Справа № 570/5840/13-а
Суддя: Коробов С.О. С. О.
Дата ухвалення: 2013-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 570/5840/13-а
номер провадження 2-а/570/276/2013
У Х В А Л А

20 грудня 2013 року

Суддя Рівненського
районного суду Рівненської області, (як
адміністративного суду) ОСОБА_1,
перевіривши виконання вимог ст.ст. 104-106
КАС України по адміністративній справі
за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Зорянської сільської ради
рівненського району Рівненської
області про скасування рішення
Зорянської сільської ради № 214 від
17.08.2011 року та № 827 від 20.09.2012 року,
визнання нечинним Державного акта про
право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

Подаючи свою позовну заяву,
позивач виходив з того, що даний спір є
справою адміністративної юрисдикції.

З позовної заяви вбачається, що
предметом спору є питання вирішення
земельного спору в межах реалізації
положень ст. 118 ЗК України.

За положеннями ч. 1 ст. 107 КАС України
суддя після одержання позовної заяви
з’ясовує, зокрема, чи належить позовну
заяву розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

За ст. 17 КАС України компетенція
адміністративного судочинства не
поширюється на публічно-правові
справи, які належить вирішувати в
порядку цивільного судочинства.

Як роз’яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п. 7 постанови від 1 березня 2013
року № 3 “Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ” земельні відносини, суб’єктами
яких є фізичні чи юридичні особи,
органи місцевого самоврядування,
органи державної влади, а об’єктами —
землі у межах території України,
земельні ділянки та права на них, у тому
числі на земельні частки (паї),
регулюються земельним і цивільним
законодавством на принципах
забезпечення юридичної рівності прав
їх учасників, забезпечення гарантій
прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5
Земельного кодексу України). Захист
судом прав на землю у цих відносинах
здійснюється способами, визначеними
статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому
числі шляхом визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування.
Відповідно до цього спори, що виникають
із земельних відносин, у яких хоча б
однією зі сторін є фізична особа,
незважаючи на участь у них суб’єкта
владних повноважень, згідно зі статтею
15 ЦПК розглядаються в порядку
цивільного судочинства. Це стосується,
наприклад, позовів про визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади, органів місцевого
самоврядування щодо видання дозволу на
виготовлення (розроблення) проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, вирішення інших питань, що
відповідно до закону необхідні для
набуття і реалізації права на землю,
про надання чи передачу земельної
ділянки у власність або користування
чи невирішення цих питань, припинення
права власності чи користування землею
(статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та
інші), крім спорів, передбачених
частиною першою статті 16 Закону
України від 17 листопада 2009 року №1559-VI
“Про відчуження земельних ділянок,
інших об’єктів нерухомого майна, що на
них розміщені, які перебувають у
приватній власності, для суспільних
потреб чи з мотивів суспільної
необхідності”, про цивільну
відповідальність за порушення
земельного законодавства (статті 210, 211
ЗК), про повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

У правовій позиції,
викладеній ВСУ до даної постанови,
вказано, що дана категорія справ є
земельним спором, який підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства. Так, 19 червня 2013 року
Верховний Суд України виніс постанову
за результатами розгляду справи
№6-57цс13 щодо визнання недійсним
державного акта на право приватної
власності на земельну ділянку та
скасування його державної реєстрації.
Крім того, ВСУ постановив, що у спорах,
пов`язаних із правом власності на
земельні ділянки, недійсними можуть
визнаватися як зазначені рішення, на
підставі яких видано відповідні
державні акти, так і самі акти на право
власності на земельні ділянки.

Суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі
в порядку ч. 1 ст. 109 КАС України, якщо
заяву не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Отже, на підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 17, 109 КАС України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті
провадження в адміністративній справі
за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Зорянської
сільської ради Рівненського району
Рівненської області про скасування
рішення Зорянської сільської ради № 214
від 17.08.2011 року та № 827 від 20.09.2012 року,
визнання нечинним Державного акта про
право власності на земельну ділянку.

Копію ухвали разом із
позовною заявою та доданими до неї
матеріалами повернути особі, яка
подала позовну заяву.

Повторне звернення до
адміністративного суду з тією самою
позовною заявою не допускається.

Роз’яснити позивачу, що
даний спір належить розглядати в
порядку цивільного судочинства судом
загальної юрисдикції.

Апеляційна скарга на ухвалу
суду першої інстанції подається
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя

Коробов С.О.