Справа № 2а/0570/10811/2012
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2012-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі
Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Кравченко Т.О.,
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя Донецької області про
скасування судового наказу № 2н-1634,
виданого 23 вересня 2011 року, та з
матеріалами, доданими до нього,
перевіривши дотримання вимог ст.ст.105-106
Кодексу адміністративного судочинства
20 серпня 2012 року ОСОБА_1 звернулася до
Донецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя Донецької області, в якому
просила скасувати судовий наказ №
2н-1634, виданий 23 вересня 2011 року.
На підставі п.4 ч.1 ст.107 Кодексу
адміністративного судочинства
України, (далі за текстом - КАС України),
суддя після одержання позовної заяви,
окрім інших обставин, з'ясовує, чи
належить позовну заяву розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.
З'ясовуючи належність до
адміністративної юрисдикції спірних
правовідносин, що виникли між
позивачем та відповідачем, суддя
виходить з нижченаведеного.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
Ч.1 ст.129 Конституції України визначено,
що судді при здійсненні правосуддя
незалежні і підкоряються
Відповідно до ч.1 ст.126 Основного Закону
України незалежність суддів
гарантується Конституцією і законами
Пленум Верховного Суду України у
постанові від 13.06.2007 №8 «Про
незалежність судової влади» роз'яснив,
що оскільки незалежність суддів є
основною передумовою їх об'єктивності
та неупередженості, суддя при
здійсненні правосуддя підкоряється
лише закону і нікому не підзвітний.
Згідно з положеннями п.п.10, 12 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
13.06.2007 №8 виключне право перевірки
законності та обґрунтованості судових
рішень має відповідний суд згідно з
процесуальним законодавством.
Оскарження у будь-який спосіб судових
рішень, діяльності судів і суддів щодо
розгляду та вирішення справи поза
передбаченим процесуальним законом
порядком у справі не допускається, і
суди повинні відмовляти у прийнятті
позовів та заяв з таким предметом.
Прийняття до розгляду будь-якими
особами чи органами, крім апеляційного
або касаційного суду, заяв, у яких
оскаржуються судові рішення, їх
розгляд є порушенням незалежності та
самостійності суду.
Крім того, ч.2 ст.126 Конституції України
містить заборону впливу на суддів у
Системний аналіз наведених правових
норм та правової позиції Пленуму
Верховного Суду України дозволяє дійти
висновку про те, що рішення, дії або
бездіяльність суду в рамках здійснення
ним правосуддя, тобто розгляду і
вирішення конкретної справи, не можуть
бути оскаржені шляхом звернення з
адміністративним позовом, предметом
якого є оскарження таких рішень, дій чи
бездіяльності суду, а відповідачем -
суд.
Оскарження рішень, дій або
бездіяльності суду поза встановленою
Конституцією та законами України
процесуальною формою є порушенням
принципу незалежності суддів, а також
порушенням заборони впливу на суддів у
Згідно з положеннями ч.1 ст.17 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.
Відповідно до роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України, викладеного у
постанові від 12.06.2009 №6 «Про
деякі питання, що виникають у судовій
практиці при прийнятті до провадження
адміністративних судів та розгляді
ними адміністративних позові до судів
і суддів», у розумінні положень ч.1 ст.2,
п.п.1, 7 і 9 ст. 3, ст.17, ч.3 ст.50 КАС України
суди та судді при розгляді ними
цивільних, господарських,
кримінальних, адміністративних справ
та справ про адміністративні
правопорушення не є суб'єктами владних
повноважень, які здійснюють владні
управлінські функції, і не можуть бути
відповідачами у справах про оскарження
їх рішень, дій чи бездіяльності,
вчинених у зв'язку з розглядом судових
справ.
