 2011 -2013 рік нараховано та
сплачено 192506, 25 грн. на оплату праці 4
штатних працівники, які працюють у
службі охорони Відділення
гідроакустики МГІ НАН України.

Пунктом 1 Порядку складання, розгляду,
затвердження та основних вимог до
виконання кошторисів бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 28.02.2002
№228 передбачено, що кошторис бюджетної
установи (далі - кошторис) - основний
плановий фінансовий документ
бюджетної установи, яким на бюджетний
період встановлюються повноваження
щодо отримання надходжень і розподіл
бюджетних асигнувань на взяття
бюджетних зобов'язань та здійснення
платежів для виконання бюджетною
установою своїх функцій та досягнення
результатів, визначених відповідно до
бюджетних призначень.

Кошторис має такі складові частини:
загальний фонд, який містить обсяг
надходжень із загального фонду бюджету
та розподіл видатків за повною
економічною класифікацією видатків
бюджету на виконання бюджетною
установою (далі - установа) основних
функцій або розподіл надання кредитів
з бюджету за класифікацією
кредитування бюджету; спеціальний
фонд, який містить обсяг надходжень із
спеціального фонду бюджету на
конкретну мету та їх розподіл за повною
економічною класифікацією видатків
бюджету на здійснення відповідних
видатків згідно із законодавством, а
також на реалізацію пріоритетних
заходів, пов'язаних з виконанням
установою основних функцій, або
розподіл надання кредитів з бюджету
згідно із законодавством за
класифікацією кредитування бюджету.
Форма кошторису затверджується
Мінфіном.

Згідно зі статтею 13 Бюджетного кодексу
України, бюджет може складатися із
загального та спеціального фондів.
Складовими частинами загального фонду
бюджету є: 1) всі доходи бюджету, крім
тих, що призначені для зарахування до
спеціального фонду бюджету; 2) всі
видатки бюджету, що здійснюються за
рахунок надходжень загального фонду
бюджету; 3) кредитування бюджету
(повернення кредитів до бюджету без
визначення цільового спрямування та
надання кредитів з бюджету, що
здійснюється за рахунок надходжень
загального фонду бюджету); 4)
фінансування загального фонду бюджету.

Складовими частинами спеціального
фонду бюджету є: 1) доходи бюджету
(включаючи власні надходження
бюджетних установ), які мають цільове
спрямування; 2) видатки бюджету, що
здійснюються за рахунок конкретно
визначених надходжень спеціального
фонду бюджету (у тому числі власних
надходжень бюджетних установ); 3)
кредитування бюджету (повернення
кредитів до бюджету з визначенням
цільового спрямування та надання
кредитів з бюджету, що здійснюється за
рахунок конкретно визначених
надходжень спеціального фонду
бюджету); 4) фінансування спеціального
фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ
отримуються додатково до коштів
загального фонду бюджету і включаються
до спеціального фонду бюджету. Власні
надходження бюджетних установ
поділяються на такі групи: перша група -
надходження від плати за послуги, що
надаються бюджетними установами
згідно із законодавством; друга група -
інші джерела власних надходжень
бюджетних установ. У складі першої
групи виділяються такі підгрупи:
підгрупа 1 - плата за послуги, що
надаються бюджетними установами
згідно з їх основною діяльністю;
підгрупа 2 - надходження бюджетних
установ від додаткової (господарської)
діяльності; підгрупа 3 - плата за оренду
майна бюджетних установ; підгрупа 4 -
надходження бюджетних установ від
реалізації в установленому порядку
майна (крім нерухомого майна). У складі
другої групи виділяються такі
підгрупи: підгрупа 1 - благодійні
внески, гранти та дарунки; підгрупа 2 -
кошти, що отримують бюджетні установи
від підприємств, організацій, фізичних
осіб та від інших бюджетних установ для
виконання цільових заходів, у тому
числі заходів з відчуження для
суспільних потреб земельних ділянок та
розміщених на них інших об'єктів
нерухомого майна, що перебувають у
приватній власності фізичних або
юридичних осіб; підгрупа 3 - кошти, що
отримують вищі та професійно-технічні
навчальні заклади від розміщення на
депозитах тимчасово вільних бюджетних
коштів, отриманих за надання платних
послуг, якщо таким закладам законом
надано відповідне право.

Власні надходження бюджетних установ
використовуються (з урахуванням
частини дев'ятої статті 51 цього
Кодексу) на: покриття витрат, пов'язаних
з організацією та наданням послуг, що
надаються бюджетними установами
згідно з їх основною діяльністю (за
рахунок надходжень підгрупи 1 першої
групи); організацію додаткової
(господарської) діяльності бюджетних
установ (за рахунок надходжень
підгрупи 2 першої групи); утримання,
облаштування, ремонт та придбання
майна бюджетних установ (за рахунок
надходжень підгрупи 3 першої групи);
ремонт, модернізацію чи придбання
нових необоротних активів та
матеріальних цінностей, покриття
витрат, пов'язаних з організацією
збирання і транспортування відходів і
брухту на приймальні пункти (за рахунок
надходжень підгрупи 4 першої групи);
господарські потреби бюджетних
установ, включаючи оплату комунальних
послуг і енергоносіїв (за рахунок
надходжень підгруп 2 і 4 першої групи);
організацію основної діяльності
бюджетних установ (за рахунок
надходжень підгруп 1 і 3 другої групи);
виконання відповідних цільових
заходів (за рахунок надходжень
підгрупи 2 другої групи).

Розподіл бюджету на загальний та
спеціальний фонди, їх складові частини
визначаються виключно цим Кодексом та
законом про Державний бюджет України.

Підставою для рішення Верховної Ради
Автономної Республіки Крим,
відповідної місцевої ради про
створення спеціального фонду у складі
місцевого бюджету може бути виключно
цей Кодекс та закон про Державний
бюджет України.

Передача коштів між загальним та
спеціальним фондами бюджету
дозволяється тільки в межах бюджетних
призначень шляхом внесення змін до
закону про Державний бюджет України,
прийняття рішення про місцевий бюджет
або про внесення змін до нього (крім
випадку, передбаченого частиною другою
статті 57 цього Кодексу).

Платежі за рахунок спеціального фонду
бюджету здійснюються в межах коштів, що
фактично надійшли до цього фонду на
відповідну мету (з дотриманням вимог
частини другої статті 57 цього Кодексу),
якщо цим Кодексом та/або законом про
Державний бюджет України (рішенням про
місцевий бюджет) не встановлено інше.

Створення позабюджетних фондів
органами державної влади, органами
влади Автономної Республіки Крим,
органами місцевого самоврядування та
іншими бюджетними установами не
допускається.

Відкриття позабюджетних рахунків для
розміщення бюджетних коштів (включаючи
власні надходження бюджетних установ)
органами державної влади, органами
влади Автономної Республіки Крим,
органами місцевого самоврядування та
іншими бюджетними установами
забороняється, крім випадку,
передбаченого частиною восьмою статті
16 цього Кодексу, а також крім
розміщення закордонними
дипломатичними установами України
бюджетних коштів на поточних рахунках
іноземних банків у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, та розміщення вищими і
професійно-технічними навчальними
закладами на депозитах тимчасово
вільних бюджетних коштів, отриманих за
надання платних послуг, якщо таким
закладам законом надано відповідне
право.

Планові і звітні показники щодо
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість, повернення кредитів
до бюджету, погашення боргу, розміщення
бюджетних коштів на депозитах,
придбання цінних паперів, забезпечення
встановленого розміру оборотного
залишку бюджетних коштів та інші
відповідні показники, визначені
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
бюджетної політики, обов'язково
відображаються з від'ємним значенням.

З урахуванням приведеного аналізу
чинного законодавства, що врегульовує
спірні правовідносини, суд встановив,
що Відділення гідроакустики МГІ НАН
України правомірно за рахунок
загального фонду здійснювало
нарахування та виплату оплати праці у
розмірі 192 506,25 грн. штатним працівникам,
які працюють у службі охорони
Відділення гідроакустики МГІ НАН
України

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2
Закону України «Про державну
контрольно - ревізійну службу в
Україні», головним завданням державної
контрольно-ревізійної служби є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); добросовісно;
розсудливо.

З урахуванням встановлених в ході
розгляду справи фактів та з'ясованих
обставин, суд прийшов до висновку, що
заявлені позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6-14, 17, 19, 70, 71, 86, 159-164
КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Відділення гідроакустики Морського
гідрофізичного інституту Національної
академії наук України до Державної
фінансової інспекції України в
Одеській області про визнання
незаконними та скасування пунктів
вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та
скасувати пункт 5 Вимог Державної
фінансової інспекції в Одеській
області про усунення виявлених
ревізією порушень фінансової
дисципліни № 15-031-23-14/2855 від 18.03.2014 року.

Визнати протиправним та
скасувати пункт 6 Вимог Державної
фінансової інспекції в Одеській
області про усунення виявлених
ревізією порушень фінансової
дисципліни № 15-031-23-14/2855 від 18.03.2014 року.

Визнати протиправним та
скасувати пункт 8 Вимог Державної
фінансової інспекції в Одеській
області про усунення виявлених
ревізією порушень фінансової
дисципліни № 15-031-23-14/2855 від 18.03.2014 року.

В іншій частині позову -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через Одеський
окружний адміністративний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
Н.В. Бжассо

Визнати протиправним та скасувати
пункт 5 Вимог Державної фінансової
інспекції в Одеській області про
усунення виявлених ревізією порушень
фінансової дисципліни № 15-031-23-14/2855 від
18.03.2014 року.

Визнати протиправним та
скасувати пункт 6 Вимог Державної
фінансової інспекції в Одеській
області про усунення виявлених
ревізією порушень фінансової
дисципліни № 15-031-23-14/2855 від 18.03.2014 року.

Визнати протиправним та
скасувати пункт 8 Вимог Державної
фінансової інспекції в Одеській
області про усунення виявлених
ревізією порушень фінансової
дисципліни № 15-031-23-14/2855 від 18.03.2014 року.

В іншій частині позову - відмовити

07 липня 2014 року