Справа № 813/3087/14
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/3087/14
Львівський окружний адміністративний
суд
в складі: головуючої cудді - Потабенко
за участю секретаря судового засідання
представників позивача - Захарків М.О.,
Духнич М.І., згідно довіреності,
представника відповідача - Бенцарука
Б.А., згідно довіреності,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу за позовом Державної фінансової
інспекції у Львівській області в особі
Львівської об'єднаної державної
фінансової інспекції до
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Львова про зобов'язання до вчинення
ДФІ у Львівській області звернулася до
суду з позовом до КЕВ м. Львова про
зобов'язання виконати вимоги
Львівської об'єднаної
держфінінспекції від 23.09.2013 року №
- стягнути з ТзОВ Енергетична компанія
"Енергозбереження" до державного
бюджету на суму 434406,76 грн., зайво
оплачені товариству за послуги
теплопостачання шляхом проведення
- стягнути з ЛМКП "Львівтеплоенерго" до
зайво оплачені товариству за послуги
теплопостачання шляхом проведення
В обґрунтування позовних вимог ДФІ у
Львівській області покликається на те,
що за результатами ревізії
фінансово-господарської діяльності
відповідача встановлено ряд
фінансових порушень, що призвели до
збитків (незаконних видатків) на
загальну суму 460233,57 грн. Позивачем за
наслідками ревізії на адресу КЕВ м.
Львова направлено вимогу від 23.09.2013
року № 19-15/2036 про усунення недоліків і
порушень за наслідками ревізії, яка
відповідачем не оскаржена і частково
виконана. Однак, оскільки кошти, зайво
сплачені ТзОВ Енергетична компанія
"ЕНЕРГОЗБЕРЕЖЕННЯ" та ЛМКП
"Львівтеплоенегро" за послуги
теплопостачання в сумах 434406,06 грн. та
заходів щодо їх повернення також не
вживається, позивач змушений
звернутися до суду.
Представники позивача ДФІ у Львівській
області в судовому засіданні вимоги
позовної заяви підтримали. Пояснили, що
відповідачем за наслідком здійснення
фінансових взаємовідносин із ТзОВ
Енергетична компанія
"ЕНЕРГОЗБЕРЕЖЕННЯ" зайво проведено
оплату за спожиту теплову енергію на
загальну суму 434406,76 грн.; ЛМКП
"Львівтеплоенерго" проведено зайві
витрати за ненадані послуги з
Просили позов задовольнити в повному
Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог щодо зобов'язання стягнути з ТзОВ
Енергетична компанія
"ЕНЕРГОЗБЕРЕЖЕННЯ" та з ЛМКП
"Львівтеплоенерго" 460233,57 грн.
заборгованості шляхом проведення
позовної роботи заперечив з тих
підстав, що відповідачем вживалися
заходи щодо погашення заборгованості в
спосіб звернення з позовом до
Господарського суду Львівської
області, однак, КЕВ м. Львова було
повернуто позовні матеріали ухвалою
суду від 08.11.2013 року в зв'язку з
неподанням доказів , що підтверджують
викладені в позові обставини. Крім
того, представник відповідача
зазначив, що наведені в акті ревізії
факти, не відповідають дійсності,
перекручені і недостовірні. Тому, в
задоволенні позовних вимог просив
Заслухавши думку представників сторін,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
до задоволення з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, в
період з 27.05.2013 року по 15.08.2013 року
Львівською об'єднаною державною
фінансовою інспекцією проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності квартирно-експлуатаційного
відділу м. Львова за період з 01.03.2012 року
по 30.04.2013 року та ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Львова за період з 01.01.2011 року по 30.04.2013
року, за результатами якої складено акт
№ 19-38/45 від 15.08.2013 року.
В акті перевірки зафіксовано порушення
відповідачем ч. 1 ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік і фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 року №
996-XIV, згідно якого підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Крім того, відповідачем порушено ч. 4 ст.
20 Закону України "Про теплопостачання",
відповідно до якої тариф на теплову
енергію для споживача визначається як
сума тарифів на виробництво,
транспортування та постачання
теплової енергії. Крім того, актом
зафіксовано порушення КЕВ м. Львова ст.
7 Закону України "Про жилого-комунальні
послуги" та ст. 28 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні",
згідно яких до повноважень органів
місцевого самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг, окрім
іншого, належить визначення виконавця
житлово-комунальних послуг,
затвердження норм споживання та якості
житлово-комунальних послуг, контроль
за їх дотриманням, здійснення контролю
за дотриманням законодавства щодо
захисту прав споживачів та
встановлення тарифів для кінцевих
споживачів послуги, які спрямовані на
задоволення потреби фізичної чи
юридичної особи у забезпеченні
холодною та гарячою водою,
водовідведенням, опаленням. Зокрема,
зазначено, що КЕВ м. Львова в договорі
поруки від 01.10.2011 року № 1-ЛВ, укладеному
між ТзОВ "ЕНЕРГОЗБЕРЕЖЕННЯ" (кредитор),
Навчально-спортивною базою літніх
видів спорту (боржник) виступає
поручителем згідно договору між
згаданими кредитором та боржником №
1-лв від 01.10.2011 про постачання теплової
енергії в гарячій воді. Згідно даного
договору про постачання теплової
енергії, вартість теплової енергії, що
постачається споживачу, складає 699,70
грн./Гкал фактично спожитої теплової
енергії та 1,606 грн. плати за 1 кв.м.
опалювальної площі в місяць впродовж
року. Розрахунку такої вартості
одиниці теплової енергії, затвердженої
органами місцевого самоврядування,
сторонами не представлено. Натомість, в
фінансових документах жовтня-грудня 2011
року КЕВ м. Львова закуплено в ТзОВ
"ЕНЕРГОЗБЕРЕЖЕНННЯ" теплової енергії
по тарифу 939,68 грн/Гкал. Аналогічно,
відсутні документи, що підтверджують
затвердження такого тарифу в органах
місцевого самоврядування чи докази
обґрунтованості зміни тарифів. Відтак,
вбачається наявність зайвої проплати
відповідачем закупленої фактично
спожитої теплової енергії на загальну
суму 434406,76 грн. Крім того, між КЕВ м.
Львова та ЛМКП "Львівтеплоенерго" до
01.10.2012 року існували договори про
постачання теплової енергії (лист ЛМКП
"Львівтеплоенерго" від 27.02.2012 року №
25-473, копія кого є в матеріалах справи).
Згідно фактичних розрахунків між ЛМКП
"Львівтеплоенерго" та КЕВ м. Львова за
послуги з теплопостачання за період з
жовтня 2011 року по квітень 2012 року КЕВ м.
Львова допущено переплату за ненадані
На даний акт відповідачем подано
заперечення, копія яких наявна в
матеріалах справи. Суть їх зводиться до
того, що виявлені порушення фінансової
діяльності містяться в сфері
договірних відносин і оцінка їх
результатів виходить за межі
компетенції ДФІ та потребує доведення.
20.09.2013 року позивачем надано висновок
на заперечення до акту ревізії № 19-38/45
від 15.08.2013 року, в якому викладене в акті
Відтак, на підставі даного акта
винесено вимогу № 19-15/2036 від 23.09.2013 року
про проведення претензійно-позовної
роботи з ТзОВ ЕК "ЕНЕРГОЗБЕРЕЖЕННЯ" та
ЛМКП "Львівтеплоенерго" щодо
відшкодування зайвої оплати за послуги
теплопостачання шляхом повернення
коштів в сумах відповідно 434,4 тис. грн.
та 25,8 тис. грн. відповідно Дані суми є
зайво нарахованими та оплаченими з
бюджетних коштів КЕВ м. Львова за
послуги теплопостачання за період з
жовтня по грудень 2011 року на загальну
суму 460,2 тис. грн.
24.10.2013 року листом № 4957 КЕВ м. Львова
повідомило про те, що не вважає
матеріальною шкодою та незаконними
видатками суму 434406,76 грн., сплачену ТзОВ
ЕК "ЕНЕРГОЗБЕРЕЖЕННЯ", оскільки дані
суми сплачені в порядку виконання умов
укладеного між сторонами договору.
Щодо взаєморозрахунків із ЛМКП
"Львівтеплоенерго", то до такого
відповідачем підготовлено позов до
повідомленні Львівської об'єднаної ДФІ
від 19.11.2013 року № 5433 про вжиття заходів
до усунення описаних вище порушень не
05.03.2014 року позивачем повторно
наголошено КЕВ м. Львова листом № 19-15/414
на необхідності відшкодування
матеріальної шкоди на загальну суму 434,4
тис. грн. внаслідок завищення тарифів
за теплопостачання ТзОВ ЕК
"ЕНЕРГОЗБЕРЕЖЕННЯ" та завищення оплати
за комунальні послуги ЛМКП
"Львівтеплоенерго" на суму 25,8 тис. грн.
У відповіді КЕВ м. Львова від 14.06.2014 року
№ 1179 про усунення виявлених порушень
Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, судом враховано факт
того, що відповідачем не оскаржено
вимогу Львівської об'єднаної ДФІ №
19-15/2036 від 23.09.2013 року про проведення
претензійно-позовної роботи з ТзОВ ЕК
"ЕНЕРГОЗБЕРЕЖЕННЯ" та ЛМКП
"Львівтеплоенерго" щодо відшкодування
зайвої оплати за послуги
теплопостачання шляхом повернення
коштів в сумах відповідно 434,4 тис. грн.
Згідно ст. 7 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" до
повноважень органів місцевого
самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг належить,
крім іншого, встановлення цін/тарифів
на житлово-комунальні послуги
відповідно до закону; затвердження
норм споживання та якості
житлово-комунальних послуг, контроль
за їх дотриманням; визначення
виконавця житлово-комунальних послуг
(крім послуг з централізованого
опалення, послуг з централізованого
постачання холодної води, послуг з
централізованого постачання гарячої
води, послуг з водовідведення (з
використанням внутрішньобудинкових
систем) відповідно до цього Закону в
порядку, затвердженому центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері житлово-комунального
З матеріалів справи вбачається, що між
КЕВ м. Львова та ТзОВ ЕК
"ЕНЕРГОЗБЕРЕЖЕННЯ" було укладено
договір № 3-З про закупівлю теплової
енергії за державні кошти від 07.02.2012
року. Згідно умов даного договору
оплата теплоенергії відбувається на
умовах, визначених цим договором та
договором № 1-ЛВ від 01.10.2011 року (тобто,
по тарифу 699,70 грн./Гкал фактично
спожитої енергії та 1,606 грн. за 1 м.кв.
опалювальної площі в місяць).
Затвердження тарифу в розмірі 939,68
грн./Гкал для ТзОВ ЕК "ЕНЕРГОЗБЕРЕЖЕННЯ"
відбулося рішенням виконкому ЛМР № 115
вже після підписання даного договору
та проведення частини розрахунків, а
саме 17.01.2012 року. Змін до договору від
07.02.2012 року внесено не було. Зазначене
призвело до безпідставних витрат КЕВ м.
Львова на теплову енергію протягом
жовтня-грудня 2011 року в сумі 434406,76 грн.
(вартість спожитої теплової енергії
згідно актів прийому-передачі робіт та
= 2154441,91 грн. Водночас, беручи до уваги
вартість спожитої теплової енергії по
тарифу 699,70 грн./Гкал (в т.ч. ПДВ),
фактично спожиту теплову енергію, та
1,606 грн. (в т.ч. ПДВ) плати за 1 кв.м.
опалювальної площі, оплата мала б
становити разом 1720035,15 грн.: 2292,74 Гкал х
грн. х 3 міс. = 115804,97 грн.).
Також судом встановлено, що в зв'язку з
укладанням угоди на постачання
теплової енергії на об'єкти КЕВ м.
Львова за адресою: м. Львів, вул.
Клепарівська, 39а з іншою компанією, а
саме ТзОВ ЕК "ЕНЕРГОЗБЕРЕЖЕННЯ",
відповідач звернувся до ЛМКП
"Львівтеплоенерго" листом № 3598 від
24.11.2011 року з проханням вилучити
окремі об'єкти теплопостачання за
даною адресою з угоди 4348Ш від 25.11.2008
(укладеної між КЕВ ч. Львова та ЛМКП
"Львівтеплоенерго"). І відповідно до
додаткової угоди від 25.11.2011 року,
укладеної між КЕВ м. Львова та ЛМКП
"Львівтеплоенерго" до договору №4348111
від 25.11.2008 року, з переліку вилучено
об'єкт "критий басейн буд. № 52".
Слід зазначити, що вартість послуг з
теплопостачання за період жовтень 2011
року - квітень 2012 року в сумі 140111,04 грн.,
що були пред'явлені ЛМКП
"Львівтеплоенерго", КЕВ м. Львова
В зв'язку з виключенням об'єкту "критий
басейн буд. № 52" з переліку об'єктів
теплопостачання, ЛМКП
"Львівтеплоенерго" в травні 2012 року
проведено перерахунок зайво
пред'явлених до оплати послуг з
теплопостачання по даному об'єкту за
період з жовтня 2011 року по квітень 2012
року, внаслідок чого різниця між
вартістю реально наданих послуг і
Судом не береться до уваги твердження
представника відповідача про те, що
ними вживались заходи щодо повернення
зайво оплачених ЛМКП
шляхом подання позову до
Господарського суду Львівської
області, оскільки матеріали позову
ухвалою суду від 08.11.2013 року були
повернуті позивачу в зв'язку з не
наведенням доказів, що підтверджують
викладені в позові обставини. Таким
чином, КЕВ м. Львова неналежним чином
оформило позовну заяву до ЛМКП
"Львівтеплоенерго" і не позбавлено
права повторно звернутись з такою до
суду.
