Справа № 281/268/14-а
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
УХВАЛА

іменем України

"24" червня 2014 р.
Справа № 281/268/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Малахової Н.М.

суддів:
Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області на
постанову Лугинського районного суду
Житомирської області від "15" травня 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Лугинського районного суду
Житомирської області від 15 травня 2014
року адміністративний позов ОСОБА_3
задоволено.

Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в Лугинському районі
Житомирської області щодо невиплати
ОСОБА_3 у повному розмірі коштів,
передбачених ст.ст.39,51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
протиправними.

Зобов'язано відповідача зробити
перерахунок та виплатити ОСОБА_3
підвищення до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає на території
радіоактивного забруднення,
передбаченої ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі
двох мінімальних заробітних плат
щомісячно, із застосуванням
відповідної мінімальної заробітної
плати згідно ст.8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" за
період з 01.01.2014 року по 31.03.2014 року.

Зобов'язано відповідача зробити
перерахунок та виплатити ОСОБА_3
додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до
категорії 3, передбачено ст.51Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі 25
процентів мінімальної пенсії за віком
згідно ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з урахуванням фактично
виплачених коштів по доплаті до пенсії
за період з 01.01.2014 року по 31.03.2014 року.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказану постанову та
відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивачка
відноситься до категорії осіб, які
постраждали від наслідків
Чорнобильської катастрофи 3 категорії,
проживає на території зони
гарантованого добровільного
відселення, отримує підвищення до
пенсії та додаткову пенсію,
передбачені ст.ст.39, 51 Закону №796-ХІІ,
але у розмірах, встановлених
постановами КМУ.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на соціальний захист
визначені Законом "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" № 796-XII.

Відповідно до статті 39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" громадянам,
які працюють на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата в таких розмірах: у
зоні гарантованого добровільного
відселення - дві мінімальні заробітні
плати. Непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на цих територіях, доплата
до пенсії проводиться в такому ж
розмірі.

Згідно із ст.51 Закону №796-ХІІ особам,
віднесеним до категорії 3, додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 25 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Водночас суми, з яких здійснювався
розрахунок виплат позивачу,
передбачених Законом № 796-XII,
визначалися згідно постанов Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року
"Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та №530 від 28.05.2008 р. "Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян". Зазначеними
постановами, всупереч вимогам Закону №
796-ХІІ, який встановлює розмір доплати
як величину, кратну відносно до розміру
мінімальної заробітної плати або
пенсії, визначеної Законом на час
здійснення виплати, установлено
конкретні розміри доплат в твердій
грошовій сумі та у розмірах до
прожиткового мінімуму.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону) не
встановлено обмеження щодо
застосування положень Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку основної та додаткової
пенсії є мінімальна пенсія за віком.
Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно зі статтею 28 Закону України від 9
липня 2003 року №1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Виходячи із загальних засад пріоритету
законів над підзаконними актами при
вирішенні цього спору, колегія суддів
приходить до висновку, що при
розрахунку основної та додаткової
пенсії, передбаченої статтею,
наведеною вище, застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
встановлений в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" не є
перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) для обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком. Адже чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною 1 цієї
статті, мінімального розміру пенсії за
віком.

Доводи апеляційної скарги щодо
незастосування судом першої інстанції
приписів ст.99 КАС України
спростовуються штампом вхідної
кореспонденції суду першої інстанції
на позовній заяві позивачки, з якого
вбачається, що позивачка звернулася до
суду 16 квітня 2014, тобто позов
задоволено в межах строків звернення
до суду за захистом порушеного права.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
судового рішення. Постанову прийнято з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області залишити
без задоволення, а постанову
Лугинського районного суду
Житомирської області від "15" травня 2014
р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя (підпис)
Н.М. Малахова

судді: (підпис)
А.В.
Жизневська

(підпис)
Т.С. Котік

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,11301

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області вул.К.Маркса,
2-а,смт.Лугини,Лугинський район,
Житомирська область,11301

4-третій особі: - ,