Справа № 810/3100/14
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 року №810/3100/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Басай О.В.,

при секретарі судового засідання
Короташ О.Б.,

за участю:

представника позивача - Свириденко Ю.Ю.,

представника відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Всеукраїнської громадської
організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України" до ректора Університету
економіки і управління - ОСОБА_2 про
визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

09.07.2013 Всеукраїнська громадська
організація "Комітет
конституційно-правового контролю
України" звернулася до Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим з позовом до ректора
Університету економіки і управління -
ОСОБА_2 в якому просить визнати
протиправною дію ректора, голови
приймальної комісії Університету
економіки і управління - ОСОБА_2, що
полягає у відмові в задоволенні запиту
на інформацію.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
22.07.2013, залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 09.09.2013,
провадження у адміністративній справі
№801/7013/13-а закрито.

Вищий адміністративний суд України
ухвалою від 03.04.2014 скасував ухвалу
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 22.07.2013
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 09.09.2013. Справу направив для
продовження розгляду до Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим.

Положеннями статті 12 Закону України
«Про забезпечення прав і свобод
громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України» №1207-VII від 15 квітня 2014 року
зазначено, що у зв'язку з неможливістю
здійснювати правосуддя судами
Автономної Республіки Крим та міста
Севастополя на тимчасово окупованих
територіях, територіальну підсудність
судових справ, підсудних розташованим
на території Автономної Республіки
Крим, змінено. Зокрема, забезпечено
розгляд адміністративних справ
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим - Київським
окружним адміністративним судом.

20.05.2014 зазначена адміністративна
справа надійшла до Київського
окружного адміністративного суду.

На обґрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що 06.03.2013 Управління
контролю державних органів та закладів
сфери освіти і науки - структурний
підрозділ Всеукраїнської громадської
організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України" надіслав розпоряднику
інформації, суб'єкту владних
повноважень, ректору, голові
приймальної комісії Університету
економіки і управління ОСОБА_2 запит на
інформацію з проханням надати належним
чином засвідчені копії документів, які
пов'язані з діяльністю університету.
Проте, у відповідь на зазначений запит
відповідач надіслав позивачу лист від
13.03.2013, у якому, зокрема, зазначив, що на
підставі статті 13 Закону України "Про
доступ до публічної інформації" від
13.01.2011 №2939-VI ВНЗ "Університет економіки
і управління" не є розпорядником
інформації. Позивач вважає, що така дія
відповідача є протиправною та такою, що
порушує його права. Під час судового
розгляду справи представник позивача
підтримав позовні вимоги і просив суд
позов задовольнити.

Відповідач у судові засідання не
з'являвся, хоча, про дату, час та місце
судового розгляду повідомлявся
належним чином, а саме, шляхом
розміщення у Єдиному державному
реєстрі судових рішень
(http://www.reyestr.court.gov.ua) ухвали від 21.05.2014 та
тексту повісток на офіційному
веб-порталі "Судова влада України" в
розділі "Інформація про розгляд справ,
сторони у яких знаходяться в АР Крим"
Київського окружного
адміністративного суду
(http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/spravu/). Про причини
неприбуття суд не повідомляв.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши
пояснення представника позивача,
дослідивши письмові докази, судом
встановлено наступне.

Статутом Всеукраїнської громадської
організації "Комітет
конституційного-правового контролю
України" передбачено, що основним
завданням Комітету, зокрема, є
здійснення громадського контролю за
діяльністю Міністерств, їх
територіальних підрозділів, посадових
та службових осіб, підпорядкованих їм
органів, підприємств, установ,
організацій, інших юридичних осіб, в
тому числі за діяльністю Міністерства
освіти і науки України, а також
здійснення громадського контролю за
діяльністю середніх, вищих та
спеціальних навчальних закладів,
підпорядкованих їм підприємств,
установ, організацій, інших юридичних
осіб (а.с. 11-15).

Для здійснення своїх завдань Комітет
має право, зокрема, запитувати та
отримувати від підприємств та установ
всю інформацію з питань їх діяльності
крім тієї, яка містить державну
таємницю, або інформацію з обмеженим
доступом, або інформацію, що стосується
особистого життя, честі, гідності
громадян та іншу інформацію, яка згідно
Законів України не підлягає
розголошенню чи наданні для
ознайомлення (а.с. 14).

