Справа № 826/18651/13-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Смолій І.В.
Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2014 року м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді:
Желтобрюх І.Л.,

суддів:
Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Глобекс Україна» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 31 січня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Глобекс Україна» до
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Глобекс Україна»
звернулось до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві та просило визнати протиправними
та скасувати податкові
повідомлення-рішення від 04 листопада
2013 року № та №.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 31
січня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
першої інстанції скасувати як таку, що
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити в повному обсязі. В
обґрунтування вимог апеляційної
скарги посилається на те, що сукупність
наданих ним доказів та належним чином
оформлених первинних документів
повною мірою підтверджує реальність
проведених господарських операцій з ПП
«Адвертайм Столиця», ТОВ «Фірма
«Сервіс-Транс» та ТОВ «Епро-Дівайс» за
період, що перевірявся, а тому вважає
висновки суду першої інстанції хибними
та такими, що не відповідають
обставинам справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги
за наявними в матеріалах справи
письмовими доказами колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
працівниками Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі м.
Києва Державної податкової служби
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю «Глобекс
Україна» з питань правильності
нарахування, повноти та своєчасності
внесення до бюджету сум податків за
взаємовідносинами з ТОВ «Епро-Дівайс»
за жовтень -листопад 2012 року, за
взаємовідносинами з ПП «Адвертайм
Столиця» за грудень 2012 року та січень
2013 року, та за взаємовідносинами з ТОВ
«Фірма «Сервіс-Транс» за
квітень-травень 2013 року.

За результатами перевірки складено Акт
від 18.10.2013 за №990/26-53-22-04-21/36688358.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем: пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податковою кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток на загальну суму 637 701,00грн., а
також порушення п. 201.1, 201.2, 201.4, 201.6, 201.7
ст. 201, п. 198.6 ст. 198 Податковою кодексу
України, в результаті чого занижено
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 1 404 971,00 грн.

На підставі Акта перевірки Державною
податковою інспекцією у Дніпровському
районі м.Києва Державної податкової
служби 04.11.2013 винесено податкові
повідомлення-рішення, а саме : №,
яким за позивачем визначено суму
зобов'язання з податку на прибуток в
розмірі 797 126,00грн. в тому числі за
основним платежем в сумі 637 701,00грн. та
штрафні санкції в розмірі 159 425,00грн.;
№, яким за позивачем визначено
суму зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 1 756 214,00грн. в тому
числі за основним платежем в сумі 1 404
971,00грн. та штрафні санкції в розмірі 351
243,00грн.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що за
спірними операціями між позивачем та
контрагентом лише оформлювались
окремі первинні документи та податкові
накладні без фактичного виконання
контрагентами обумовлених операцій,
чим створювалась видимість (зовнішні
ознаки) реального здійснення операцій
та правомірності формування спірних
сум податкових вигод, наслідком чого є
отримання позивачем необґрунтованої
податкової вигоди. Складені за такими
операціями первинні документи та
податкові накладні внаслідок
«безтоварності» спірних операцій, є
юридично дефектними та не створюють
правових наслідків для цілей
формування податкових вигод, що,
відповідно, зумовлює висновок про
відсутність у позивача підстав для
формування спірних сум податкових
вигод.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
виходить з такого:

Відповідно до п.п.134.1.1. п. 134.1. ст.131 ПК
України об'єктом оподаткування податку
на прибуток підприємств є прибуток із
джерелом походження з України та за її
межами, який визначається шляхом
зменшення суми доходів звітного
періоду, визначених згідно зі статтями
135-137 цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138-143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України; ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.6 ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу .

Відповідно до п. 201.10. ст. 201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.
Порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового
кредиту.

Для підтвердження включення до складу
податкового кредиту сум податку на
додану вартість сплачених позивачем у
складі ціни за придбану продукцію та
виконані роботи, необхідні первинні
документи, оформлені відповідно до
вимог Закону України «Про
бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні».

Статтею 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» встановлено
вимоги до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку. Згідно з даною
нормою, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем TOB «Епро-Дівайс», ПП
«Адвертайм Столиця» та TOB «Фірма
«Сервіс-Транс» були укладені договори
поставки.

Відповідно договору поставки від 28.08.2012
№280812/1 з TOB «Епро-Дівайс», контрагент
зобов'язався поставити позивачу
поліграфічну продукцію, вартість,
асортимент та кількість якої
визначається рахунками-фактури. На
підтвердження товарності вказаного
правочину позивачем надано
рахунки-фактури, видаткові накладні та
податкові накладні, платіжні
доручення, акт звірки розрахунків,
докази на підтвердження наступного
руху товару, придбаного позивачем в TOB
«Епро-Дівайс».

