Справа № 812/3974/14
Суддя: Т.С. Ушаков
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 липня 2014 рокуЛуганськСправа № 812/3974/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

судді: Ушакова Т.С.,

при секретарі судового засідання:
Разіній Н.В.,

за участю:

представника позивача: не з'явився,

представника відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Краснодонської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу зі сплати єдиного
податку в сумі 740,21 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Краснодонської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу
зі сплати єдиного податку в сумі 740,21
грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідач зареєстрований
як суб'єкт підприємницької діяльності
виконкомом Краснодонської міської
ради Луганської області, перебуває на
обліку в Краснодонській ОДПІ
Луганської області Державної
податкової служби як платник податків.
Підприємницьку діяльність ОСОБА_1
здійснює із застосуванням спрощеної
системи оподаткування та є платником
єдиного податку. Відповідачем не
сплачено до бюджету узгоджену суму
податкового боргу з єдиного податку з
фізичних осіб у розмірі 740,21 грн., котра
виникла в результаті не сплати
узгоджених податкових зобов'язань за
період з лютого по травень 2013 року.
Краснодонською ОДПІ Луганської
області було виставлено податкову
вимогу №15-17 від 14.01.2014 р., яку відповідач
не оскаржив. У зв'язку з вищенаведеним,
позивач просить стягнути з фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 суму
заборгованості з єдиного податку в
розмірі 740,21 грн.

Представник позивача та відповідач у
судове засідання не з'явились, про дату,
час та місце слухання справи
повідомлялись належним чином, причини
неявки суду не повідомили.

Суд, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог, дослідивши
матеріали справи, оцінивши фактичні
обставини справи та відповідні їм
правовідносини вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Частина 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлює, основним завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними управлінських функцій
на основі законодавства, у тому числі
на виконання делегованих повноважень.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові та службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

01 січня 2011 року набув чинності
Податковий Кодекс України, який
встановлює перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Підпунктом 16.1.4 статті 16 Податкового
кодексу України визначено, що платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до положень статті 15
Податкового кодексу України,
платниками податків визнаються
фізичні особи (резиденти і нерезиденти
України), юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Кожний з платників податків може бути
платником податку за одним або
кількома податками та зборами.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 зареєстрований в якості
фізичної особи - підприємця 27.03.2008 року
виконавчим комітетом Краснодонської
міської ради Луганської області №2 005470 (а.с.4).

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 є
платником податків і зборів,
відповідно до чинного законодавства
України, зареєстрований та знаходиться
на обліку в Краснодонській об'єднаній
державній податковій інспекції у
Луганській області.

Пунктами 291.2 та 291.3 статті 291
Податкового кодексу України визначено,
що спрощена система оподаткування,
обліку та звітності - особливий
механізм справляння податків і зборів,
що встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності.

Юридична особа чи фізична особа -
підприємець може самостійно обрати
спрощену систему оподаткування, якщо
така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою.

На підставі заяви про застосування
спрощеної системи оподаткування від
25.01.2012 року поданої до Краснодонської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області,
відповідач просив перевести його на
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності з 01.01.2012 року (а.с.7).

Обрана ставка єдиного податку
платником при переході на спрощену
систему оподаткування 10% доходу - у разу
включення податку на додану вартість
до складу єдиного податку (перша група
платників єдиного податку).

Відповідно до пунктів 293.1, 293.2 статті 293
Податкового кодексу України, ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки). Фіксовані ставки єдиного
податку встановлюються сільськими,
селищними та міськими радами для
фізичних осіб - підприємців, які
здійснюють господарську діяльність,
залежно від виду господарської
діяльності, з розрахунку на
календарний місяць, зокрема, для другої
групи платників єдиного податку - у
межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.

Пунктом 295.1. статті 295 Податкового
кодексу України передбачено, що
платники єдиного податку першої і
другої груп сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

Такі платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал, рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року.

У разі якщо сільська, селищна або
міська рада приймає рішення щодо зміни
раніше встановлених ставок єдиного
податку, єдиний податок сплачується за
такими ставками у порядку та строки,
визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3
статті 12 цього Кодексу. Платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

Такі платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал, рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року.

У разі якщо сільська, селищна або
міська рада приймає рішення щодо зміни
раніше встановлених ставок єдиного
податку, єдиний податок сплачується за
такими ставками у порядку та строки,
визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3
статті 12 цього Кодексу.

Згідно Рішення Краснодонської міської
ради Луганської області від 16.01.2012 року
№18/991 для першої групи платників
податків єдиного податку встановлені
фіксовані ставки на території м.
Краснодону на 2012 рік у 10 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати
(а.с.12-14).

Однак з лютого 2013 року по травень 2013
року відповідач єдиний податок не
сплачував внаслідок чого утворився
податковий борг у розмірі 740,21 грн.
(а.с.8,17).

Згідно статті 300 Податкового кодексу
України платники єдиного податку
несуть відповідальність відповідно до
цього Кодексу за правильність
обчислення, своєчасність та повноту
сплати сум єдиного податку, а також за
своєчасність подання податкових
декларацій.

Підпунктом 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України податковий
встановлено, що податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового повідомлення -
рішення.

Податкова вимога не надсилається (не
вручається), якщо загальна сума
податкового боргу платника податків не
перевищує двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян. У разі
збільшення загальної суми податкового
боргу до розміру, що перевищує двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, орган державної податкової
служби надсилає (вручає) податкову
вимогу такому платнику податків.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, відповідачу було
виставлено податкову вимогу форми «Ф»
від 14.01.2014 №15-17 (а.с.9).

Порядок формування, надсилання,
вручення та відкликання податкових
вимог органами державної податкової
служби визначений Порядком
направлення органами державної
податкової служби податкових вимог
платникам податків, який затверджено
Наказ Державної податкової
адміністрації України 24.12.2010 N 1037 та
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 30 грудня 2010 р. за N 1432/18727 (далі -
Порядок).

Пунктом 4.7 Порядку встановлено, що у
разі коли пошта не може вручити
платнику податків податкову вимогу в
зв'язку з: відсутністю за
місцезнаходженням посадових осіб,
відмовою посадових осіб прийняти
податкову вимогу, незнаходженням
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкова вимога
вважається врученою платнику податків
у день, зазначений поштовою службою в
повідомленні про вручення із
зазначенням причин невручення.

Таким чином, вимога вважається
врученою фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_1

Доказів оскарження відповідачем даної
податкової вимоги суду не надано.

Положенням пп. 20.1.19 п.20.1. ст.20
Податкового кодексу України
передбачено право контролюючого
органу застосовувати до платників
податків передбачені законом
фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за
порушення податкового чи іншого
законодавства, контроль за додержанням
якого покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87
Податкового кодексу України, орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

З урахуванням викладеного, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги
Краснодонської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області є обґрунтованими,
підтверджуються наявними у справі
доказами та підлягають задоволенню.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а статтею 94
Кодексу адміністративного судочинства
України не передбачено їх стягнення у
даних випадках.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 71, 87, 94,
105, 158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Краснодонської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу
зі сплати єдиного податку в сумі 740,21
грн. задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1, АДРЕСА_1)
заборгованість зі сплати єдиного
податку в розмірі 740,21 грн. (сімсот сорок
гривень 21 коп.) за період з лютого по
травень 2013 року на користь місцевого
бюджету (р/р 0028, отримувач
Краснодонське УДКСУ Луганської
області, код одержувача 37907322, банк- ГУ
ДКСУ в Луганській області, МФО 804013).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Суддя
Т.С. Ушаков