Справа № 2а-7188/11
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 р.
Справа № 122291/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Заверухи О.Б.,

суддів
Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 18 серпня 2011 року про
залишення позовної заяви без розгляду
по справі за позовом ОСОБА_1 до
начальника Управління Пенсійного
фонду України в м. Луцьку Волинської
області Гаврилюк Євгенії Адамівни про
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

10.06.2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до начальника Управління
Пенсійного фонду України в м. Луцьку
Волинської області Гаврилюк Євгенії
Адамівни в якому просила скасувати
повністю постанову по справі про
адміністративне правопорушення від
17.12.2010 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 18 серпня 2011 року
позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що оскаржувана
постанова була винесена 17 грудня 2010
року, а позивачка звернулася з позовом
про її скасування 10 червня 2011 року,
тобто з пропуском строку звернення до
адміністративного суду.

Ухвалу в апеляційному порядку
оскаржила позивачка, вважає її
незаконною та необґрунтованою, просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та направити справу для продовження
розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовні вимоги без розгляду,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачка пропустила десятиденний
строк для оскарження постанови про
адміністративне правопорушення,
передбачений ст.289 КУпАП, оскільки
постанова винесена 17.12.2010 року, а
позивач звернулась до суду 10.06.2011 року.

Проте, з таким висновком суду першої
інстанції не може погодитись, оскільки
при вирішенні спірного питання, суд
неправильно застосував норми
процесуального права.

Предметом даного адміністративного
спору є оскарження постанови про
адміністративне правопорушення.

За правилами ст.289 КУпАП України, скаргу
на постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови. В разі пропуску
зазначеного строку з поважних причин
цей строк за заявою особи, щодо якої
винесено постанову, може бути
поновлено органом (посадовою особою),
правомочним розглядати скаргу.

Стаття 228 КУпАП передбачає право
позивача на оскарження постанови до
органів державної влади та посадових
осіб, крім того, цією статтею
передбачено, що скарга може подаватися
у вищестоящий орган або місцеві суди.

Позивачкою у відповідності до вказаних
норм законодавства 24.12.2010 року подано
скаргу до Головного управління
Пенсійного фонду України у Волинській
області (а.с.13-14), 31.12.2010 року листом,
отриманим позивачкою 10.03.2011 року,
позивачку повідомлено, що скарга
залишена без задоволення (а.с.15-17).

16.03.2011 року позивачка звернулась до
Голови правління Пенсійного фонду
України з відповідною скаргою (а.с.18-19),
який листом від 19.04.2011 року повідомив,
що скарга залишена без задоволення
(а.с.20).

Відповідно до ч.4 ст.99 КАС України, якщо
законом передбачена можливість
досудового порядку вирішення спору і
позивач скористався цим порядком, то
для звернення до адміністративного
суду встановлюється місячний строк,
який обчислюється з дня, коли позивач
дізнався про рішення суб'єкта владних
повноважень за результатами розгляду
його скарги на рішення, дії або
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, за
результатами розгляду скарг від 24.12.2010
року та від 16.03.2011 року були надані
відповіді Головного управлінням
Пенсійного фонду України та Голови
правління Пенсійного фонду України
відповідно.

Однак, судом першої інстанції не
встановлено дати отримання останньої
відповіді.

Отже, судова колегія вважає, що позивач
скористався правом досудового порядку
урегулювання спору, а тому відповідно
до ч.4 ст.99 КАС України, строк для
оскарження постанови ним не пропущено.

На думку колегії суддів, суд першої
інстанції неповністю зясував
обставини, що мають значення для
справи, зокрема в частині, що
стосується наявності поважних причин
пропуску строку звернення до суду та не
надав належної правової оцінки доводам
позивача з цього питання.

Тому колегія суддів вважає, що висновок
суду першої інстанції про відсутність
поважних причин пропуску ОСОБА_1 строку
звернення до суду з даним позовом є
передчасним, необґрунтованим, що
суперечить вимогам ст. 159 КАС України.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржувана ухвала
постановлена з порушенням норм справа,
судом неповно з'ясовано обставини, що
мають значення для вирішення питання
про пропущення позивачем строку
звернення до суду, тому її слід
скасувати та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 199,
ст. 204, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 18 серпня 2011 року
про залишення без розгляду позовної
заяви у справі № 2а-7188/11/0308- скасувати та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
О.Б. Заверуха

Судді:
О.М. Гінда

В.В. Ніколін