Відповідно договору від 01.10.2012 №3110 між
TOB «Глобекс Україна» та ПП «Адвертайм
Столиця» останнє зобов'язалось
поставити позивачу протягом 30-ти днів
товар, найменування якого та
асортимент визначаються
Специфікацією.

На підтвердження товарності вказаного
правочину позивачем надано
рахунки-фактури, видаткові накладні та
податкові накладні, платіжні
доручення, акт звірки розрахунків,
специфікація товару та докази на
підтвердження наступного руху товару,
придбаного позивачем в ПП «Адвертайм
Столиця».

Відповідно договору поставки від 18.03.2013
№18032013 з TOB «Фірма «Сервіс-Транс»
останнє зобов'язувалось поставити
позивачу товар - поліграфічну
продукцію.

На підтвердження товарності вказаного
правочину позивачем надано
рахунки-фактури, видаткові накладні та
податкові накладні, платіжні
доручення, акт звірки розрахунків та
докази на підтвердження наступного
руху товару, придбаного позивачем в TOB
«Фірма «Сервіс-Транс».

Вищеозначені документи відповідають
положенням ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та п.2.4 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку.

Крім того, на момент підписання
господарських договорів та їх
виконання контрагенти позивача були
зареєстровані платниками податків на
додану вартість. При цьому, податковий
орган не довів того, що позивач діяв без
належної обачності й обережності, і
йому мало бути відомо про порушення,
які допускав його контрагент, а також
не зазначено інших обставин, які могли
б свідчити про недобросовісність
позивача. Також не надано доказів, які б
свідчили про наявність обставин, що
виключають обґрунтованість заявленої
позивачем податкової вигоди, зокрема,
щодо безтоварного та/або фіктивного
характеру здійснених операцій.

В свою чергу, висновки податкового
органу та суду першої інстанції
стосовно фіктивності спірних
господарських операцій ґрунтуються
виключно на даних Акта «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки TOB «Епро-Дівайс» від 23.05.2013 №41/22-
00/37896740, Акта «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ПП Адвертайм Столиця» від
20.06.2013 №394/22- 2/37422839, Акта «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки TOB «Фірма «Сервіс-Транс» від
23.07.2013 №17/22- 03/38275254, однак, колегія
суддів вважає, що такі Акти не є
належними та допустимими доказами,
оскільки, з огляду на таке:

- постановою Київського окружного
адміністративного суду від 06.08.2013,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 05.02.2014 по справі №810/2570/13-а визнано
протиправними дії ДПІ у Вишгородському
районі Київської області ДПС щодо
вжиття заходів з метою проведення
зустрічної звірки ТОВ «Епро-Дівайс»
щодо підтвердження господарських
відносин з платниками податків за
жовтень - грудень 2012 року та
січень-квітень 2013 року, результати яких
оформлені Актом від 23.05.2013 року
№41/22-00/37896740;

- постановою Київського окружного
адміністративного суду від 24.07.2013,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 27.02.2014 по справі №810/3504/13-а визнано
протиправними дії ДПІ у
Києво-Святошинському районі ГУ
Міндоходів у Київській області щодо
проведення перевірки ПП «Адвертайм
Столиця», за результатами якої
складено Акт від 20 червня 2013 року
№394/22-2/37422839;

- постановою Київського окружного
адміністративного суду від 06.09.2013,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28.01.2014 по справі №810/4196/13-а визнано
протиправними дії ДПІ у
Києво-Святошинському районі ГУ
Міндоходів у Київській області щодо
проведення перевірки TOB «Фірма
«Сервіс-Транс», за результатами якої
складено Акт від 23.07.2013 №17/22-03/38275254.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, відповідачем як суб'єктом
владних повноважень не надано належних
та допустимих доказів, які б ставили
під сумнів реальність виконання
спірних господарських операцій з
отримання позивачем послуг, доводили б
невідповідність цих операцій дійсному
економічному змісту, або засвідчили б
наявність інших обставин, що
підтверджують недобросовісність
позивача як платника податків та
виключають право на формування валових
витрат та податкового кредиту.

Отже, під час ухвалення оскаржуваного
рішення судом першої інстанції
неправильно встановлено обставини
справи, допущено порушення норм
матеріального права, а тому, у
відповідності до ст.202 КАС України,
постанова Окружного адміністративного
суду м. Києва від 31 січня 2014 року
підлягає скасуванню з ухваленням
нового судового рішення про
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.160, 167, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Глобекс
Україна» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 31 січня 2014 рок
скасувати.

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Глобекс
Україна» до Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень задовольнити.

Податкові повідомлення-рішення від 04
листопада 2013 року № та №
визнати протиправними та скасувати.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Головуючий суддя

Желтобрюх І.Л.

Судді:

Мамчур Я.С

Шостак О.О.