Справа № 577/2927/14-а
Суддя: Кущенко М. Ф.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/2927/14-а
Провадження № 2-а/577/67/14
Конотопський міськрайонний суд
Сумськоїо бласті в складі
головуючого суддді
представника позивача
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м.Конотоп та Конотопському районі про
визнання дій неправомірними та
зобов"язання здійснення дій до
призначення пільгової пенсії,-
ОСОБА_2 звернувся до суду з
вищевказаним адміністративним позовом
у якому просить визнати неправомірною
відмову управління Пенсійного фонду
України в м.Конотоп та Конотопському
районі від 10.04.2014 р., яку він отримав
15.04.2014р., у призначенні йому пенсії за
віком,як учаснику ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС у 1986 році зі зниженням
пенсійного віку на 10 років та
зобов"язати відповідача здійснити
призначення такої пенсії з 23.10.2013р.
В обґрунтування вимог зазначає, що він
є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році
(категорія 2) і має право на отримання
пенсії зі зменшенням пенсійного віку
на 10 років, відповідно до ч.1 ст. 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
У період з 11.05. по 27.05.1986 р. він працював в
зоні відчуження в м. Чорнобилі на
роботах по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, куди був
направлений із постійного місця роботи
- автотранспортного підприємства
управління будівництва Смоленськоої
АЕС. Режим роботи був цілодобовим: 8
годин зміна, 16- відпочинок. Проживали в
самому Чорнобилі в ПТУ №23.
Після досягнення 50-річного віку,
22.01.2013 р. він звернувся до управління
Пенсійного фонду України в м.Конотоп та
Конотопському районі з заявою про
призначення йому пенсії відповідно до
ч.1 ст. 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», надавши усі необхідні
документи, передбачені діючим
законодавством. Однак отримав
письмову відмову з послинням на те , що
фактично не підтверджується його
робота у зоні відчудження за вказаний
У судовому засіданні позивач і його
представник позовні вимоги підтримали
і просять їх задовольнити. Додатково
пояснили, що після закінчення
відрядження позивач 27.05.1986 р.
повернувся із відрядження на роботу на
будівництво Смоленської АЕС, здав до
бухгалтерії документи про відрядження
, табель обліку робочого часу в зоні
відчудження і за роботу в зоні
відчудження йому провели оплату в
трьохкратному розмірі. Позивач
визнаний ліквідатором наслідків
аварії на ЧАЕС і йому видане
відповідне посвідчення 2 категорії.
Управління пенсійного фонду закидає
йому до вини, що він не представив
відповідної довідки по Формі № 122.
Однак він цієї форми представити не
може, так як підприємство, на якому
працював позивач, ліквідовано. ОСОБА_2
особисто виїздив до Смоленська для
збору відповідних документів. Однак
цих документів ніде не залишилось і
бувший головний бухгалтер їхнього
підприємства ОСОБА_5 підтвердила йому,
що документи, які він здав після
відрядження до Чорнобиля в 1986р., не
збереглися. ОСОБА_2 безпосередньо возив
сухий бетон до 4-го енергоблоку
Чорнобильсьвої АЕС з 13.05. по 21.05.1986р.
вклюючно, а до 27.05.1986р. в м. Чорнобилі
виконував інші перевезення і за роботу
йому заплатили в трьохкратному
Представник відповідача за
довіреністю Тарасенко О.М. задоволенню
вимог заперечує, при цьому посилається
на те, що згідно Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсії №22-1 від 25.11.2005 р.
основним документом, що визначає час
виконання робіт з ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні
відчудження, є довідка Ф122, яка
видається на підставі первинних
документів лише тими підприємствами,
установами, організаціями, у складі
яких працівник безпосередньо
виконував роботи по ліквідації. У разі
ж не можливості подання довідки за
формою №122 для визначення права на
призначення пенсії надаються інші
первинні документи, що підтверджують
період роботи в зоні відчудження.
Їхнє управління особисто
зверталося і до державного архіву
Смоленської області, і до відкритого
акціонерного товариста "Атомтранс", і
до архівного відділу Адміністрації
муніципальної освіти "місто
Десногорськ" та до приватного
акціонерного товариства
"Вишгороденергобудтранс", але там
відповідних даних не має, оскільки вони
Таким чином підставою для відмови
було те, що позивач не надав первинні
документи, що підтверджують періоди
роботи в зоні відчуження (табелі обліку
робочого часу за період в зоні
відчуження, копії відомостей на
виплату заробітної плати тощо).
Суд, вислухавши доводи сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
за наступних підстав.
Відповідно до ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.
Згідно ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення чоловіками 60 років та
наявності відповідного страхового
Частиною ч.1 ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які працювали у зоні відчуження з
моменту аварії до 1 липня 1986 року
незалежно від кількості робочих днів,
пенсії надаються із зменшенням
пенсійного віку, встановленого для
одержання державних пенсій на 10 років.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1986 році
(категорія 2). Дана обставина
підтверджується відповідним
посвідченням з відміткою в ньому про
перереєстрацію, копія якого
знаходиться в матеріалах справи (а.с.13)
та матеріалами Конотопського міського
управління праці та соціального
захисту населення (а.с.33-35).
Загальний стаж його роботи становить
більше 30 років (а.с.5-10).
Судом також встановлено, що в період з
11.05.1986 року по 27.05.1986 року ОСОБА_2 був
безпосередньо зайнятий на роботах,
передбачених постановою ЦК КПРС, Ради
Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987 року
№14970378 і постановою Ради Міністрів СРСР
і ВЦРПС від 05.06.1986 року №665-195, що дають
право на державну пенсію на пільгових
умовах відповідно списку №1,
затвердженого постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173.
Дана обставина підтверджується
довідками виданими Автотранспортним
підприємством Управління будівництва
Смоленської АЕС за № 03/1063 від 20.11.90р. та
№ 110 від 16.11.1991р. ОСОБА_2 про період
участі в ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС та про виплату
йому за роботу в зоні ліквідації
заробітку в розмірі 411,15 крб., з
урахуванням коефіцієнта 3 відповідно
до Постанови Ради Міністрів України та
Укрпрофради від 10.06.1986 року №207-7.
Вказані довідки видавались в період ,
коли підприємство , на якому раніше
працював позивач, не було ліквідовано
і видавались вони на підставі табелю
обліку робочого часу і
розрахунково-оплатної відомості , про
що в них зазначено.(а.с.11-12). Вказані
дані зафіксовані і в Архівній довідці
державного архіву Смоленської
області, де вказана сума оплати
позивачу виділена як Чорнобильська
(л.с.17). Вказана обставина
підтверджується і довідкою ОСОБА_5,
бувшого головного бухгалтера
Автотраспортного підприємства при
управління будівництва Смоленської
Крім цього загальновідомим є факт,
що працівники атомних електростанцій,
чи ті, що працювали на будівництві
таких станцій в першу чергу
направлялись на ліквідацію наслідків
Як зазначив Конституційний Суд
України у рішенні від 25.10.2000 р. №12-рп/2000 -
зоною відчудження є територія, що з
26.04.1986р. охоплює ту частину радіаційно
небезпечних земель, рівень забруднення
яких зумовив необхідність евакуації
населення у 1986 році на підставі
відповідних актів органів державної
влади, незалежно від часу прийняття цих
актів та проведення евакуації.
До вказаної зони віднесено і м.
Чорнобиль, де працював позивач.
Відповідно до абзацу четвертого
підпункту 1 пункту 1 постанови Ради
Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10
червня 1986 року N 207-7 (207с-86-п) оплата праці
працівників підприємств, організацій
і установ, відряджених у зону
відчуження для виконання робіт,
пов'язаних з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС в зоні відчуження і
запобіганням забрудненню
навколишнього середовища, провадилась
у III, II, I зонах небезпеки у 4-, 3-,
2-кратному розмірах тарифної ставки
понад середньомісячну заробітну
плату, яка відповідно до чинного
законодавства зберігалась за основним
На решті території зони відчуження, що
не була віднесена до зон небезпеки
(зона особливого контролю), оплата
праці повинна була провадитись з дня
аварії в однократному розмірі тарифних
ставок, посадових окладів відповідно
до постанови ЦК КПРС, Президії
Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів
СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року N 524-156
(0524400-86) (постанова Ради Міністрів УРСР
від 08.05.86 р. N 168 (168с-86-п) та абзацу
четвертого підпункту 1 пункту 1
постанови Ради Міністрів УРСР і
Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7
(207с-86-п). Зазначене повідомлялось
листом Держкомпраці УРСР і Укрпрофради
від 08.01.87 р. N 05/2-25-2; 03-51-8.
Отже, застосування коєфіцієнта 3
при виплаті заробітної плати позивачу
за період з 11 по 27 травня 1986 р. свідчить
про те, що ОСОБА_2 у цей час працював
саме у зоні відчудження, у зв"язку з чим
посилання представника відповідача на
відсутність документів підтверджуючих
перебування позивача у вказаний період
в зоні відчудження, не може
заслуговувати на увагу суду, оскільки
спростовуються наведеними доказами.
Крім того, за загально відомими
правилами в установі, що приймає особу,
яка прибула у відрядження, робляться у
посвідченні про відрядження
відповідні відмідки про прибуття та
відбуття. При цьому будь-яких
документів відносно відрядженої особи
у цій установі не залишається, оскільки
посвідчення про відрядження для
нарахування відповідних коштів,
повертається до установи, з якої
прибула особа. Отже, установа, що
приймає особу, яка прибула у
відрядження, фактично не може видати
Відсутність інших первинних
документів, які підтверджували б
перебування ОСОБА_2 у зоні відчуження в
травні 1986 року, на переконання суду, є
підтвердженням їх неналежного
збереження в установі, в якій працював
позивач і яка вже давно ліквідована, а
не доказом того, що ОСОБА_2не перебував
в зоні відчуження в травні 1986 року. Це
не повинно бути проблемою людини в
призначенні їй заслуженої пенсії.
Також слід зазначити, що згідно
вищевказаного Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій при наявності
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та довідки про період (періоди) участі в
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, надання будь-яких
інших документів не є обов"язковим.
За наведених обставин суд
приходить до переконання, що ОСОБА_2 має
право на призначення йому пенсії зі
зменшенням пенсійного віку на 10 років,
згідно ст. 55 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
Після досягнення 50 років, позивач
22.01.2014 року звернувся до управління
Пенсійного фонду України в м.Конотоп та
Конотопському районі з заявою про
призначення пенсії зі зниженням
пенсійного віку згідно ст. 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з наданням
вказаних документів, що не
заперечується і представником
Як вбачається з листа управління
Пенсійного фонду України від 10.04.2014 р.
ОСОБА_2 було відмовлено у призначенні
пенсії зі зниженням пенсійного віку
згідно Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", оскільки фактично робота у
зоні відчудження за вказаним ним
період не підтверджується (а.с.14).
Разом з тим, зроблений висновок,
на переконання суду, є хибним та такими
що не відповідає вимогам чинного
Згідно частини 1, 2 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Суд вважає, що представник
відповідача не надав достатніх
беззаперечних доказів на
обґрунтування правомірності відмови.
Враховуючи те, що, позивач 22.01.2014 р.,
звернувшись до управління Пенсійного
фонду України в м.Конотоп та
Конотопському районі з заявою про
призначення йому пенсії відповідно до
ст. 55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", подав всі необхідні
документи, які підтверджують його
участь у ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС , він має право на призначення
йому пенсії відповідно до ч. 1 ст. 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а дії управління
Пенсійного фонду України в м.Конотоп та
Конотопському районі щодо відмови в
призначенні пенсії зі зменьшенням
пенсійного віку є неправомірними.
Відповідно до вимог ст. 45 ч.1 п.1
Закону України "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування пенсія за віком
призначається з дня , що настає за днем
досягнення пенсійного віку. Оскільки
позивач народився 23.10.1963р., то пенсія
йому повинна бути призначена з 24.10.2013р.,
оскільки він звернувся для її
призначенням у відведений
законодаством 3 місячний термін, а не з
23.10.2013р., як просить позивач.
Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 97, 100, 158-163 КАС
України, суд -
Визнати неправомірним рішення
управління Пенсійного фонду України в
м.Конотоп та Конотопському районі щодо
відмови у призначенні учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія
2) ОСОБА_2 пенсії зі зниженням
пенсійного віку згідно ч.1 ст. 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Конотопі та
Конотопському районі вчинити дії по
призначенню ОСОБА_2 пенсії зі
зменшенням пенсійного віку на 10 років,
відповідно до ч.1 ст. 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 24 жовтня
Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Конотопський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя: М. Ф. Кущенко