Справа № 2а-6915/11/0527
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року
м. Київ К/9991/10558/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Білуги С.В.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Костянтинівці Донецької
області про перерахунок пенсії,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 січня 2012
року, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2011 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці Донецької області, у
якому просив зобов'язати відповідача
провести йому перерахунок пенсії з
урахуванням показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України за 2010 рік у
сумі 1982,63 грн., з виплатою недоотриманих
сум.

Постановою Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 17 червня 2011 року позов
задоволено. Визнано неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівці щодо відмови позивачу
у перерахунку пенсії в 2011 році із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України за 2010 рік
та зобов'язано відповідача здійснити
позивачу перерахунок пенсії з 01
березня 2011 року із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України у 2010 році з виплатою
недоотриманих з 01 березня 2011 року сум.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції Управління
Пенсійного фонду України в м.
Костянтинівці Донецької області
подало апеляційну скаргу на постанову
суду.

Постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 18 січня 2012 року задоволено
апеляційну скаргу відповідача.
Постанову суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нову постанову,
якою відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні
позову.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції у справі,
ОСОБА_3 звернувся з касаційною скаргою,
в якій просить постанову суду
апеляційної інстанції скасувати та
залишити в силі постанову суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач на час спірних
правовідносин був працюючим
пенсіонером та звернувся з заявою до
відповідача про перерахунок пенсії,
однак, відповідач зробив перерахунок
пенсії, з яким позивач не погодився.

Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон 1058)
регулюються відносини, що виникли між
суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

Перерахунок пенсій у зв'язку
із збільшенням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України та страхового стажу
регулюється статтею 42 Закону 1058,
частина 4 якої передбачає, що у разі
якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, провадиться перерахунок
пенсії з урахуванням страхового стажу
після призначення пенсії. Кожний
наступний перерахунок пенсії
провадиться не раніш як через 2 роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсій. Перерахунок пенсій
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону.

Така редакція існує після
визнання неконституційними змін,
внесених підпунктом «б» підпункту 10
пункту 35 Розділу 2 Закону України від 28
грудня 2007 року № 107-6 визнаних такими, що
не відповідають Конституції України
(є неконституційними), згідно з
Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали
можливість перераховувати пенсію із
заробітної плати за періоди страхового
стажу, зазначені в частині 1 статті 40
цього Закону, із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми
абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону 1058
доводить, що перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Таким чином, правила частини
першої статті 40 при перерахунку пенсії,
застосовуються виключно з метою
визначення періоду страхового стажу,
за який може бути обчислена заробітна
плата (дохід).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції,
що середня заробітна плата
працівників, зайнятих в галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії, використовується
як складова для призначення пенсії
відповідно до ч.2 ст.40 Закону 1058 і є
величиною постійною не змінною при
перерахунку пенсії, на відміну від
інших показників, які використовуються
при визначенні заробітної плати
(доходу) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Відповідно до пункту 6 статті 92
Конституції України виключно законами
України визначаються, зокрема, форми і
види пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України «Про пенсійне
забезпечення» від 5 листопада 1991 року
№ 1788-12 та Закон України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» № 1058 від 9 липня 2003
року. З огляду на зазначене та
керуючись положеннями принципу
законності закріпленого в статті 9 КАС
України приписи постанови № 530
від 28 травня 2008 року не можуть
застосовуватись до спірних відносин.

З урахуванням зазначеного,
правові підстави для перерахунку
пенсії позивача із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України за 2010 рік відсутні.

Враховуючи наведене, судова
колегія дійшла висновку, що судом
апеляційної інстанції повно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права, а тому підстави для задоволення
касаційної скарги відсутні.

Враховуючи вищевикладене, а також
те, що постанова суду першої інстанції
скасована судом апеляційної інстанції,
а в справі ухвалено нове законне
рішення, колегія суддів вважає, що
касаційну скаргу слід відхилити, а
постанову суду апеляційної інстанції
залишити без змін, оскільки вона
прийнята з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана правильно, а доводи касаційної
скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 січня 2012
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: