Справа № 805/5769/14
Суддя: Маслоід О.С.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2014 р.
Справа №805/5769/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови:

Постановлена у нарадчій кімнаті

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді Маслоід О.С.

при секретарі судового засідання -
Заднепровській В.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Центрально-Міському
районі

м. Горлівки

до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від

нещасних

випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Центрально-

Міському районі м. Горлівки

про стягнення заборгованості, -

за участю

представників сторін: від позивача
-Усова О.М.

від відповідача -
не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Центрально - міському районі м.
Горлівки (надалі - позивач) звернулося
до Донецького окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Центрально -
міському районі м. Горлівки (надалі -
відповідач) про стягнення витрат по 11
особовим справам пенсіонерів, яким
виплачені пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві у
сумі 1 549,23 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
наступним. Позивачем до відповідача
були надані акти звірки за березень
2014року, щодо сум сплачених пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, для відшкодування
понесених позивачем витрат у загальній
сумі 1549,23грн., відповідач відмовився
відшкодовувати понесені витрати.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час, дату та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, через канцелярію суду
надав заперечення по справі, в яких
зазначив, що по особам, яким позивачем
були сплачені пенсії, у зв'язку із
втратою годувальника, він не повинен
відшкодовувати витрати, оскільки
позивачем надані пенсійні справи осіб,
які не мають права на отримання
страхових виплат від відповідача.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази та заслухавши пояснення
представника позивача, суд дійшов
висновку про часткове задоволення
позовних вимог, з огляду на наступне.

За березень 2014року позивач здійснив
виплату пенсії по втраті годувальника
особам: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12 на загальну суму 1549,23
грн.

Позивачем за вказаний період були
складені акт щомісячної звірки витрат
по особових справах зазначених
потерпілих, які він надав
відповідачеві для заліку.

Відповідачем за вказаний період суми
виплачених пенсій по зазначеним особам
не прийняті до заліку, оскільки вказані
особи не мають права на отримання
страхових виплат від нього.

Згідно ч. 4 п. 4 Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, який затверджений
Постановою Правління Пенсійного Фонду
України та Правління Фонду Соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4 та зареєстрований в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 року за № 376/7697
(надалі Порядок) відшкодуванню
підлягають суми, що виплачуються
відповідно до Законів України «Про
пенсійне забезпечення», «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячно цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім і померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію, сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

З набранням чинності Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності» обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності у зв'язку із втратою
годувальника, покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Тобто, чинним законодавством саме на
відповідача у справі - Фонд соціального
страхування покладений обов'язок щодо
відшкодування шкоди при настанні
страхового випадку.

Відповідно до п. 2 Порядку він визначає
механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України (далі - Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків) Пенсійному фонду України
(далі - Пенсійний фонд) витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

П. 5 Порядку встановлено, що органи
Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа
місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення звірку
витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Згідно п. 6 Порядку Головні Управління
Пенсійного фонду та управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
підставі акта щомісячної звірки витрат
за особовими справами потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (надалі Закон) у разі,
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. Страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутись до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Отже, вказаною нормою обумовлено право
Пенсійного фонду на звернення до суду
із даним позовом.

Згідно ч. 16 ст. 34 Закону виплата пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання провадиться
потерпілому відповідно до
законодавства про пенсійне
забезпечення, крім випадків,
передбачених пунктом 2 статті 8 та
статтею 9 цього Закону.

Ч. 3 ст. 30 Закону України «Про
загальнообов'якове державне пенсійне
страхування» передбачено, що пенсія по
інвалідності від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання призначається відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'якове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Ч. 1 ст. 36 цього Закону визначено, що
пенсія у зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по інвалідності, а в
разі смерті пенсіонера або осіб,
зазначених у частині другій статті 32
цього Закону, - незалежно від
тривалості страхового стажу. При цьому
дітям пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається незалежно
від того, чи були вони на утриманні
годувальника.

Ст. 21 Закону визначений перелік
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків у разі настання
страхового випадку.

Відповідно ст. 28 Закону страховими
виплатами є грошові суми, які згідно із
статтею 21 цього Закону Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків виплачує застрахованому чи
особам, які мають на це право, у разі
настання страхового випадку. Зазначені
грошові суми складаються із:

1)страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі -щомісячна страхова виплата);

2)страхової виплати в установлених
випадках однаразової допомоги
потерпілому (членам його сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
померлого);

3)страхової виплати пенсії по
інвалідності потерпілому;

4)страхові виплати у зв'язку з втратою
годувальника;

5)страхові виплати дитині, яка
народилася інвалідом внаслідок
травмування на виробництві або
професійного захворювання її матері
під час вагітності;

6)страхових виплат на медичну та
соціальну допомогу.

Згідно ст. 33 Закону у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті. Такими непрацездатними
особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16
до 18 років, які не працюють, або старші
за цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягли 60 років, якщо вони не
працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких
померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством.

Відповідачем не враховані суми
витрат на виплату пенсій ОСОБА_2 у
зв'язку із втратою годувальника -
батька, оскільки на момент гибелі
батька ОСОБА_13 не досяг 55 річного віку,
був працевлаштований, інвалід 3 групи з
дитинства первинно з 2003року, таким
чином на момент смерті батька він був
працездатний та не знаходився на його
утриманні.

Матеріалами справи
підтверджується, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, на момент смерті батька
ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2, виповнилось
38років, в період 18.02.1991-20.12.2012років був
працевлаштований, отримав
інвалідність з дитинства лише в 2003році,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть від 20.11.1991року НОМЕР_1,
розпорядженням від 17.01.2013року та копією
трудової книжки, довідкою МСЕК № 381935
від 13.12.2012року. Таким чином, дана особа
не має права на одержання страхових
виплат, оскільки на момент смерті
батька він не був інвалідом чи
непрацездатною особою, яка перебувала
на утриманні померлого.

Відповідачем не враховані суми витрат
на виплату пенсій у зв'язку із втратою
годувальника жінкам - дружинам,
оскільки вони на момент загибелі
чоловіків - потерпілих не перебували на
утриманні, їм не було 55 років, вони не
мали інвалідність: ОСОБА_5, ОСОБА_4

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, на
момент смерті чоловіка ОСОБА_14
ІНФОРМАЦІЯ_4 виповнилось 53роки, була
працевлаштована, що підтверджується
свідоцтвом про укладення шлюбу від
24.09.1986року серія НОМЕР_2, свідоцтвом про
смерть від 16.06.2010року серія НОМЕР_3,
трудовою книжкою.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 народження, на
момент смерті годувальника
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_15 виповнилось
48років, була працевлаштована, що
підтверджується свідоцтвом про
одруження від 25.07.1954року Серія НОМЕР_4,
свідоцтвом про смерть від 16.06.1984року
серія НОМЕР_5, розпорядженням від
19.02.2010року.

Позивачем до матеріалів справи по цим
особам надалі довідки, які свідчать про
проживання подружжя за однією адресою,
але ці довідки не є доказами
знаходження жінок на утриманні
чоловіка на момент його смерті.

Згідно ст. 35 Закону факт перебування на
утриманні потерпілого встановлюється
в судовому порядку.

Таким чином, з урахуванням наведених
вище положень законодавства, позивач
не має права на відшкодування
відповідачем суми пенсії на загальну
суму 435,69 грн.,сплачених вказаним
особам, оскільки вони не відносяться
до осіб, визначених ст.33 Закону.

Крім цього, не підлягають
відшкодуванню і поштові витрати по
вказаним особам на суму 1,15грн., таким
чином загальна сума складає 436,88грн.

Ст. 72 Кодексу адміністративного
судочинства передбачено, що обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 08.09.2011 року
по справі № 2а/0570/415/2011 були задоволені
позовні вимоги позивача за попередній
період про відшкодування витрат на
виплату пенсій у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання по наступним особам:
ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, яка залишена без змін рішенням
Вищого адміністративного суду у справі
№К/999/94757/11.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 26.01.2012року
по справі 2а/0570/22790/2011 позовні вимоги
позивача були задоволені за попередній
період про відшкодування витрат на
виплату пенсій у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання по наступним особам:
ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка залишена без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06.03.2012року.

З огляду на викладене, позивач має
право на відшкодування відповідачем
суми пенсії, сплачених вказаним особам
на загальну суму 1112,35 грн., що
складається з витрат сплаченої пенсії
у зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві у розмірі 1107,91грн. та
поштового збору - 4,44грн.

На підставі вищевикладеного та
керуючись Законами України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», «Про пенсійне
забезпечення», Порядком відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, який затверджений
Постановою Правління Пенсійного Фонду
України та Правління Фонду Соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4 та зареєстрований в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 року за № 376/7697,
Інструкцією про встановлення
причинного зв'язку смерті з
професійним захворюванням (отруєнням)
або трудовим каліцтвом, яка
затверджена Наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 15
листопада 2005 р. N 606 та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 2 грудня
2005 р. за N 1455/11735 ст. 2, 7-12, 69-72, 87-98, 122-163, 254
Кодексу адміністративного
судочинства, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
на користь Управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі м.
Горлівки витрати на виплату пенсії по
втраті годувальника, сплачених ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12 на загальну суму 1112,35
грн.

В іншій частині відмовити.

Вступна та резолютивна частини
постанови проголошені в судовому
засіданні 27.06.2014 року в присутності
представника позивача.

Зазначена постанова може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень
у випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Скарга подається до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд.

Повний текст постанови
виготовлено та підписано 02 липня 2014
року.

Суддя
Маслоід О.С.