З довідки АА №684735 з ЄДРПОУ від 13.11.2012
судом встановлено, що вищий навчальний
заклад "Університет економіки і
управління" є юридичною особою,
керівником якої є ОСОБА_2, а із змісту
доповнень та змін до статуту вищого
навчального закладу "Університет
економіки і управління", які
затвердженні 18.06.2012 рішенням
засновника і власника №4 та
зареєстровані державним реєстратором
27.06.2012 встановлено, що ОСОБА_2 є одним із
засновників і власників Університету
(а.с. 21, 54).

Також, судом встановлено, що 06.03.2013
позивачем надіслано ректору
Університету економіки і управління
запит на інформацію №182/1-13 з проханням
не пізніше п'яти днів з дня отримання
цього запиту надіслати належним чином
засвідчені копії наступних документів:
статуту вищого навчального закладу
(далі по тексту - ВНЗ); свідоцтва про
реєстрацію ВНЗ; довідки про включення
ВНЗ до Державного реєстру ВНЗ України з
додатками; ліцензії ВНЗ та додатка до
неї; довідки з ЄДРПОУ; правил прийому до
ВНЗ у 2013 році; положення про приймальну
комісію ВНЗ; наказу про затвердження
складу приймальної комісії ВНЗ; плану
роботи та графіку засідань приймальної
комісії ВНЗ; дислокації приміщень, які
задіяні для підготовки та проведення
прийому абітурієнтів до ВНЗ;
встановлених квот прийому до ВНЗ
різних категорій осіб (а.с. 8).

На зазначений вище запит 13.03.2013
ректором Університету економіки і
управління ОСОБА_2 надано відповідь
№134. У відповіді зазначено, що на
підставі статті 13 Закону України "Про
доступ до публічної інформації" від
13.01.2011 №2939-VI вищий навчальний заклад
"Університет економіки і управління" не
є розпорядником інформації, а також те,
що з документами, відповідно до яких
здійснюється прийом на навчання до
університету можна ознайомитися в
приймальній комісії і на офіційному
сайті університету (а.с. 9).

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам, суд зазначає наступне.

Правовідносини, які складаються у
сфері розгляду звернень суб'єктів
стосовно отримання інформації,
врегульовані Конституцією України,
Законом України "Про звернення
громадян" №393/96-ВР від 02.10.1996, Законом
України "Про інформацію" №2657-XII від
02.10.1992, Законом України "Про доступ до
публічної інформації" №2939-VI від 13.01.2011.

Як зазначає частина перша статті 5
Закону України "Про інформацію" №2657-XII
від 02.10.1992, кожен має право на
інформацію, що передбачає можливість
вільного одержання, використання,
поширення, зберігання та захисту
інформації, необхідної для реалізації
своїх прав, свобод і законних
інтересів.

Реалізація права на інформацію не
повинна порушувати громадські,
політичні, економічні, соціальні,
духовні, екологічні та інші права,
свободи і законні інтереси інших
громадян, права та інтереси юридичних
осіб (абз.2 ч.1 ст.5 ЗУ "Про інформацію"
№2657-XII від 02.10.1992).

Згідно із абзацом четвертим частини
першої статті 1 цього ж Закону,
інформація - будь-які відомості та/або
дані, які можуть бути збережені на
матеріальних носіях або відображені в
електронному вигляді.

Водночас, порядок здійснення та
забезпечення права кожного на доступ
до інформації, що знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених
Законом, та інформації, що становить
суспільний інтерес визначено Законом
України "Про доступ до публічної
інформації" №2939-VI від 13.01.2011.

Згідно із положеннями частини першої
статті 1 Закону України "Про доступ до
публічної інформації" №2939-VI від 13.01.2011,
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім
випадків, встановлених законом (ч.2 ст.1
ЗУ "Про доступ до публічної інформації"
№2939-VI від 13.01.2011).

Право на доступ до публічної
інформації гарантується, зокрема:
обов'язком розпорядників інформації
надавати та оприлюднювати інформацію,
крім випадків, передбачених законом (ч.1
ст.3 ЗУ "Про доступ до публічної
інформації" №2939-VI від 13.01.2011).

Одним із шляхів забезпечення доступу
до інформації є надання інформації за
запитами на інформацію (п.2 ч.1 ст.5 ЗУ
"Про доступ до публічної інформації"
№2939-VI від 13.01.2011).

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 12 Закону України "Про доступ до
публічної інформації" №2939-VI від 13.01.2011,
запитувачі інформації - фізичні,
юридичні особи, об'єднання громадян без
статусу юридичної особи, крім суб'єктів
владних повноважень.