Доказів вжиття заходів до усунення
порушень, встановлених актом ревізії №
19-38/45 від 15.08.2013 року в частині
повернення до бюджету коштів на
загальну суму 460233,57 грн. відповідачем
Відповідно до ст. 1 Бюджетного кодексу
України від 08.07.2010 року № 2456-VI , ним
регулюються відносини, що виникають у
процесі складання, розгляду,
затвердження, виконання бюджетів,
звітування про їх виконання та
контролю за дотриманням бюджетного
законодавства і питання
відповідальності за порушення
бюджетного законодавства, а також
визначаються правові засади утворення
та погашення державного і місцевого
Пунктом 8 ст. 7 Бюджетного кодексу
України встановлено, що одним із
принципів бюджетної системи України є
принцип цільового використання
бюджетних коштів, відповідно до якого
бюджетні кошти використовуються
тільки на цілі, визначені бюджетними
призначеннями та бюджетними
Постановою Кабінету Міністрів України
від 20.07.2011 року №765 утворено
територіальні органи Державної
фінансової інспекції, як юридичні
особи публічного права, шляхом
перетворення територіальних органів
Головного контрольно-ревізійного
У відповідності до п .7 ч.1 ст.10 Закону
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" від 26.01.1993 року №2939-ХІІ, органу
державного фінансового контролю
надається право пред'являти керівникам
та іншим особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства, вилучати в судовому
порядку до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
Згідно Положення про Державну
фінансову інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 23.04.2011 року № 499/2011, Державна
фінансова інспекція України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра фінансів
України, входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
державного фінансового контролю.
Держфінінспекція України у своїй
діяльності керується Конституцією та
законами України, зокрема, Законом
України "Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні",
актами Президента України та Кабінету
Міністрів України, наказами
Міністерства фінансів України, іншими
актами законодавства України, а також
дорученнями Президента України.
Відповідно до ст.2 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні",
головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно, за дотриманням
законодавства на всіх стадіях
бюджетного процесу щодо державного і
місцевих бюджетів, дотриманням
законодавства про державні закупівлі,
діяльністю суб'єктів господарської
діяльності незалежно від форми
власності, які не віднесені
законодавством до підконтрольних
установ, за рішенням суду, винесеним на
підставі подання прокурора або
слідчого для забезпечення
розслідування кримінальної справи.
Право звернення ДФІ до суду
передбачено п. 10 ст.10 Закону України
"Про державну контрольно-ревізійну
службу в Україні" від 26.01.1993 року №2939-XII,
згідно якої, органи державної
контрольно-ревізійної служби мають
право звертатися до суду в інтересах
держави, якщо підконтрольною установою
не забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України, суд
може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги є обґрунтованими і
підлягають до задоволення, оскільки в
судовому засіданні беззаперечно
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що КЕВ м. Львова під
час здійснення своєї
фінансово-господарської діяльності
допустило перевитрату бюджетних
коштів на загальну суму 460233,57 грн. і
заходів до повернення цих коштів до
бюджету станом на момент розгляду
справи в суді не вжило.
Відповідно до ст. 94 КАС України, судові
витрати в цій справі стягувати не
Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 33-35, 69-71, 94,
158-163, 167 КАС України, суд, -
позов задовольнити повністю.
Зобов'язати квартирно-експлуатаційний
щодо виконання вимоги Львівської
об'єднаної державної фінансової
інспекції від 23.09.2013 року № 19-15/2036 в
повному обсязі, а саме:
- стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю Енергетична компанія
"ЕНЕРГОЗБЕРЕЖЕННЯ" до державного
бюджету 434406,76 грн., зайво оплачених
товариству за послуги теплопостачання
шляхом проведення позовної роботи;
- стягнути з Львівського міського
комунального підприємства
"Львівтеплоенерго" до державного
підприємству за послуги
теплопостачання шляхом проведення
Постанова може бути оскаржена в
порядку та строки, передбачені ст.ст. 186,
254 КАС України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом 10
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений
30.06.2014 року.

Суддя
Потабенко В.А.