Справа № 2а-10822/10/1370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 р.
Справа № 27235/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Костіва М.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 02
березня 2011 року у справі за позовом
Державної податкової інспекції у
Залізничному районі м. Львова до
ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: Львівський відділ
реєстраційно-екзаменаційної роботи
Управління Державтоінспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області про стягнення податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів в
сумі 50220 грн. 00 коп. про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В
И Л А:

22.11.2010 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про стягнення податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів в
сумі 50220 грн. 00 коп. про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач у відповідності до ст.1, 5
Закону України «Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів» є
платником податку з власників
транспортних засобів при першій
реєстрації в Україні і зобов`язаний був
сплатити згаданий податок за 2009-2010 роки
перед реєстрацією транспортних
засобів.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 02 березня
2011 року адміністративний позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 до
бюджету 50 220 (п`ятдесят тисяч двісті
двадцять) грн. 00 коп. податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин та механізмів.

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що відповідно до ч.6 ст.5 Закону
України «Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів»
визначено, що перша реєстрація в
Україні транспортних засобів не
проводиться у разі відсуності
документів про сплату податку або
докуметів, що дають право на
користування пільгами. А тому факт
реєстрації транспортного засобу
стверджує те, що на момент такої
реєстрації відповідачем було виконано
всі обов`язкові вимоги, в тому числі, й
щодо сплати податку з власників
транспортних засобів.

В разі відсутності клопотань від усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI).

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції виходив з того, що
в матеріалах реєстраційної справи
відсутня квитанція про сплату податку
з власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів
перед проведенням першої реєстрації в
Україні.

Крім цього, згідно інформації, наданої
листом Західним головним регіональним
управлінням Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«ПриватБанк» від 04.11.2010 року № 5949 не
підтверджено інформації про сплату
ОСОБА_1 податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин та механізмів.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Правовідносини з приводу предмету
адміністративного позову між
позивачем та відповідачам були
врегульовані положеннями Законe
України «Про систему оподаткування»,
Закону України «Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів»
та Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» в редакції чинній
на час їх дії.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що відповідач
ОСОБА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1 та
являється власником транспортних
засобів марки Мерседес Бенц ВІТО 110,
д.н.з. НОМЕР_1, 1998 року випуску, об'єм
двигуна 2148 куб. см., та Мерседес Бенц
Спрінтер 412, д.н.з.НОМЕР_2, 2000 року
випуску, об'єм двигуна 2874 куб.см., які
відповідно до ст. 2 Закону України «Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів», є об'єктом оподаткування.

Вказані транспортні засоби належить
ОСОБА_1, не зняті з реєстрації в органах
ДАІ, а отже, відповідач є платником
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів та зобов'язаний сплачувати
належні суми податків і зборів
(обов'язкових платежів) у встановлені
законами терміни.

Відповідно до матеріалів справи
відповідачем проведено першу
реєстрацію в Україні вказаних вище
транспортних засобів, при цьому,
квитанції про сплату податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів
відповідачем не долучено, що
підтверджується листом Львівського
відділу реєстраційно-екзаменаційної
роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській
області від 31.08.2010 року вих. № 9/2074 та
листом філії «Західне регіональне
управління» ПАТ КБ «ПриватБанк»від
04.11.2010 року № 5949.

Згідно з розрахунком боргу ДПІ у
Залізничному районі м. Львова, сума
податку, що підлягає сплаті
відповідачем становить 50220 грн. 00 коп.,
що також підтверджується інформацією
ПАТ КБ «ПриватБанк». Вказана сума
податку відповідачем не сплачена, що
підтверджується довідкою ДПІ у
Залізничному районі м. Львова.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
систему оподаткування», під податком і
збором (обов'язковим платежем) до
бюджетів та до державних цільових
фондів слід розуміти обов'язковий
внесок до бюджету відповідного рівня
або державного цільового фонду,
здійснюваний платниками у порядку і на
умовах, що визначаються законами
України про оподаткування.

Пункт 3 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про
систему оподаткування» встановлює
обов'язок платника податків і зборів
сплачувати належні суми податків і
зборів (обов'язкових платежів) у
встановлені законами терміни.
Відповідно до ч. 4 цієї статті, обов'язок
фізичної особи щодо сплати податків і
зборів припиняється із сплатою податку
і збору або його скасуванням, а також у
разі смерті платника.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 14 Закону України
«Про систему оподаткування», податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів
належить до загальнодержавних
податків.

Податок з власників транспортних
засобів, самохідних машин і механізмів,
порядок його обчислення і сплати
встановлюються Законом України «Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів».

Стаття 1 цього Закону передбачає, що
платниками податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів є
підприємства, установи та організації,
які є юридичними особами, іноземні
юридичні особи, а також громадяни
України, іноземні громадяни та особи
без громадянства, які здійснюють першу
реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію транспортних засобів
та/або мають зареєстровані в Україні
згідно з чинним законодавством власні
транспортні засоби, які відповідно до
ст. 2 цього Закону є об'єктами
оподаткування.

Згідно з положенням ст. 5 Закону України
«Про податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів», податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів
сплачується фізичними особами перед
проведенням першої реєстрації в
Україні, реєстрацією, перереєстрацією
транспортних засобів, а також перед
технічним оглядом транспортних
засобів щорічно або один раз за два
роки, але не пізніше першого півріччя
року, в якому провадиться технічний
огляд. При цьому, фізичні особи -
платники податку зобов'язані
пред'являти органам, що здійснюють
першу реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію, зняття з обліку або
технічний огляд транспортних засобів,
квитанції або платіжні доручення про
сплату податку за попередній (у разі
здійснення сплати) та за поточний роки,
а платники, звільнені від сплати цього
податку, - відповідний документ, що дає
право на користування цими пільгами.

Частина 1 ст. 7 вказаного Закону
передбачає, що у разі приховування
(заниження) об'єктів оподаткування з
власників транспортних засобів
стягуються сума несплаченого податку,
а також пеня або штраф у порядку,
передбаченому законом.

Згідно з довідкою ДПІ у Залізничному
районі м. Львова, сума податкового
боргу відповідача зі сплати податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів, що
підлягає сплаті при першій реєстрації
транспортного засобу становить 50220 грн.
00 коп.

Виходячи з положень п.п. 1.2, 1.3 ст. 1
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», податковим зобов'язанням
визнається зобов'язання платника
податків сплати до бюджетів або
державних цільових фондів відповідну
суму коштів у порядку та у строки,
визначені цим Законом або іншими
законами України. Податкове
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгоджене платником податків або
узгоджене в адміністративному чи
судовому порядку, але не сплачене у
встановлений строк, а також пеня,
нарахована на суму такого податкового
зобов'язання, визнається податковим
боргом.

Податкове зобов'язання зі сплати
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів визнається податковим
боргом у разі несплати особою
вказаного податку у встановлені
законом строки без застосування
порядку узгодження сум такого
податкового зобов'язання.

Колегія суддів зазначає, сума
податкового зобов'язання відповідача
із сплати податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів в
розмірі 50220 грн. 00 коп. у встановлені
строки до бюджету не сплачена, тобто
визнається сумою податкового боргу.
Відповідачем не представлено суду
доказів щодо сплати до бюджету
вказаної вище суми податкового боргу.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 02
березня 2011 року у справі №2а-10822/10/1370 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

М.В.Костів