Пунктом 3 частини першої статті 21
Закону України «Про громадські
об'єднання» №4572-VI від 22.03.2012
передбачено, що для здійснення своєї
мети (цілей) громадське об'єднання має
право, зокрема, одержувати у порядку,
визначеному законом, публічну
інформацію, що знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації.

Частиною першою статті 13 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації" №2939-VI від 13.01.2011
встановлено, що розпорядниками
інформації є:

1) суб'єкти владних повноважень - органи
державної влади, інші державні органи,
органи місцевого самоврядування,
органи влади Автономної Республіки
Крим, інші суб'єкти, що здійснюють
владні управлінські функції
відповідно до законодавства та рішення
яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з
державного, місцевих бюджетів, бюджету
Автономної Республіки Крим, - стосовно
інформації щодо використання
бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані
повноваження суб'єктів владних
повноважень згідно із законом чи
договором, включаючи надання освітніх,
оздоровчих, соціальних або інших
державних послуг, - стосовно
інформації, пов'язаної з виконанням
їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають
домінуюче становище на ринку або
наділені спеціальними чи виключними
правами, або є природними монополіями, -
стосовно інформації щодо умов
постачання товарів, послуг та цін на
них.

Частиною третьою статті 13 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації" №2939-VI від 13.01.2011
передбачено, що на розпорядників
інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4
частини першої та в частині другій цієї
статті, вимоги цього Закону
поширюються лише в частині
оприлюднення та надання відповідної
інформації за запитами.

Усі розпорядники інформації незалежно
від нормативно-правового акта, на
підставі якого вони діють, при
вирішенні питань щодо доступу до
інформації мають керуватися цим
Законом (ч.4 ст.13 ЗУ "Про доступ до
публічної інформації" №2939-VI від 13.01.2011).

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що
положеннями статті 21 Закону України
"Про вищу освіту" №2984-III від 17.01.2002
встановлено, що повноваження власника
(власників) щодо управління вищим
навчальним закладом визначаються в
межах законів статутом вищого
навчального закладу. Власник (власники)
вищого навчального закладу: розробляє
статут вищого навчального закладу;
організовує ліцензування вищого
навчального закладу; призначає
керівника вищого навчального закладу
на умовах контракту відповідно до
цього Закону; здійснює контроль за
фінансово-господарською діяльністю
вищого навчального закладу; здійснює
контроль за дотриманням умов,
передбачених рішенням про заснування
вищого навчального закладу; приймає
рішення про реорганізацію або
ліквідацію вищого навчального закладу;
здійснює інші повноваження,
передбачені законом.

Власник (власники) здійснює
(здійснюють) права, передбачені
частиною першою цієї статті, щодо
управління вищим навчальним закладом
безпосередньо або через уповноважений
ним орган (особу) (ч.2 ст.21 ЗУ "Про вищу
освіту" №2984-III від 17.01.2002).

Власник (власники) або уповноважений
ним (ними) орган (особа) може делегувати
свої повноваження керівникові або
вищому колегіальному органу
громадського самоврядування вищого
навчального закладу (абз.2 ч.2 ст.21 ЗУ
"Про вищу освіту" №2984-III від 17.01.2002).

Безпосереднє управління діяльністю
вищого навчального закладу здійснює
його керівник - ректор (президент),
начальник, директор тощо (ч.1 ст.32 ЗУ "Про
вищу освіту" №2984-III від 17.01.2002).

Ураховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що позивач є запитувачем
інформації в розумінні статті 12 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації" №2939-VI від 13.01.2011, а
відповідач є розпорядником інформації
в розмінні статті 13 Закону України "Про
доступ до публічної інформації" №2939-VI
від 13.01.2011.

Суд звертає увагу на те, що згідно
положень частини першої статті 19
Закону України "Про доступ до публічної
інформації" №2939-VI від 13.01.2011, запит на
інформацію - це прохання особи до
розпорядника інформації надати
публічну інформацію, що знаходиться у
його володінні.

Запитувач має право звернутися до
розпорядника інформації із запитом на
інформацію незалежно від того,
стосується ця інформація його особисто
чи ні, без пояснення причини подання
запиту (ч.2 ст.19 ЗУ "Про доступ до
публічної інформації" №2939-VI від 13.01.2011).

Розпорядник інформації має надати
відповідь на запит на інформацію не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту (ч.1 ст.20 ЗУ "Про доступ
до публічної інформації" №2939-VI від
13.01.2011).

