Справа № 9101/110350/2012
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 травня 2014 рокусправа № 2а-11616/09/0470

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової
Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Брукс" та
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 07
грудня 2011 р.

у справі № 2а-11616/09/0470

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Брукс"

до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області

про визнання недійсним податкового
повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2009 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «Брукс»
(далі - ТОВ «Брукс») звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому, враховуючи редакцію позовної
заяви від 18.11.2010 р. (т. 1 а.с. 152-160), просить
визнати недійсними податкові
повідомлення- рішення Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська (далі - ДПІ у
Жовтневому районі) № /0, № /0
від 04.03.2009 р., № /1, № /1 від
08.04.2009 р., № /2, № /2 від 18.06.2009
р., № /3, № /3 від 31.08.2009 р.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 07
грудня 2011 р. адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Брукс» - задоволено
частково. Скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська № /3
від 31 серпня 2009 року по податку на
прибуток фінансових установ в частині
визначення основного зобов'язання на
суму 850 грн., та штрафних (фінансових)
санкцій на суму 425 грн.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 07 грудня 2011
р. , Товариство з обмеженою
відповідальністю "Брукс" та Державна
податкова інспекція у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області подали апеляційні скарги, у
яких, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права та невідповідність рішення суду
обставинам справи, просять:

-Товариство з обмеженою
відповідальністю "Брукс" - скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 07
грудня 2011 р. у справі № 2а-11616/09/0470, та
прийняти рову постанову суду, якою
скасувати податкові
повідомлення-рішення від 31.08.2009 р. №
-/3 та від 31.08.2009 р. № /3,
винесені Державною податковою
інспекцією у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська в повному обсязі;

Державна податкова інспекція у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області - скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 07 грудня 2011
р. у справі № 2а-11616/09/0470 в частині
задоволених вимог, ухвалити нове
рішення, яким відмовити ТОВ «Брукс» в
задоволенні позову повністю.

Письмових заперечень на апеляційні
скарги сторонами не надано.

Представник позивача у судове
засідання не прибув, надавши
клопотання про відкладення розгляду
справи.

Клопотання відхилено судом, виходячи з
норм ч.4 ст. 196 КАС України.

Представник відповідача у судовому
засіданні доводи та вимоги апеляційної
скарги підтримав.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційних скарг, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційні скарги слід залишити без
задоволення, виходячи з такого.

Судом встановлено, що Товариство
з обмеженою відповідальністю «Брукс»
зареєстровано виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради 20.05.1997
р. (т. 1 а.с. 92-93), та перебуває на
податковому обліку в Державній
податковій інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська.

На підставі направлень від 27.01.2009 р. №
57/220, від 09.02.2009 р. № 109/220, відповідно до
плану-графіку проведення планових
виїзних перевірок, у період з 27.01.2009
р. по 07.02.2009 р. ДПІ у Жовтневому районі
проведено планову виїзну перевірку ТОВ
«Брукс» з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.07.2006 р. по 30.09.2008 p., валютного та
іншого законодавства за період з 01.07.2006
р. по 30.09.2008 p., за результатами якої
складено акт № 694/220/24227872 від 19.02.2009 р.

Перевіркою ТОВ «Брукс», зокрема,
встановлено, що, в порушення п. 5.1, п.п.
5.2.1 п. 5.2, п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» від 28.12.1994 p. № 334/94-ВР,
платником податків безпідставно
віднесено до складу валових витрат
витрати на інформаційні та юридичні
послуги, надані фізичними особами-
підприємцями ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
загальну суму 625 149 грн.; в порушення п.п.
5.3.2 п. 5.3 ст. 5 зазначеного Закону,
платником податків безпідставно
завищено валові витрати підприємства у
III кварталі 2007 року на загальну суму 3 400
грн. за рахунок включення до складу
валових витрат витрати на придбання
нематеріальних активів (ліцензії).
Зазначені порушення призвели до
заниження ТОВ «Брукс» податку на /
прибуток на загальну суму 157 137 грн. Крім
того, в порушення п. 7.1 ст. 7, п.п. 8.1.1, 8.1.2 j
п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 р. №
889- IV, податковим агентом ТОВ «Брукс» у
листопаді 2007 року, квітні 2008 року не
утримано | податок з доходів фізичних
осіб з суми виплати за навчання та
атестацію працівниками підприємства
ОСОБА_3, ОСОБА_4, внаслідок чого занижено
податок з доходів фізичних осіб на 541
грн. 78 коп.