З позовної заяви та доданих до неї
матеріалів вбачається, що підставою
для звернення позивача до суду
слугував неналежний, на його погляд,
розгляд Орджонікідзевським районним
судом м. Маріуполя Донецької області
заяви Комунального підприємства
«Комунальник» про видачу судового
наказу про стягнення заборгованості за
користування послугами з вивезення та
розміщення твердих побутових відходів
в сумі 405,32 грн. і витрат по сплаті
інформаційно-технічного забезпечення
в сумі 30,00 грн. з ОСОБА_1, а також
порушення норм процесуального права,
які, на погляд позивача, були допущені
Орджонікідзевським районним судом м.
Маріуполя Донецької області під час
видачі судового наказу № 2н-1634/11 від 8
Захист прав, свобод та інтересів
боржника в наказному провадженні
забезпечується правом боржника подати
заяву про скасування судового наказу
та можливістю апеляційного оскарження
зміненого судового наказу чи судового
наказу, щодо якого суд прийняв ухвалу
про залишення заяви про його
скасування без задоволення.
Так, відповідно до ч.1 ст.105 Цивільного
процесуального кодексу України, (далі -
ЦПК України), боржник має право
протягом десяти днів з дня отримання
копії судового наказу подати заяву про
якого скасування. Заява про скасування
судового наказу може також бути подана
органами та особами, яким законом
надано право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб. Заява про
скасування судового наказу подається в
суд, який видав судовий наказ.
Відповідно до ч.2 ст.105-1 ЦПК України
заява боржника про скасування судового
наказу, подана після закінчення строку,
встановленого ч.1 ст.105 цього Кодексу,
залишається без розгляду, якщо суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку для
подання цієї заяви. У разі якщо суд
прийшов до висновку про поновлення
строку на подання заяви про скасування
судового наказу, який набрав законної
сили, то в ухвалі про прийняття такої
заяви до розгляду суд має вирішити
питання про зупинення виконання
судового наказу.
Абз.2 ч.9 ст.105-1 ЦПК України передбачено,
що змінений судовий наказ чи судовий
наказ, щодо якого суд прийняв ухвалу
про залишення заяви про його
скасування без задоволення, можуть
бути оскаржені в апеляційному порядку,
встановленому цим Кодексом.
Беручи до уваги викладене, суддя
приходить до висновку, що захист прав,
свобод та охоронюваних законом
інтересів ОСОБА_1, якщо такі були
порушені під час наказного
провадження, має здійснюватися шляхом
подання цією особою до
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя Донецької області заяви про
скасування судового наказу, а у випадку
незгоди з результатами розгляду такої
заяви - шляхом подання апеляційної
скарги до Апеляційного суду Донецької
області в м. Маріуполі. Як наслідок,
подану ОСОБА_1 до Донецького окружного
адміністративного суду позовну заяву
не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства, суддя відмовляє у
відкритті виконавчого провадження в
адміністративній справі.
Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст.ст.107, 109, 160, 165, 254 КАС України, суддя -
1. Відмовити у відкритті провадження в
за позовом ОСОБА_1 до
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя Донецької області про
скасування судового наказу № 2н-1634,
виданого 23 вересня 2011 року.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті
провадження в адміністративній справі
невідкладно надіслати особі, яка
подала позовну заяву, разом із позовною
заявою та усіма доданими до неї
3. Роз'яснити особі, яка звернулася з
позовною заявою, що оскарження рішень,
дій або бездіяльності суду, вчинених у
зв'язку з розглядом цивільної справи, в
тому числі в рамках наказного
провадження, має здійснюватися в
порядку цивільного судочинства за
процедурою, визначеною Цивільним
процесуальним кодексом України.
4. Роз'яснити особі, яка звернулася з
позовною заявою, що повторне звернення
тієї ж особи до адміністративного суду
з таким самим адміністративним
позовом, щодо якого постановлена
ухвалу про відмову у відкритті
провадження, не допускається.
5. Ухвала може бути оскаржена особою,
яка подала позовну заяву, в
апеляційному порядку шляхом подання
апеляційної скарги до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд протягом п'яти
днів з дня отримання копії ухвали.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.
6. Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги ухвала, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Суддя