Відповідь розпорядника інформації про
те, що інформація може бути одержана
запитувачем із загальнодоступних
джерел, або відповідь не по суті запиту
вважається неправомірною відмовою в
наданні інформації (ч.2 ст.22 ЗУ "Про
доступ до публічної інформації" №2939-VI
від 13.01.2011).

Розпорядник інформації, який не
володіє запитуваною інформацією, але
якому за статусом або характером
діяльності відомо або має бути відомо,
хто нею володіє, зобов'язаний направити
цей запит належному розпоряднику з
одночасним повідомленням про це
запитувача. У такому разі відлік строку
розгляду запиту на інформацію
починається з дня отримання запиту
належним розпорядником (ч.3 ст.22 ЗУ "Про
доступ до публічної інформації" №2939-VI
від 13.01.2011).

Водночас, частиною першою статті 22
Закону України "Про доступ до публічної
інформації" №2939-VI від 13.01.2011
передбачено, що розпорядник інформації
має право відмовити в задоволенні
запиту в таких випадках: 1) розпорядник
інформації не володіє і не зобов'язаний
відповідно до його компетенції,
передбаченої законодавством, володіти
інформацією, щодо якої зроблено запит;
2) інформація, що запитується, належить
до категорії інформації з обмеженим
доступом відповідно до частини другої
статті 6 цього Закону; 3) особа, яка
подала запит на інформацію, не оплатила
передбачені статтею 21 цього Закону
фактичні витрати, пов'язані з
копіюванням або друком; 4) не дотримано
вимог до запиту на інформацію,
передбачених частиною п'ятою статті 19
цього Закону.

Згідно частини першої статті 23 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації" №2939-VI від 13.01.2011 рішення,
дії чи бездіяльність розпорядників
інформації можуть бути оскаржені до
керівника розпорядника, вищого органу
або суду.

Запитувач має право оскаржити, зокрема,
відмову в задоволенні запиту на
інформацію, ненадання відповіді на
запит на інформацію та надання
недостовірної або неповної інформації
(ч.2 ст.23 ЗУ "Про доступ до публічної
інформації" №2939-VI від 13.01.2011).

Оскарження рішень, дій чи
бездіяльності розпорядників
інформації до суду здійснюється
відповідно до Кодексу
адміністративного судочинства України
(ч.3 ст.23 Закону України "Про доступ до
публічної інформації" №2939-VI від 13.01.2011).

Суд звертає увагу на те, що відповідач
на запит позивача надав відповідь у
якій зазначив, що на підставі статті 13
Закону України "Про доступ до публічної
інформації" від 13.01.2011 №2939-VI вищий
навчальний заклад "Університет
економіки і управління" не є
розпорядником інформації, а також те,
що з документами, відповідно до яких
здійснюється прийом на навчання до
університету можна ознайомитися в
приймальній комісії і на офіційному
сайті університету. Суд вважає, що така
відповідь є відмовою у задоволенні
запиту виходячи з наступного.

Як зазначалось вище, судом встановлено,
що позивач є запитувачем інформації, а
відповідач - розпорядником інформації
в розумінні статей 12, 13 Закону України
"Про доступ до публічної інформації"
№2939-VI від 13.01.2011. Таким чином, відповідь
розпорядника інформації про те, що
інформація може бути отримана із
загальнодоступних джерел, у тому числі
з веб-сайту університету, є
неправомірною відмовою у наданні
інформації, оскільки, це передбачено
частиною другою статті 22 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації" №2939-VI від 13.01.2011.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що
у зазначеній відповіді немає посилання
на жоден з випадків, які дають право
розпоряднику інформації відмовити в
задоволенні запиту та які передбачені
положеннями частини першої статті 22
Закону України "Про доступ до публічної
інформації" №2939-VI від 13.01.2011.

Пункт 1 частини другої статті 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
зазначає, що у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення.

Статтею 11 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідач в супереч зазначеним вище
положенням Кодексу адміністративного
судочинства України, не надав до суду
належних доказів правомірності його
відповіді №134 від 13.03.2013 на запит на
інформацію №182/1-13 від 06.03.2013 Управління
контролю державних органів та закладів
сфери освіти і науки.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про те, що позовна заява підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії ректора,
голови приймальної комісії
Університету економіки і управління -
ОСОБА_2, щодо відмови у задоволенні
запиту №182/1-13 від 06.03.2013.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Басай О.В.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 18 червня 2014 р.