На підставі акту перевірки № 694/220/24227872
від 19.02.2009 р., ДПІ у Жовтневому районі
винесено податкові
повідомлення-рішення № /0 від
04.03.2009 р. про донарахування ТОВ «Брукс»
податкових зобов'язань по податку на
прибуток фінансових установ на
загальну суму 235 705 грн. 50 коп. (в тому
числі 157 137 грн. - за основним платежем, 78
568 грн. 50 коп. - за штрафними
(фінансовими) санкціями), та № /0
від 04.03.2009 р. про донарахування ТОВ
«Брукс» податкових зобов'язань по
податку з доходів фізичних осіб на суму
1 625 грн. 34 коп. (в тому числі 541 грн. 48 коп.
- за основним платежем, 1 083 грн. 56 коп. -
за штрафними (фінансовими) санкціями)
(т. 1 а.с. 161,165).

Зазначені податкові
повідомлення-рішення ДПІ у Жовтневому
районі, у відповідності до п.п. 5.2.2 п. 5.2
ст. 5 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» від 21.12.2000 р. № 2181-ІП,
були оскаржені платником податків в
адміністративному порядку (т. 1 а.с.
245-250), за результатами якого, рішенням
відповідача від 08.04.2009 р. № 19263/10/25-031 про
результати розгляду первинної скарги,
скарга ТОВ «Брукс» залишена без
задоволення, податкові
повідомлення-рішення від 04.03.2009 р. - без
змін, (т. 1 а.с. 190-194).

Відповідно, податковим органом
винесені податкові
повідомлення-рішення № /1, №
/1 від 08.04.2009 р. на суму 235 705 грн. 50
коп., 1 625 грн. 34 коп. (т. 1 а.с. 162,166).

Не погодившись із зазначеними
рішеннями відповідача, позивач
оскаржив їх до Державної податкової
адміністрації у Дніпропетровській
області (т. 2 а.с. 1-6), яка рішенням від
12.06.2009 р. № 15550/10/25-008 про результати
розгляду повторної скарги частково
задовольнила скаргу ТОВ «Брукс»,
посилаючись на арифметичну помилку,
допущену ДПІ у Жовтневому районі під
час нарахування зобов'язань по податку
з доходів фізичних осіб, та частково
скасувала податкове
повідомлення-рішення від 04.03.2009 р. №
/0 (від 08.04.2009 р. № /1) про
визначення податкових і зобов'язань з
вказаного податку в сумі 81 грн. 28 коп.
основного платежу, та 162 грн. 56 коп. -
штрафних (фінансових) санкцій (т. 1 а.с.
195-201).

На підставі зазначеного рішення,
ДПІ у Жовтневому районі винесені
податкові повідомлення-рішення №
/2, № /2 від 18.06.2009 р. на суму 235
705 грн. 50 коп., 1 381 грн. 50 коп., відповідно
(т. 1 а.с. 163,167).

Податкові повідомлення-рішення ДПІ у
Жовтневому районі від 18.06.2009 р. також
були оскаржені платником податків до
Державної податкової адміністрації
України (т. 2 а.с. 7-11). За результатами
адміністративного оскарження,
рішенням органу державної податкової
служби України від 27.08.2009 р. № 18481/7/25-0115
скарга ТОВ «Брукс» залишена без
задоволення, а оскаржувані рішення
відповідача від 18.06.2009 р. - без змін (т. 1
а.с. 202-207).

Відповідно, ДПІ у Жовтневому
районі винесені податкові
повідомлення-рішення ;№ /3, №
/3 від 31.08.2009 р. на суму 235 705 грн. 50
коп., 1 381 грн. 50 коп. (т. 1 а.с. 164, 168).

Не погодившись із зазначеними
рішеннями податкового органу, ТОВ
«Брукс» оскаржило їх в судовому
порядку.

Встановивши обставини справи,
проаналізувавши норми діючого на час
виникнення спірних правовідносин
законодавства, суд дійшов висновку про
часткове задоволення і позовних вимог,
виходячи з наступного.

