Справа № 9101/167085/2012
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2014 рокусправа № 2а-7025/11
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Олефіренко Н.А.

суддів: Головко
О.В. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська від 12 вересня 2011
року у справі 2а-7025/11 за позовом ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України
в Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська про визнання
протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

05.08.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська та просить
призначити державну пенсію по
інвалідності та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю на підставі
ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком та 75% мінімальних
пенсій за віком; провести перерахунок
пенсії за період з 01 січня 2007 року яку
повинен отримувати згідно діючого
законодавства, як ліквідатор 1
категорії та інвалід ІІ групи з
урахуванням ст. 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» виходячи з
розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Постановою Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська області від 12
вересня 2011 року в задоволені позову
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
ОСОБА_1 звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській атомній
електростанції. Внаслідок захворювань,
пов'язаних з виконанням робіт по
ліквідації наслідків аварії є
інвалідом ІІ групи та належить до І-ї
категорії осіб, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська та отримує пенсію по
інвалідності та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі
ст. 50, 54 цього ж Закону.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: державної
пенсії; додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно з ч. 4 ст. 54 цього ж Закону, яка
визначає підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1 та у зв'язку з втратою
годувальника, в усіх випадках розміри
пенсії для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими по
ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком.

Статтею 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, віднесеним до
категорії I, ІІ група інвалідності,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі75 процентів мінімальної пенсії
за віком. Виплата додаткової пенсії
відповідно до ст. 53 зазначеного Закону
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Вихідний критерій обрахунку державної
та додаткової пенсій є мінімальна
пенсія за віком. Згідно з частиною 1
статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсії
за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Аналіз законодавства дає підстави для
висновку, що застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
встановлений в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, з
якого визначається мінімальний розмір
пенсії.

Частиною другою статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акту Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві
застосуванню підлягають статті 50 та 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а не постанова Кабінету Міністрів
України № 745, яка істотно звужує обсяг
встановлених законом прав.

Не можна визнати правильною й позицію
відповідача, що ґрунтується на частині
п'ятій статті 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", якою
передбачено, що порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, оскільки надання законодавцем
такого права Кабінету Міністрів
України не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених цим же
Законом. Тобто, Кабінет Міністрів
України повинен був встановити
зазначений порядок, а не розміри,
визначені даним Законом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

З огляду на ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Суд апеляційної інстанції вважає, що
будь-які об'єктивні чи суб'єктивні
обставини не позбавляли позивача
можливості звернутися до суду, у
визначені законом строки, з
відповідним позовом до відповідача,
якщо позивач вважав, що діями чи
бездіяльністю відповідача порушуються
його права та законні інтереси.

Позивач звернувся до суду 05.08.2011 року.

Отже, позовні вимоги в частині щодо
визнання неправомірними дій
відповідача та зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії за період з 01.01.2007
року по 05.02.2011 року підлягають
залишенню без розгляду.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
постанова суду скасуванню з прийняттям
нового судового рішення.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст.
202, ст. 207 КАС України,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська області від 12
вересня 2011 року у справі № 2а-7025/11
скасувати та прийняти нову постанову..

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська щодо не проведення
перерахунку та виплати ОСОБА_1
державної та додаткової щомісячної
пенсії у розмірах відповідно до ст. 50
та ч.4 ст. 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 05 лютого 2011 року
по 22.07.2011 року протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська перерахувати та
виплатити ОСОБА_1 державну та додаткову
щомісячну пенсії у розмірах відповідно
до ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з
урахуванням розміру прожиткового
мінімуму для осіб, що втратили
працездатність, встановленого на день
виплати пенсії за період з 05 лютого 2011
року по 22.07.2011 року з урахуванням
різниці, яка вже була виплачена.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає чинності
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів шляхом подання
касаційної скарги.

Головуючий:
Н.А. Олефіренко

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров