Справа № 2а-4709/12/2670
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/57268/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: Сіроша
М.В.,

суддів:
Блажівської Н.Є.,

Костенка М.І.,

розглянувши у письмовому проваджені
касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Просто-страхування» (далі -
Товариство) на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 19
червня 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23 серпня 2012 року у справі за
адміністративним позовом Товариства
до Державної комісії з регулювання
ринків фінансових послуг України (далі
- Комісія), третя особа: ОСОБА_2,

про визнання протиправним та
скасування припису та постанови,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2012 року Товариство звернулося
до суду з адміністративним позовом про
визнання протиправним та скасування
припису Комісії № СК-421/11-1246 від 25.11.2011
року (далі - Припис № СК-421/11-1246) щодо
застосування заходів впливу у вигляді
зобов'язання усунути виявлені
порушення законодавства у сфері
фінансових послуг, скасування
постанови Комісії № 541/421/12/1-СК від
15.03.2012 року (далі - Постанова №
541/421/12/1-СК) про застосування штрафу за
вчиненні порушення.

На обґрунтування позову зазначило, що
при прийнятті оскаржуваного припису та
постанови, Комісія не врахувала
надання страхувальником неправдивих
відомостей про настання страхового
випадку (дорожньо-транспортної
пригоди), наявність на місці ДТП
дорожнього знаку обмеження швидкості
руху, у зв'язку з чим були порушені п.12.1
Правил дорожнього руху.

Приймаючи припис та постанову, Комісія
вийшла за межі своїх повноважень,
оскільки до її повноважень не входить
встановлення зазначеної події.

19 червня 2012 року постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23 серпня 2012 року, у задоволенні
позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
першої та апеляційної інстанцій
зазначили, що Комісією правомірно та в
межах своїх повноважень прийняті
оскаржувані припис та постанова з
підстав порушення Товариством
законодавства у сфері страхування при
виплаті страхового відшкодування.

Товариство звернулося з касаційною
скаргою з вимогою скасування постанови
Окружного адміністративного суду м.
Києва та ухвали Київського
апеляційного адміністративного суду і
ухвалення нової постанови про
задоволення позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального
та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 25.11.2011 року Комісія винесла
Припис № 421/11-1246-СК щодо порушення
Товариством п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 20, ч. 1 ст. 25
Закону України «Про страхування», п. 2.15,
п. 2.16 розділу 2 Ліцензійних умов
провадження страхової діяльності,
затверджених розпорядженням Державної
комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України № 40 від
28.08.2003 року, яким запропоновано усунути
виявлені порушення вимог
законодавства в сфері надання
фінансових послуг до 31.01.2012 року.

15 березня 2012 року Комісія прийняла
Постанову № 541/421/12/1-СК щодо
застосування до Товариства штрафу, у
розмірі 8 500,00 грн.

Судами встановлено, що 18.01.2010 року між
ОСОБА_3 та Товариством був укладений
договір серії АТЛ № 000576 страхування
автомобіля «Honda Accord», державний номер
НОМЕР_1.

16 грудня 2010 року ОСОБА_2 звернувся до
Товариства з повідомленням про
пошкодження застрахованого автомобіля
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

14 січня 2011 року Товариство повідомило
ОСОБА_2, що на підставі ст. 25 Закону
України «Про страхування» Товариство
прийняло рішення щодо здійснення
страхового розслідування та
трасологічного дослідження.

Відповідно до висновку автотехнічного
та транспортно-трасологічного
дослідження № 0279 від 28 січня 2011 року
встановлено, що ДТП сталося у зв'язку з
порушенням ОСОБА_2 пункту 12.1 Правил
дорожнього руху.

На підставі цього висновку Товариством
було прийняте рішення про відмову
ОСОБА_2 у виплаті страхового
відшкодування на підставі пункту 2.3.2.6
договору страхування, з тих підстав, що
відповідно до протоколу про
адміністративне правопорушення та
постанови про відмову у порушенні
кримінальної справи за фактом
дорожньо-транспортної пригоди від
23.12.2010 року ДТП було скоєне із-за
порушення ОСОБА_2 пункту 12.1 Правил
дорожнього руху.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього
руху України при виборі в установлених
межах безпечної швидкості руху водій
повинен ураховувати дорожню
обстановку, а також особливості
вантажу, що перевозиться, і стан
транспортного засобу, щоб мати змогу
постійно контролювати його рух та
безпечно керувати ним.

Згідно з п. 2.3.2.6 договору страхування у
будь-якому випадку за цим договором
Страховик не відшкодовує збитки, що
сталися в результаті ДТП внаслідок
грубого порушення Страхувальником
(водієм) ПДР, а саме перевищення
застрахованим ТЗ встановлених
обмежень швидкості руху.

Колегія суддів не погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій про відмову у задоволенні
позову, з таких підстав.

Відповідно до п. 1 Положення про
Державну комісію з регулювання ринків
фінансових послуг України,
затвердженого указом Президента
України № 292/2003 від 4.04.2003 року, Державна
комісія з регулювання ринків
фінансових послуг України (далі -
Комісія) є центральним органом
виконавчої влади зі спеціальним
статусом.

Комісія - це спеціально уповноважений
орган виконавчої влади у сфері
регулювання ринків фінансових послуг у
межах, визначених законодавством.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 36 Закону
України «Про страхування» основними
функціями Уповноваженого органу є
проведення перевірок щодо
правильності застосування
страховиками (перестраховиками) та
страховими посередниками
законодавства про страхову діяльність
і достовірності їх звітності.

Відповідно до пунктів 2, 3 ч. 1 ст. 37
Закону України «Про страхування»
уповноважений орган має право:
проводити перевірку щодо правильності
застосування страховиками
законодавства України про страхову
діяльність і достовірності їх
звітності за показниками, що
характеризують виконання договорів
страхування, не частіше одного разу на
рік призначати проведення за рахунок
страховика додаткової обов'язкової
аудиторської перевірки з визначенням
аудитора; видавати приписи страховикам
про усунення виявлених порушень вимог
законодавства про страхову діяльність,
а у разі їх невиконання зупиняти чи
обмежувати дію ліцензій цих
страховиків до усунення виявлених
порушень або приймати рішення про
відкликання ліцензій та виключення з
державного реєстру страховиків
(перестраховиків).

Суди попередніх інстанцій при
розгляді справи не дослідили чи
належить до компетенції Комісії оцінка
законності прийнятих Страховиком
рішень про страхове відшкодування та
визначення події страхових випадків.

Згідно з ч. 4 ст. 26 Закону України
«Про страхування» відмову страховика
у страховій виплаті може бути
оскаржено страхувальником у судовому
порядку.

Враховуючи те, що судами попередніх
інстанцій не були встановлені
обставини щодо повноважень Комісії при
здійснені перевірок страховиків,
постанова суду першої інстанції та
ухвала апеляційного суду підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень з направленням справи на новий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справ.

Колегія суддів прийшла до висновку, що
рішення першої та апеляційної
інстанцій підлягають скасуванню,
адміністративна справа направленню до
суду першої інстанції для нового
розгляду.

Керуючись ст., ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Просто-страхування» задовольнити
частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 19 червня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 серпня 2012
року скасувати, адміністративну справу
направити до Окружного
адміністративного суду м. Києва на
новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:
Сірош М.В.

Блажівська Н.Є.

Костенко М.І.