Справа № 806/2550/14
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року
Житомир справа № 806/2550/14

категорія 10.1

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Сичова О.П.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в м.Житомирі
Житомирської області про визнання
протиправною відмови №8535/04 від 25.04.2014
р., зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського
окружного адміністративного суду з
вказаним позовом, в якому просив
визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області від
25.04.2014 року №8535/04 та зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області
звернутися з поданням, передбаченим п.5
Порядку повернення коштів, помилково
або надміру зарахованих до державного
та місцевих бюджетів, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 03.09.2013 року № 787, до Управління
Державної казначейської служби
України у м.Житомирі Житомирської
області про повернення йому помилково
сплаченого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування за
договором купівлі-продажу квартири
від 11.04.2014 року в сумі 2951,25 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що за договором
купівлі - продажу від 11.01.2014 року він
придбав житло. При нотаріальному
оформленні вказаного договору був
змушений сплатити збір на державне
обов'язкове пенсійне страхування в
сумі 2951,25 грн. - 1% від вартості
придбаного нерухомого майна. В
подальшому він звернулася до
Управління Пенсійного фонду України в
Житомирі Житомирської області із
заявою, в якій просив повернути
помилково та безпідставно сплачений
збір у сумі 2951,25 грн., оскільки житло
було придбано ним вперше. Однак,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Житомирі Житомирської області
листом від 25.04.2014 року у поверненні
коштів відмовило. Позивач вважає, що
відмова є протиправною, а зазначена
сума збору була стягнута безпідставно
у зв'язку з чим підлягає поверненню.

Позивач надав заяву з проханням
розгляд справи проводити в порядку
письмового провадження.

Представник відповідача надав до суду
письмові заперечення, в яких просив в
задоволенні позову відмовити, а справу
розглянути без його участі.

Суд вважає за можливе розглянути
справу у письмовому провадженні,
відповідно до частини 6 статті 128 КАС
України, на підставі наявних у ній
доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги слід
задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 за
договором купівлі-продажу від 11.01.2014
року придбав квартиру АДРЕСА_1.

При купівлі квартири обов'язковою
вимогою, необхідною для нотаріального
оформлення договору купівлі - продажу
квартири, була сплата 1% збору на
державне пенсійне страхування від
вартості придбаного нерухомого майна.

На виконання даної вимоги позивачем
сплачено 2951,25 грн., отримувач - УДКСУ у
м.Житомирі, що підтверджується
квитанцією №QS20634924 від 11 січня 2014 року.

16 квітня 2014 року, вважаючи, що
зазначений збір сплачено ним
помилково, позивач звернулася із
заявою до Управління Пенсійного фонду
України в м.Житомирі Житомирської
області про повернення суми сплаченого
збору в розмірі 2951,25 грн., з тих підстав,
що житло ним придбано вперше.

Листом від 25.04.2014 року Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області відмовило
позивачу в поверненні сплачених
коштів. При цьому, відповідач посилався
на те, що на даний час на території
України не існує єдиної системи
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, і відповідно не існує відповідно
органу, компетентного видавати довідки
про підтвердження обставин первинного
придбання житла особою вперше.

Згідно із ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Статтею 67 Конституції України
встановлено, кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку та
розмірах, встановлених законом.

Порядок справляння та використання
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування визначає Закон України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування" від 26.06.1997 року №
400/97-ВР.

Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" від
26.06.1997 року № 400/97-ВР, у редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин, платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є підприємства, установи
та організації незалежно від форм
власності та фізичні особи, які
придбавають нерухоме майно, за
винятком державних підприємств,
установ і організацій, що придбавають
нерухоме майно за рахунок бюджетних
коштів, установ та організацій
іноземних держав, що користуються
імунітетами і привілеями згідно із
законами та міжнародними договорами
України, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, а також
громадян, які придбавають житло і
перебувають у черзі на одержання житла
або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий
будинок або його частина, квартира,
садовий будинок, дача, гараж, інша
постійно розташована будівля, а також
інший об'єкт, що підпадає під
визначення групи 3 основних засобів та
інших необоротних активів згідно з
Податковим кодексом України.

Аналогічні приписи містить пункт 15-1
Порядку сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
окремих видів господарських операцій,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740,
у редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин.

Проаналізувавши вказані норми Закону
та Порядку, суд приходить до висновку,
що громадяни, які придбавають нерухоме
майно, зокрема, квартиру, вперше не є
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування, тобто,
звільнені від його сплати в розмірі 1 %
від вартості нерухомого майна
(квартири), зазначеної в договорі
купівлі-продажу такого майна.

Таким чином, важливою обставиною для
правильного вирішення питання про
необхідність сплати фізичною особою
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування від вартості нерухомого
майна, зазначеної в договорі
купівлі-продажу такого майна, є
встановлення факту придбання особою
житла вперше.

Факт придбання позивачем зазначеної
квартири підтверджується витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності №2273841 від 11 квітня 2013 року
(а.с. 9).

Заперечення Управління Пенсійного
фонду України в м.Житомирі про те, що
позивач мав надати докази придбання
ним житла вперше є безпідставними,
оскільки від сплати збору
звільняються: громадян, які
придбавають житло вперше; громадяни,
які перебувають у черзі на одержання
житла.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача.

Оскільки з позовом до суду звернувся
ОСОБА_1 як фізична особа, то обов'язок
доказування того, що у нього не має
підстав для заявлення вимоги про
повернення зайво сплаченого збору
покладається на Управління Пенсійного
фонду України в м.Житомирі
Житомирської області, а не на позивача.
Таких доказів відповідачем суду не
надано.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позивач дійсно 11.01.2014 року
вперше придбав нерухоме майно
(квартиру) по вищевказаній адресі за
договором купівлі-продажу, і при його
нотаріальному посвідченні
безпідставно сплатив збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операції купівлі-продажу
нерухомого майна в розмірі 1% від його
вартості в сумі 2951,25 грн., який підлягає
поверненню позивачу, оскільки
відповідно до пункту 9 статті 1 Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
останній не є платником зазначеного
збору.

З огляду на викладене суд вважає
протиправною відмову Управління
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
Житомирської області в повернені
позивачу збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування в сумі 2951,25 грн..

Щодо вимог позивача про зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області
звернутися з поданням, передбаченим п.5
Порядку повернення коштів, помилково
або надміру зарахованих до державного
та місцевих бюджетів, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 03.09.2013 року № 787, до Управління
Державної казначейської служби
України у м.Житомирі Житомирської
області про повернення йому помилково
сплаченого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування за
договором купівлі-продажу квартири
від 11.04.2014 року в сумі 2951,25 грн., суд
зазначає наступне.

Частиною 3 статті 3 Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР, у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин, визначено, що
платники збору, визначені пунктами 6, 7, 9
і 10 статті 1 цього Закону, збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування сплачують до Державного
бюджету України у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. Ці кошти в
установленому порядку зараховуються
до державного бюджету і
використовуються згідно із законом про
Державний бюджет України.

Згідно із пунктом 5 Порядку повернення
коштів, помилково або надміру
зарахованих до державного та місцевих
бюджетів, затвердженого наказом
Державного казначейства України від
10.12.2002 року № 226 (чинного на момент
виникнення спірних правовідносин),
повернення помилково або надміру
зарахованих до бюджету податків,
зборів (обов'язкових платежів) та інших
доходів бюджетів здійснюється за
поданням органів, що контролюють
справляння надходжень бюджету. Подання
надається до органу Державного
казначейства України за формою,
передбаченою відповідними спільними
нормативно-правовими актами
Державного казначейства України та
органів, що контролюють справляння
надходжень бюджету, з питань
повернення помилково або надміру
зарахованих до бюджету коштів, або в
довільній формі на офіційному бланку
установи, за підписом керівника
установи або його заступників
відповідно до їх компетенції з
обов'язковим зазначенням такої
інформації: обґрунтування
необхідності повернення коштів з
бюджету, найменування (П. І. Б.) платника,
ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ або
реєстраційного номера облікової
картки платника податків з ДРФО, або
серії та номера паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
офіційно повідомили про це відповідний
орган державної податкової служби і
мають відмітку у паспорті), суми
платежу, що підлягає поверненню, дати
та номера розрахункового документа,
який підтверджує перерахування коштів
до відповідного бюджету.

Наведена норма кореспондуються із
приписами пункту 5 Порядку повернення
коштів, помилково або надміру
зарахованих до державного та місцевих
бюджетів, затвердженого наказом
Міністерства Фінансів України від
03.09.2013 року № 787, який набрав чинності з
15.10.2013 року та є чинним на час вирішення
справи судом.

Відповідно до п. 7.2 Порядку ведення
органами Пенсійного фонду України
обліку надходження сум єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інших
платежів, затвердженою Постановою
Пенсійного фонду України від 27.09.2010
року № 21-2 (у редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
яким установлено, зокрема, механізм
здійснення органами Пенсійного фонду
України обліку надходження сум збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування, суми помилково сплачених
платежів зараховуються в рахунок
майбутніх платежів або повертаються
платникам на підставі заяви.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що вимогу ОСОБА_1 про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в м.Житомирі
Житомирської області звернутися з
поданням, передбаченим п.5 Порядку
повернення коштів, помилково або
надміру зарахованих до державного та
місцевих бюджетів, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 03.09.2013 року № 787, до Управління
Державної казначейської служби
України у м.Житомирі Житомирської
області про повернення йому помилково
сплаченого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування за
договором купівлі-продажу квартири
від 11.04.2014 року в сумі 2951,25 грн. слід
задовольнити.

В силу приписів ст. 94 КАС України,
сплачений позивачем судовий збір у
сумі 73,08 грн. необхідно відшкодувати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158-163, 167, 254 КАС
України, суд,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати відмову Управління Пенсійного
фонду України в м.Житомирі
Житомирської області щодо повернення
ОСОБА_1 сплаченого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування, при
укладенні договору купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, у сумі 2951,25 грн., яка
оформлена листом від 25.04.2014 року №8535/04
- протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Житомирі
Житомирської області звернутися з
поданням, передбаченим п.5 Порядку
повернення коштів, помилково або
надміру зарахованих до державного та
місцевих бюджетів, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 03.09.2013 року № 787, до Управління
Державної казначейської служби
України у м.Житомирі Житомирської
області про повернення ОСОБА_1
помилково сплаченого збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування за договором
купівлі-продажу квартири від 11.04.2014
року в сумі 2951,25 грн.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
О.П. Сичова