Перевіркою встановлено, що 28.10.2003 р.
між ТОВ «Брукс» (замовник) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (виконавець)
було укладено договір № 28/10, предметом
якого є надання консультаційних
послуг, а саме: здійснення вибірки
нормативно-правових актів України по
напрямам, які цікавлять замовника,
проведення консультацій по питанням
норм діючого законодавства України,
підготовка проектів і необхідних
документів правового характеру
відповідно замовлень та здійснення
інших видів консультаційних послуг
відповідно до поточних вказівок
замовника. Згідно п. п. 1.3, 2.1 зазначеного
договору, об'єм та зміст послуг
визначаються в завданні, яке і
оформлюється сторонами до початку
надання послуг, кожне завдання містить
у собі умови конкретної задачі, часу
надання послуг, розмір винагороди та
інші умови. Вартість наданих послуг,
згідно п. 3.1 зазначеного договору,
визначається замовником у розмірі та
на умовах, визначених у завданнях,
оформлених сторонами відповідно до п.
п. 1.3, 2.1 договору (т. 1 а.с. 51-53).

Згідно умов договору № 28/10 від 28.10.2003 р.
замовником виконавцеві були надані
завдання № 8 від 01.03.2006 p., № 9 від 03.01.2007 p.,
№ 10 від 02.04.2007 p., та № 11 від 11.01.2008 р. (т. 1
а.с. 56-57, 60-61, 64,67-68), у яких наведено
перелік послуг, які мали бути виконані
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5

Позивачем до перевірки надані акти
приймання-передачі наданих послуг № 8
від 30.09.2006 p., № 9 від 31.03.2007 p., № 10 від
30.06.2007 p., № 11 від 31.03.2008 р. згідно
завдань, № 8 від 01.03.2006 p., № 9 від 03.01.2007 p.,
№ 10 від 02.04.2007 p., та № 11 від 11.01.2008 p., у
яких наведено перелік питань, за якими
повинні надаватись послуги, та
зазначено, що послуги повинні
надаватись в електронному, паперовому
та усному вигляді (п. 2 актів).

Однак, про надання конкретних послуг
(консультацій конкретному працівнику
позивача, підготовку узагальненої
інформації з певного питання, тощо) у
актах приймання - передачі не йдеться.

В ході проведення перевірки, на адресу
ТОВ «Брукс» ДПІ у Жовтневому районі
направлялися запити від 05.02.2009 р. № б/н,
та від 10.02.2009 р. № 6839/10/22-107 про
підтвердження виконання послуг,
наданих фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1, та надання обґрунтованих
письмових пояснень щодо підтвердження
використання наданих послуг в розрізі
окремого завдання у власній
господарській діяльності (т. 1 а.с. 230-232).

Проте, зазначені запити були залишені
позивачем без відповіді, про що прямо
вказано у описовій частині акту
перевірки (а.с. 22.

До перевірки надані роботи, виконані
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, а
саме, 2 папки з роздруківками ІПС «Ліга
Закон», ксерокопіями та вирізками
друкованих видань: «Все про
бухгалтерський облік», «Баланс»,
«Бухгалтер»; «Адвокат бухгалтера»,
«Бухгалтерська неділя». Окрім цього, на
підтвердження виконання завдання № 10
від 02.04.2007 р. (акт виконаних робі від
30.06.2007 р.) позивачем надані ксерокопії
газетних видань за 2008 рік (т.1 а.с. 22).

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від
16.07.1999 p. № 996-XIV, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату і місце складання;

- назву підприємства, від імені
якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції;

- посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції. ' j

Дослідивши акти
приймання-передачі наданих
консультаційних послуг № 8 від 30.09.2006 р.,
№ 9 від 31.03.2007 р., № 10 від 30.06.2007 р., № 11 від
31.03.2008 р. згідно завдань № 8 від 01.03.2006 р.,
№ 9 від 03.01.2007 р., № 10 від 02.04.2007 р., та № 11
від 11.01.2008 р. до договору № 28/10 від
28.10.2003 р. (т. 1 а.с. 51-70), суд погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
зазначені документи не відповідають
вимогам п.п. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», оскільки вони не
містять відомостей щодо обсягів
виконаних операцій, та кількості часу,
витраченого на їx виконання, а містять
лише перелік питань, який дублює
питання, поставлені у завданнях про
надання консультаційних послуг. Крім
того, зазначені акти не містять
вартості кожної окремо наданої
послуги. Отже, зі змісту зазначених
актів неможливо встановити, які саме
послуги були надані виконавцем та в
якому обсязі, а також, з чого
складається загальна вартість послуг,
зазначена в кожному окремому завданні.

Отже, витрати, понесені позивачем
у зв'язку з правовідносинами з ПП
ОСОБА_6, віднесено платником податків
до валових витрат з порушенням норм п.п.
5.3.9, п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств».

Перевіркою також встановлено,
що між ТОВ «Брукс» (замовник) та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
укладено договір № 10/01 від 01.01.2007 р.,
предметом якого є надання
консультаційних послуг.

На підтвердження виконання
названого договору надано:

- договір № 10/01 про надання
консультаційних послуг від 10.01.2007 р.;

- завдання № 1 до договору № 10/01 про
надання консультаційних послуг від
10.01.2007 р.;

- акт № 1 приймання - передачі
послуг до договору № 10/01 про надання
консультаційних послуг від 10.01.2007 р.
Завдання № 1 від 12.01.2007 р.
м.Дніпропетровськ 30.09.2007 р.;

- завдання № 2 до договору № 10/01 про
надання консультаційних послуг від
10.01.2007 р. м. Дніпропетровськ 09.01.2008 р.;

- акт № 2 приймання - передачі
послуг до договору № 10/01 про надання
консультаційних послуг від 10.01.2007 р.
Завдання № 2від 09.01.2008 р. м.
Дніпропетровськ 31.03.2008 р.;

- завдання № 3 до договору № 10/01 про
надання консультаційних послуг від
10.01.2007 р. м. Дніпропетровськ 01.04.2008 р.;

- акт № 3 приймання -передачі
послуг до договору № 10/01 про надання
консультаційних послуг від 10.01.2007 р.
Завдання № 3 від 01.04.2008 р. м.
Дніпропетровськ 30.06.2008 р.

Згідно змісту акту перевірки, у
названих документах ОСОБА_2 зазначена
як підприємець з відповідними
реквізитами.

Однак, згідно копії свідоцтва про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 серії ВО2 №
154151, державна реєстрація її
підприємницької діяльності відбулася
лише 29.03.2007 р., тобто після укладення
вказаного договору (т. 1 а.с. 88), та
надання їй завдання № 1.

Зазначене свідчить, що інформація
на паперових носіях, оформлена
позивачем як договір № 10/01 від 01.01.2007 р.,
завдання та акти до нього, не
відповідає дійсності та не може
вважатися документом відповідно до
п.п. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», згідно якого
первинні документи фіксують факти
здійснення господарських операцій,
повинні бути складені під час
здійснення господарської операції або
безпосередньо після її закінчення.

Витрати, понесені платником
податків у зв'язку з придбанням послуг
у ПП ОСОБА_2, віднесені до складу
валових згідно декларацій за III квартал
2007 року - в сумі 328 594 грн., за I квартал 2008
року - в сумі 40 000 грн., за II квартал 2008
року - в сумі 62 550 грн.

Таким чином, податковим органом
обґрунтовано зроблено висновок про те,
що послуги, надані фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 згідно
договору № 28/10 від 28.10.2003 р., та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 згідно
договору № 10/01 від 10.01.2007 р., не пов'язані
з господарською діяльністю ТОВ
«Брукс», внаслідок чого, відповідно до
п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
витрати на загальну суму 625 149 грн.,
понесені позивачем на придбання
зазначених послуг, не мали включатися
підприємством до складу валових.

Доводи позивача стосовно того, щодо
перевірки податковому органу були
надані інші документи, зокрема договір
№ 10/01 про надання консультаційних
послуг від 10.04.2007 р. не приймаються
судом апеляційної інстанції, як такі,
що суперечать матеріалам справи.

Так, акт перевірки, у якому йдеться
про договір від 01.01.2007 р. підписано
керівником та головним бухгалтером
позивача без зауважень (т. 1, а.с. 50).

Крім того, згідно опису № 1 від
13.02.2009 р. документів, від надання копій
яких ТОВ «Брукс» відмовилось,
підписаного трьома відповідальними
особами податкового органу, а також
акту відмови від надання копій
документів від 13.02.2009 р., до перевірки
підприємством було надано саме
договір, укладений між ТОВ «Брукс» та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 від
10.01.2007 р. № 10/1 (т. 2 а.с. 28-30, т. 1 а.с. 233-234).

За викладених обставин, суд
погоджується з висновком податкового
органу щодо завищення позивачем у
перевіряємому періоді валових витрат
на суму 625 149 грн. внаслідок віднесення
до них витрат за договорами № 28/10 від
28.10.2003 р., № 10/1 від 10.01.2007 р., укладених
між ТОВ «Брукс» та фізичними
особами-підприємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Водночас, суд не погоджується з
висновком податкового органу щодо
завищення ТОВ «Брукс» валових витрат
внаслідок віднесення до їх складу
витрат на оформлення ліцензії в сумі 3
040 грн.

В судовому засіданні встановлено,
та сторонами не заперечується, що у III
кварталі 2007 року ТОВ «Брукс» віднесло
до складу валових витрат суму 3 040 грн.
на придбання ліцензії, строк дії якої
становить з 19.10.2007 року по 19.10.2012 року.

В обґрунтування своєї позиції,
податковий орган посилається на П(С)БО 8
«Нематеріальні активи», та п.п 5.3.2 п.5.3
ст. 5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств».

Підпунктом 5.3.2 п. 5.3 ст. 5 Закону України
«Цро оподаткування прибутку і
підприємств» передбачено, що не
включаються до складу валових витрати
на придбання, будівництво,
реконструкцію, модернізацію, ремонт та
інші поліпшення основних фондів І та
витрати, пов'язані з видобутком
корисних копалин, а також з придбанням
нематеріальних активів, які підлягають
амортизації, згідно із статтями 8 і 9 та
підпунктом 7.9.4 цього Закону.

Таким чином, на думку відповідача,
витрати на придбання ліцензії, строк
дії якої становить один рік, є
витратами, пов'язаними з придбанням
нематеріальних активів, та не повинні
включатися до складу валових.

Проте, податковим органом не прийнято
до уваги норму п.п. 5.4.7 п. 5.4 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», якою передбачено, що
витрати на придбання ліцензії
включаються до складу валових.

Отже, висновок ДПІ у Жовтневому щодо
завищення ТОВ «Брукс» у перевіряємому
періоді валових витрат в сумі 3 040 грн.,
понесених ним у зв'язку з придбанням
ліцензії, не відповідає нормам чинного
на час здійснення операції
законодавства, оскільки ліцензія не є
нематеріальним активом, а Законом
України «Про оподаткуванню прибутку»
підприємств» прямо передбачено, що
витрати на її придбання відносяться до
складу валових витрат.

Отже, податкові повідомлення-рішення
ДПІ у Жовтневому районі № /0 від
04.03.2009 р., № /1 від 08.04.2009 р., № /2
від 18.06.2009 р., № /3 від 31.08.2009 р. про
донарахування ТОВ «Брукс» податкових у
зобов'язань по податку на прибуток
фінансових установ в сумі 235 705 грн. 50
коп. (157 137 - за основним платежем, 78 568
грн. 50 коп. - за штрафними (фінансовими)
санкціями) є обґрунтованим та
правомірним в частині визначення
податкового і зобов'язання з вказаного
податку в сумі 234 430 грн. 50 коп., в тому
числі: 156 287 грн. - і за основним платежем
(625 149 грн. х 25%), та 78 143 грн. 50 коп. - за
штрафними (фінансовими) санкціями (50 %
від 156 287 грн.), а в частині донарахування
податкового зобов'язання з вказаного
податку в сумі 850 грн. (З 400 х 25%), та
застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 425 грн. (50 %
від 850 грн.) зазначене рішення підлягає
скасуванню.

Що стосується правомірності
винесення ДПІ у Жовтневому районі
податкових повідомлень - рішень №
/0 від 04.03.2009 р., № /1 від 08.04.2009
р. іі

№ /2 від 18.06.2009 р., № /3 від
31.08.2009 р. про донарахування д

ТОВ «Брукс» податкових зобов'язань по
податку з доходів фізичних осіб в сумі
460 грн.

50 коп., та застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 921 грн., суд
вважає їх и

обґрунтованими та правомірними,
виходячи з наступного. г

Згідно п. 3.1 ст. З Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»
від 22.05.2003 р. № 889-IV,об'єктом
оподаткування резидента є: г

- загальний місячний
оподатковуваний дохід; ь

- чистий річний оподатковуваний
дохід, який визначається шляхом
зменшення з

загального річного оподатковуваного
доходу на суму податкового кредиту
такого звітного року;

- доходи з джерелом їх походження
з України, які підлягають кінцевому
оподаткуванню при їх виплаті;

- іноземні доходи. <

Підпунктом 4.3.20 п. 4.3 ст. 4
зазначеного закону передбачено, що до
складу загального місячного загалного
або річного оподатковуваного доходу
платника податку не включаються такі
доходи (що не підлягають відображенню в
його річній податковій декларації):
сума, сплачена працедавцем на користь
закладів освіти у рахунок компенсації
вартості підготовки чи перепідготовки
платника податку - найманої особи за
профілем діяльності чи загальними
виробничими потребами такого
працедавця, але не вище розміру суми,
визначеної у підпункті 6.5.1 пункту 6.5
статті 6 цього Закону, у розрахунку на
кожний повний чи неповний місяць
підготовки чи перепідготовки такої
найманої особи.

Відповідно до п.п. 6.5.1. п. 6.5 ст. 6
зазначеного Закону, податкова
соціальна пільга застосовується до
доходу, нарахованого на користь
платника податку протягом звітного
податкового місяця як заробітна плата
(інші прирівняні до неї відповідно до
законодавства виплати, компенсації та
відшкодування), якщо його розмір не
перевищує суми, яка дорівнює сумі
місячного прожиткового мінімуму,
діючого для працездатної особи на 1
січня звітного податкового року,
помноженої на 1,4 та округленої до
найближчих 10 гривень.

Враховуючи середній розмір
прожиткового мінімуму, передбаченого
ст.62 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. №
489-V, та ст. 58 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік» від
28.12.2007 р. № Ї07, розмір податкової
соціальної пільги у 2007 році становив 740
грн., а у 2008 році - 890 грн.

Отже, до складу оподатковуваного
доходу працівників ТОВ «Брукс» ОСОБА_3,
ОСОБА_4, не належав дохід в сумі 1 630 грн.,
сплачений їх роботодавцем - ТОВ «Брукс»
навчальному закладу4за надання послуг
з навчання та атестації зазначених
осіб, оскільки зазначена сума
дорівнювала податковій соціальній
пільзі, відповідно до п.п.6.5.1. п. 6.5 ст. 6
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб». Решта суми, яка була
витрачена позивачем на навчання своїх
працівників, а саме 3 070 грн., мала бути
оподаткована за ставкою, встановленою
п. 7.1 ст. 7 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб».

При цьому, згідно п. 1.2 ст. 1 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб», дохід - сума будь-яких
коштів, вартість матеріального і
нематеріального майна, інших активів,
що мають вартість, у тому числі цінних
паперів або деривативів, одержаних
платником податку у власність або
нарахованих на його користь,чи набутих
незаконним шляхом у випадках,
визначених підпунктом 4.2.16 пункту 4.2
статті 4 цього Закону, протягом
відповідного звітного податкового
періоду з різних джерел як на території
України, так і за її межами.

Відповідно до п. 1.1 зазначеної статті,
додаткові блага - кошти, матеріальні чи
нематеріальні цінності, послуги, інші
види доходу, що виплачуються
(надаються) платнику податку його
працедавцем (самозайнятою особою), якщо
такий дохід не є заробітною платою чи
виплатою, відшкодуванням чи
компенсацією за цивільно- правовими
угодами, укладеними з таким платником
податку (далі - інші виплати і
винагороди). Виплата (надання) платнику
податку додаткових благ третьою особою
від імені та/або за дорученням
працедавця (самозайнятої особи) за її
рахунок прирівнюється до надання таких
додаткових благ таким працедавцем
(самозайнятою особою).

Пунктом 1.15 Закону України «Про податок
з доходів фізичних осіб» передбачено,
що податковий агент - юридична особа (її
філія, відділення, інший відокремлений
підрозділ) або фізична особа чи
представництво нерезидента - юридичної
особи, які незалежно від їх
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками зобов'язані нараховувати,
утримувати та сплачувати цей податок
до бюджету від імені та за рахунок
платника податку, вести податковий
облік та подавати податкову звітність
податковим органам відповідно до
закону, а також нести відповідальність
за порушення норм цього Закону.

Фізичні особи ОСОБА_3, ОСОБА_4
перебували у трудових відносинах з ТОВ)
«Брукс», яке було податковим агентом по
відношенні до цих осіб.

Відповідно до абз. «г» п.п. 4.2.9 п. 4.2 ст. 4
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб», до загального
місячного оподатковуваного доходу
включається дохід, отриманий платником
податку від його працедавця як
додаткове благо (за винятками,
передбаченими пунктом 4.3 цієї статті), а
саме у вигляді суми грошового або
майнового відшкодування будь-яких
витрат або втрат платника податку, крім
тих, що підлягають обов'язковому
відшкодуванню згідно із законом за
рахунок бюджету або звільняються від
оподаткування згідно з цим Законом.

Згідно п. 17.1 ст. 7 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»,
особою, відповідальною за нарахування,
утримання та сплату (перерахування) до
бюджету податку з доходів у вигляді
заробітної плати, є працедавець
(самозайнята особа), який виплачує такі
доходи на користь платника
податку-(такої самозайнятої особи).
Особою, відповідальною за нарахування,
утримання та сплату (перерахування) до
бюджету податку з інших доходів, для
оподатковуваних доходів з джерелом їх
походження з України, є податковий
агент (абз. «а» п. 17.2 зазначеної статті).

Підпунктом 20.3.2 Закону України
«Про податок з доходів фізичних
осіб» передбачено, що у разі, коли
податковий агент до або під час виплати
доходу на користь платника податку не
здійснює нарахування, утримання або
сплату (перерахування) цього податку,
відповідальність за погашення суми
податкового зобов'язання або
податкового боргу, що виникає
внаслідок таких дій, покладається на
такого податкового агента. При цьому
платник податку - отримувач таких
доходів звільняється від обов'язків
погашення такої суми податкових
зобов'язань або податкового боргу.

Отже, ТОВ «Брукс» при оплаті послуг
Закритого акціонерного товариства
«Дніпропетровський університет
економіки та права» з навчання та
атестації своїх працівників ОСОБА_3,
ОСОБА_4 мало утримати, нарахувати та
перерахувати до державного бюджету
податок з доходів фізичних осіб з суми,
яка перебільшує встановлений Законом
розмір податкової соціальної пільги на
2007, 2008 роки, в розмірі 460 грн. 50 коп. (3070
грн. х 15%).

Посилання позивача на те, що п.п. 5.4.2 ст.
5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» визначено, що до
валових витрат включаються витрати
платників податку, пов'язані з
професійною підготовкою, навчанням,
перепідготовкою або підвищенням
кваліфікації осіб, які перебувають у
трудових відносинах з таким платником
податку, не спростовують законності та
обґрунтованості рішення суду, оскільки
норми Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
не регулюють правовідносини, пов'язані
з оподаткуванням доходів фізичних
осіб, зокрема працівників
підприємства.

При цьому слід зазначити наступне.

Згідно п. 5.2.1 ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
витрати, пов'язані з виплатою
заробітної плати працівникам
відносяться до виробничих витрат, які
включаються до складу валових витрат.

Однак, при цьому, дохід працівника у
вигляді заробітної плати слід
розглядати у якості об'єкта
оподаткування податком з доходів
фізичних осіб.

Отже, розглядаючи питання щодо
законності податкових
повідомлень-рішень № /0, № /0
від 04.03.2009 р., № /1, № /1 від
08.04.2009 р., № /2, № /2 від 18.06.2009
р., № /3, № /3 від 31.08.2009 р.
суд обґрунтовано керувався саме норами
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб».

Таким чином, доводи позивача про
порушення судом норм матеріального
права та невідповідність рішення суду
обставинам справи, як і доводи
відповідача про порушення судом норм
п.п. 5.3.2 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
спростовується викладеним вище.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Виходячи з зазначеного, апеляційні
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Брукс" та Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області слід залишити без задоволення,
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 07
грудня 2011 р. - залишити без змін.

Керуючись ст.. 195, 196, 198, 200, 205. 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Брукс" та
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 07
грудня 2011 р. - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, а в разі складення рішення в
повному обсязі відповідно до статті 160
цього Кодексу - з дня складення
судового рішення в повному обсязі.

(Рішення суду виготовлено в повному
обсязі 26.05.2014 року).

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко