Справа № 0308/17228/12 (2а/0308/1418/12)
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2014 року м.
Київ К/800/42142/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддівЗайця В.С.
(суддя-доповідач), Стрелець Т.Г., Конюшка
К.В., провівши попередній розгляд
справи за касаційною скаргою Луцької
міської ради на постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 11 грудня 2012 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 18 червня 2013
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Зустріч»
до Луцької міської ради про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2012 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Зустріч» (далі - ТОВ
«Зустріч») пред'явило позов до Луцької
міської ради про визнання незаконним
та скасування рішення Луцької міської
ради за № 29/44 від 25 липня 2012 року «Про
відмову у наданні товариству з
обмеженою відповідальністю «Зустріч»
дозволу на проведення експертної
грошової оцінки земельної ділянки на
Привокзальному майдані, 1»,
зобов'язання відповідача розглянути на
черговій сесії ради заяву ТзОВ
«Зустріч» щодо продажу товариству
зазначеної земельної ділянки, а також
зобов'язання Луцької міської ради в
особі міського голови, в місячний
термін з часу набрання судового
рішення законної сили, продати ТОВ
«Зустріч» зазначену земельну ділянку
на умовах викупу шляхом укладення
відповідного договору купівлі-продажу.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 11 грудня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 18 червня 2013
року, позовні вимоги задоволені
частково.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Луцької міської ради за № 29/44
від 25 липня 2012 року «Про відмову у
наданні товариству з обмеженою
відповідальністю «Зустріч» дозволу на
проведення експертної грошової оцінки
земельної ділянки на Привокзальному
майдані, 1» та зобов'язано Луцьку міську
раду розглянути на пленарному
засіданні чергової сесії заяву ТОВ
«Зустріч» щодо продажу йому у
власність земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
площею 0,0472 га, що знаходиться в місті
Луцьку на Привокзальному майдані, 1, для
обслуговування нежитлового приміщення
кафе «Зустріч». В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими
рішеннями судів скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі Луцька міська рада,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального права, просить рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
скасувати та прийняти нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга підлягає
відхиленню.

Судами встановлено, що ТОВ «Зустріч» є
власником нежитлового приміщення кафе
«Зустріч» у місті Луцьку, на
Привокзальному майдані, 1.

30 травня 2012 року позивач в черговий раз
звернувся до Луцької міської ради із
заявою щодо надання йому у власність
шляхом викупу земельної ділянки площею
0,0472 га, що знаходиться у місті Луцьку,
на Привокзальному майдані, 1 для
обслуговування нежитлового приміщення
кафе «Зустріч», що знаходиться за тією
ж адресою.

25 липня 2012 року Луцька міська рада
прийняла рішення за № 29/44, яким
відмовила ТОВ «Зустріч» у наданні
дозволу на проведення експертної
грошової оцінки земельної ділянки на
Привокзальному майдані, 1 загальною
площею 0,0472 га для обслуговування кафе
«Зустріч».

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
правовий режим земельних відносин,
порядок і умови набуття та припинення
права власності, а також права
володіння, користування земельними
ділянками визначається законами.
Рішення за № 29/44 від 25 липня 2012 року
Луцької міської ради про відмову в
наданні дозволу на проведення
експертної грошової оцінки земельної
ділянки на Привокзальному майдані, 1
загальною площею 0,0472 га для
обслуговування кафе «Зустріч» та
невирішення Луцькою міською радою
питання щодо продажу земельної ділянки
не відповідає вимогам чинного
законодавства, що регулює дані
правовідносини. Разом з цим суд першої
інстанції зазначив, що вимоги позивача
про зобов'язання відповідача прийняти
за результатами розгляду відповідне
рішення про продаж земельної ділянки
та укласти відповідний договір
купівлі-продажу є безпідставними з тих
підстав, що вирішення даного питання
відноситься до виключної компетенції
міської ради, як колегіального органу
та суд не в праві перебирати на себе ці
повноваження.

Суд апеляційної інстанції із
висновками суду першої інстанції
погодився та залишив постанову
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 11 грудня 2012 року
без змін.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України із
правовою позицією судів першої та
апеляційної інстанції погоджується із
огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Підстави набуття права на землю із
земель державної та комунальної
власності визначені статтею 116
Земельного кодексу України й
відповідно до абзацу 1 частини 1 даної
статті громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом, або за
результатами аукціону.

Статтею 128 Земельного кодексу України
(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
визначений порядок продажу земельних
ділянок державної та комунальної
власності громадянам та юридичним
особам

Відповідно до частини 2 статті 128
Земельного кодексу України (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) громадяни та юридичні
особи, зацікавлені у придбанні
земельних ділянок у власність, подають
заяву (клопотання) до відповідного
органу виконавчої влади або сільської,
селищної, міської ради чи державного
органу приватизації. У заяві
(клопотанні) зазначаються місце
розташування земельної ділянки, її
цільове призначення, розміри та площа,
а також згода на укладення договору про
оплату авансового внеску в рахунок
оплати ціни земельної ділянки.

До заяви (клопотання) додаються:
документ, що посвідчує право
користування земельною ділянкою (у
разі його наявності), та документи, що
посвідчують право власності на
нерухоме майно (будівлі та споруди),
розташоване на цій земельній ділянці (у
разі наявності на земельній ділянці
будівель, споруд); копія установчих
документів для юридичної особи, а для
громадянина - копія документа, що
посвідчує особу.

Частиною 3 статті 128 Земельного кодексу
України (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що орган державної влади,
Рада міністрів Автономної Республіки
Крим або орган місцевого
самоврядування у місячний строк
розглядає заяву (клопотання) і приймає
рішення про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки (якщо
такий проект відсутній) та/або про
проведення експертної грошової оцінки
земельної ділянки (крім земельних
ділянок площею понад 50 гектарів для
розміщення відкритих спортивних і
фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про
відмову в продажу із зазначенням
обґрунтованих причин відмови.

З наведеного вбачається, що звіт про
експертну грошову оцінку земельної
ділянки до заяви (клопотання) про
продаж земельної ділянки не додається,
а питання про проведення експертної
грошової оцінки земельної ділянки
вирішується після або разом з
прийняттям рішення про надання дозволу
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
(якщо такий проект відсутній).

Таким чином доводи відповідача про те,
що необхідною умовою укладення
договору купівлі-продажу земельної
ділянки комунальної власності є
визначення ціни продажу земельної
ділянки у відповідності до експертної
грошової оцінки є безпідставними.

Згідно частин 5, 6 статті 128 Земельного
кодексу України (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) підставою для відмови в
продажу земельної ділянки є: неподання
документів, необхідних для прийняття
рішення щодо продажу такої земельної
ділянки; виявлення недостовірних
відомостей у поданих документах; якщо
щодо суб'єкта підприємницької
діяльності порушена справа про
банкрутство або припинення його
діяльності; встановлена цим Кодексом
заборона на передачу земельної ділянки
у приватну власність; відмова від
укладення договору про оплату
авансового внеску в рахунок оплати
ціни земельної ділянки.

Рішення Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевої державної
адміністрації, сільської, селищної,
міської ради про продаж земельної
ділянки є підставою для укладання
договору купівлі-продажу земельної
ділянки.

Відповідно до частини 8 статті 128
Земельного кодексу України (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) ціна земельної ділянки
визначається за експертною грошовою
оцінкою, що проводиться організаціями,
які мають відповідну ліцензію на
виконання цього виду робіт, на
замовлення органів державної влади,
Ради міністрів Автономної Республіки
Крим або органів місцевого
самоврядування. Ціна земельної ділянки
площею понад 50 гектарів для розміщення
відкритих спортивних і
фізкультурно-оздоровчих споруд
визначається за нормативною грошовою
оцінкою, вказаною в технічній
документації. Фінансування робіт з
проведення експертної грошової оцінки
земельної ділянки здійснюється за
рахунок внесеного покупцем авансу, що
не може бути більшим ніж 20 відсотків
вартості земельної ділянки, визначеної
за нормативною грошовою оцінкою
земельної ділянки.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права
та прийшли до вірного висновку, що
Луцька міська рада виносячи рішення №
29/44 від 25 липня 2012 року «Про відмову у
наданні ТОВ «Зустріч» дозволу на
проведення експертної грошової оцінки
земельної ділянки на Привокзальному
майдані, 1» діяла не на підставі, поза
межами повноважень та у спосіб, що
суперечить Конституції, Земельному
кодексу України та законам України, а
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків судів першої
та апеляційної інстанцій та
встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 3 статті 220-1
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Оскільки суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального та процесуального права,
підстав для задоволення касаційної
скарги немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Луцької міської ради
відхилити, а постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 11 грудня 2012 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 18 червня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: