Справа № 217/131/14-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Соболєва І.П.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року
справа №217/131/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі:

головуючого:
Ханової Р.Ф.

суддів:
Гайдара А.В.

Яковенко М.М.

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Авдіївці

Донецької
області

на постанову
Авдіївського міського суду Донецької
області

від 8 травня
2014 року

по адміністративній справі №
217/131/14-а (суддя Соболєва І.П. )

за позовом ОСОБА_3

до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Авдіївці

Донецької
області

за участю третьої особи,

яка не заявляє самостійних

вимог на предмет спору
Ясинуватської об'єднаної державної
податкової інспекції

Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області

про визнання
дій протиправними, скасування рішення,

зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Авдіївського міського суду
Донецької області від 8 травня 2014 року
частково задоволені позовні вимоги
ОСОБА_3 (надалі позивач у справі) до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Авдіївці Донецької області (надалі
управління, відповідач у справі),
внаслідок чого, скасоване рішення
управління від 25 січня 2014 року № 20 в
частині відмови ОСОБА_3 у перерахунку
пенсії з урахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
зобов'язано управління здійснити з 1
лютого 2014 року перерахунок пенсії,
призначеної ОСОБА_3, у розмірі 90%
заробітної плати з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
до щорічної відпустки, матеріальної
допомоги на соціально-побутові
потреби. У задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовлено (арк. справи
39-41).

Не погоджуючись з висновком суду
першої інстанції, відповідач в
апеляційній скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти постанову про відмову в
задоволені позовних вимог, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

Апелянт доводить, що матеріальна
допомога є одноразовою виплатою та не є
складовою заробітної плати у розумінні
частини другої статті 33 Закону України
«Про державну службу» та згідно
постанови Кабінету Міністрів України
№ 865 від 31 травня 2000 року «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії» суми матеріальної допомоги
також не входить до складу заробітної
плати (арк. справи 46-47).

У відповідності до пункту 2 частини 1
статті 197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

ОСОБА_3 (позивач у справі) ІНФОРМАЦІЯ_1,
перебуває на обліку управління та
отримує пенсію державного службовця
за віком відповідно до Закону України
«Про державну службу» з 18 квітня 2008
року.

Протоколом управління від 12 червня 2008
року № 214 позивачу проведено
перерахунок з 18 квітня 2008 року за
загальним процентом розрахунку пенсії
від заробітку - 90%, внаслідок проведення
масового перерахунку. Зазначене
доводить, що загальний процент
розрахунку пенсії від заробітку
складає 90 % та не є спірним між
сторонами.

Позивач звернулась 20 січня 2014 року до
управління (відповідача у справі) із
заявою про перерахунок пенсії по
заробітку (арк. справи 31), з включенням
до середньої заробітної плати сум, які
при призначенні пенсії не ввійшли до її
розрахунку, а саме: індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, як
складових заробітної плати, з яких
фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Звертаючись до управління позивач
надала довідки Ясинуватської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області від 17
січня 2014 року про складові заробітної
плати (за останні 24 календарних місяців
роботи або за будь-які 60 календарних
місяців роботи перед зверненням за
пенсією), складеною за формою
затвердженою постановою правління
Пенсійного фонду України від 14 лютого
2011 року № 5-1 (арк. справи 32, 33-35)

Рішенням начальника управління від 25
січня 2014 року № 20 позивачу відмовлено у
перерахунку пенсії з підстав того, що
зазначені види виплат не включаються
до складу заробітної плати при
розрахунку пенсії (арк. справи 8).

За приписами статті 37 Закону України
«Про державну службу» від 16 грудня 1993
року № 3723-12 (надалі Закон № 3723), із
змінами та доповненнями внесеними
Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011 року № 3668-VI, яка регулює
пенсійне забезпечення державних
службовців, пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не
є державними службовцями, - у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі, з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

1 жовтня 2011 року набрав чинності Закон
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, яким
внесено зміни до деяких законодавчих
актів України, у тому числі і в статті 37
Закону України «Про державну службу»
від 16 грудня 1993 року № 3723-12 викладеної у
новій редакції, максимальний розмір
пенсії (крім пенсійних виплат, що
здійснюються з Накопичувального
пенсійного фонду) або щомісячного
довічного грошового утримання (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною), призначених
(перерахованих) відповідно до законів
України «Про державну службу» не може
перевищувати десяти прожиткових
мінімумів, установлених для осіб, які
втратили працездатність. Оскільки
пенсія позивачу призначена з 18 квітня
2008 року положення цієї норми на
обмежені розміру на позивача не
розповсюджується.

Вирішуючи питання про застосування
статті 37 Закону України «Про державну
службу» у часі, колегія суддів виходить
із того, що згідно зі статтею 22
Конституції України закріплені нею
права і свободи не є вичерпними,
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийняті нових законів
або внесенні змін до чинних
законодавчих актів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи та постанова прийнята
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 11, 24, 94, 184, 195, 197, 198, 200,
205, 206, 211, 212, 244-2, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ
:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Авдіївці
Донецької області на постанову
Авдіївського міського суду Донецької
області від 8 травня 2014 року по справі
№ 217/131/14-а - залишити без задоволення.

Постанову Авдіївського міського суду
Донецької області від 8 травня 2014 року
по справі № 217/131/14-а - залишити без
змін.

Ухвала постановлена та підписана 2
липня 2014 року

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
Р.Ф. Ханова

Судді
А.В. Гайдар

М.М. Яковенко