Справа № 2а-1048/11/0970
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 р.
Справа № 45081/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Костіва М.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Відкритого акціонерного
товариства «Івано-Франківський завод
«Промприлад» на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 12 квітня 2011
року у справі за позовом Відкритого
акціонерного товариства
«Івано-Франківський завод
«Промприлад» до Управління Пенсійного
фонду України в Богородчанському
районі про визнання протиправними та
зобов'язання вчинення дій,-

В С Т А Н О В
И Л А:

28.03.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання дій
відповідача при складанні Розрахунку
протиправними в частині віднесення
пенсії, призначеної на пільгових
умовах ОСОБА_1, до такої, що призначена
відповідно до п.«б»-«з» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
зобов'язання відповідача змінити
Розрахунок з дотриманням норм ч.4 ст.13
та ст.100 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
згідно із ч.4 ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» порядок
пенсійного забезпечення особам, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
законодавством, що діяло раніше,
визначається ст.100 даного Закону. А тому
пенсії, призначені відповідно до вимог
ст.100 цього Закону, відшкодуванню
підприємством не підлягають. Вважає, що
призначення пенсій на пільгових умовах
ОСОБА_1 здійснено відповідачем
безпосередньо при складанні
оскаржуваного розрахунку, а тому
вбачає необхідність зобов`язати
відповідача внести зміни до нього.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 12
квітня 2011 року в задоволені
адміністративного позову відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що пільгова пенсія призначена на
умовах роботи за Списком №2 не може
слугувати доказом її призначення саме
на підставі ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», оскільки на
таких умовах роботи (за Списком №2)
можливе також призначення пільгової
пенсії відповідно до ст.100 цього Закону.
Також вказують на те, що у протоколі
відповідача №477 від 27.04.2007 року
наводяться відомості про стаж роботи
ОСОБА_1 за Списком №2 (ст.100) тривалістю 6
років.

Особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про місце та час розгляду
справи, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1
ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволені позову суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем правомірно складено
оскаржуваний розрахунок в частині
віднесення пенсії, призначеної на
пільгових умовах ОСОБА_1, до такої, що
призначена відповідно до п.«б»-«з» ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», оскільки правомірність
рішення про призначення пенсії даній
особі на підставі вказаної статті
Закону доведена постановою
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 08.12.2010 року
по справі №4120/10/0970, яка набрала
законної сили.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що позивач є
юридичною особою, зареєстрованою в
управлінні Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області як платник
страхових внесків.

Відповідачем 27.04.2007 року призначено
пенсію ОСОБА_1 за віком на пільгових
умовах відповідно до п.«б»-«з» ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

13.01.2011 року управління Пенсійного фонду
України в Богородчанському районі
направило управлінню Пенсійного фонду
України в м.Івано-Франківську
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій в частині
пенсій, призначених відповідно до
п.«б»-«з» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», в тому числі
стосовно ОСОБА_1

18.02.2011 року управління Пенсійного фонду
України в м.Івано-Франківську
направило позивачу лист та розрахунок
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до ч.2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до
п.«б»-«з» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» за 2010 року.

Відповідно до даного розрахунку
позивача зобов`язано сплачувати
щомісячно відшкодування витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій, в
тому числі стосовно ОСОБА_1 в розмірі
1601,19 грн.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» право на пенсію
за віком на пільгових умовах мають
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, за Списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим КМУ, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки після досягнення 55 років і при
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 12 років та 6 місяців на
зазначених роботах.

Колегія суддів зазначає, що постановою
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 08.12.2010 року
по справі №4120/10/0970 доведено
правомірність рішення відповідача про
призначення громадянину ОСОБА_1 пенсії
на пільгових умовах у відповідності до
ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», яка набрала законної
сили (а.с.39-41, 74).

Суд першої інстанції при вирішенні
даної адміністративної справи
зазначив, що ОСОБА_1 досяг віку, з якого
набув право на призначення пенсії на
пільгових умовах після 1992 року, тобто
після введення в дію Закону України
«Про пенсійне забезпечення». , а
відповідно до п.2 рішення
Конституційного Суду України від 09.02.1999
року до події, факту застосовується той
закон або іншій нормативно-правовий
акт, під час дії якого вони настали або
мали місце.

Колегія суддів вважає, що суд при
вирішенні вищезгаданої справи дійшов
правильного висновку про вірне
призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових
умовах відповідно до ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
визначення відповідачем обов`язку
позивача на здійснення відшкодування
понесених витрат на виплату і доставку
цих пенсій виходячи з наступного.

Стаж ОСОБА_1 за Списком №2 із шкідливими
та важкими умовами праці, згідно
Довідки позивача від 25.10.2005 року №26/36
становить 15 років 05 місяців 06 днів
(а.с.54). Крім того згідно протоколу №477
від 27.04.2007 року стаж за Списком №2
становить 15 років 05 місяців 07 днів та за
Списком №2 (ст.100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення») 06 років 06
місяців 06 днів (а.с.68).

Відповідно до ст.100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», визначається
право па призначення пільгових пенсій
особам, які працювали, до введення в дію
цього Закону (до 1 січня 1992 року) на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, передбачених раніше
діючим законодавством. Списки
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, робота на яких давала право
на пільгове пенсійне забезпечення до
01.01.1992 року і, відповідно дає право па
призначення пенсії за нормами статті
Закону України «Про пенеійнс
забезпечення», були затверджені
постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 року №1173.

Відповідно до ст.13 зазначеного Закону
право па пенсію за віком на пільгових
умовах мають працівники зайняті повний
робочий день па підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важким умовами праці за
Списком №1 та шкідливими і важкими
умовами праці за Списком №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України і за результатами атестації
робочих місць. Відповідно до Порядку
Проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів Україні
від 01.08.1992 року. № 442, атестація робочого
місця передбачає визначення
(підтвердження) права працівників на
пільгове пенсійне забезпечення за
роботу у несприятливих умовах. Це право
визначається за ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», бо саме ця
стаття вимагає атестацію робочого
місця.

Згідно пункту 3 Порядку до пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до
21.08.1992 року та за результатами
проведення атестації робочих місць за
умовами праці після 21.08.1992 року.

Відповідно із виписки із наказу №124 від
07.12.1995 року по ВАТ «Івано-Франківський
завод «Промприлад» «Про атестацію
робочих місць і затвердження Списків
професій і посад, зайнятість в яких дає
право на пенсію за віком на пільгових
умовах» проведено атестацію робочого
місця - полірувальник, зайнятий
поліруванням вирбів з металу із
застосуванням шкідливих речовин не
нижче 3-го класу небезпеки та робочого
місця - електрогазозварник, зайнятий на
різанні і ручному зварюванні.(а.с.64)

Дана атестація робочого місця
проведена відповідно до постанови КМ
України №442 від 01.08.1992 року «Про порядок
проведення атестації робочих місць за
умовами праці»

Виходячи з наведеного, в разі, якщо
особа працювала на пільгових роботах
як до 01.01.1992 року так і після цієї дати
пенсія їй призначається за нормами
ст..13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» і, відповідно,
відшкодування на виплату та доставку
пенсій здійснюється за цією ж статтею.

Тому колегія суддів вважає покликання
апелянта на те, що пільгова пенсія
призначена на умовах роботи за Списком
№2 не може слугувати доказом її
призначення саме на підставі ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», оскільки на таких
умовах роботи (за Списком №2) можливе
також призначення пільгової пенсії
відповідно до ст.100 цього Закону
безпідставними.

Згідно п.2 розділу XV Прикінцеві
положення Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
зазначеним особам пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення». При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Абзацом четвертим пункту першого
статті 2 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що об'єктом
оподаткування для платників збору є
фактичні витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів «б»- «з» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого ст. 12 цього закону.

Згідно абзацу третього пункту першого
статті 4 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» на обов'язкове державне
пенсійне страхування встановлюється
ставка збору у розмірі 100 відсотків від
об'єкта оподаткування, визначеного
абзацом четвертим пункту 1 статті 2
цього Закону, а саме фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів «б»-
«з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до абзацу першого пункту 6.1
розділу 6 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженою постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року №21-1 витрати на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах застрахованим особам,
які працювали або працюють на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
підлягають відшкодуванню в розмірі 100%
фактичних витрат на виплату і доставку
таких пенсій.

Згідно пунктів 6.4, 6.5, 6.8, 6.9 розділу 6
Інструкції, розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій. Розрахунки складаються на
підставі відомостей відділів з
призначення пенсій органів Пенсійного
фонду України, які подаються до 1 січня
поточного року та протягом 10 днів з дня
прийняття рішення про призначення
нової пенсії. Підприємства щомісяця до
25-го числа вносять до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах. У разі зміни розміру
пенсії або настання обставин, які
впливають на суму відшкодування
(смерть пенсіонера, зміна місця
проживання та ін.), органи Пенсійного
фонду повідомляють про це підприємства
в місячний термін з моменту виникнення
цих обставин. Суми фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за період з дати призначення пенсії до
дати складання розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», сплачуються одночасно із
оплатою фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць. У разі призначення
пенсій на пільгових умовах особам, які
мають необхідний стаж роботи не за
місцем призначення цієї пенсії, орган
Пенсійного фонду за місцем призначення
пенсії надсилає повідомлення згідно з
додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї
Інструкції для зазначених підприємств
у двох примірниках через орган
Пенсійного фонду за місцезнаходженням
цього підприємства. Відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку, відтак подана
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства
«Івано-Франківський завод
«Промприлад» залишити без задоволення,
а постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 12
квітня 2011 року у справі №2а-1048/11/0970 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
шляхом подання скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І. Довга

М.В.Костів