Справа № 803/1066/14
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року м. Луцьк
Справа № 803/1066/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого, судді
Смокович В.І.,

при секретарі судового засідання
Литвиненко І.П.,

за участю прокурора
Гайдашук Д.А.,

представника відповідача
Куптія Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Ковельського міжрайонного прокурора
до Виконавчого комітету Ковельської
міської ради про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
дії,

ВСТАНОВИВ:

Ковельський міжрайонний прокурор (далі
- позивач, прокурор) звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Виконавчого комітету Ковельської
міської ради (далі - відповідач,
виконавчий комітет) про визнання
протиправною бездіяльності
відповідача щодо невжиття заходів по
примусовому знесенню самовільно
встановлених тимчасових споруд,
розміщених на перехресті вул.
Фестивальна - Богдана Хмельницького;
про зобов'язання Ковельської міської
ради вжити заходів по примусовому
знесенню самовільно встановлених
тимчасових споруд, розміщених на
перехресті вул. Фестивальна - Богдана
Хмельницького, передбачених п.3.5 Правил
благоустрою, забезпечення чистоти і
порядку, дотримання тиші в громадських
місцях на території міста Ковеля,
затверджених рішенням Ковельської
міської ради №32/10 від 20 грудня 2012 року,
а також діючим законодавством України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за
результатом перевірки повноти та
ефективності вжиття відділом
містобудування та архітектури
виконкому Ковельської міської ради
заходів з метою забезпечення
законності при розміщенні та
експлуатації тимчасових споруд для
ведення підприємницької діяльності,
прокуратурою було внесено подання від
27 листопада 2013 року №87-5795 вих13 «Про
усунення порушень вимог Земельного
кодексу України, Законів України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», «Про основи
містобудування», «Про архітектурну
діяльність».

У поданні прокурора було зазначено, що
на перехресті вулиць Фестивальна -
Богдана Хмельницького без погодження з
ВДАІ Ковельського МВ УМВС України у
Волинській області підприємцем ОСОБА_3
на відстані меншій ніж 20 метрів від
перехрестя, 5 метрів від краю проїзної
частини та 100 м від залізничного
переїзду, розміщено торговий павільйон
«Господарський», що є порушенням
пунктів 26, 35 Єдиних правил ремонту і
утримання автомобільних доріг, вулиці,
залізничних переїздів, правил
користування ними та охорони, які
затвердженні постановою Кабінету
Міністрів України №198 від 30 березня 1994
року. Аналогічні порушення були
допущені підприємцями ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та трьома іншими
власниками павільйонів, особи яких не
вдалося встановити.

Також обстеженням проведеним
представниками КП «Добробут»
встановлено, що усі тимчасові споруди
знаходяться в охоронній зоні колектора
зливової дощової каналізації, що є
порушенням пункту 35 Єдиних правил
ремонту і утримання автомобільних
доріг, вулиці, залізничних переїздів,
правил користування ними та охорони.

Крім того, строк дії дозвільних
документів на розміщення тимчасових
споруд закінчився ще у 1998 року, а нові
паспорти прив'язок відділом
містобудування та архітектури не
видавалися.

На підставі вищевикладеного у пункті 2
подання прокурор вимагав ініціювати в
судовому порядку демонтаж тимчасових
споруд для ведення підприємницької
діяльності, розміщених на перехресті
вулиці Фестивальна - Богдана
Хмельницького, що у м. Ковелі, які
експлуатуються без дозвільних
документів.

Листами від 28 листопада 2013 року №3-16/2259
виконавчий комітет повідомив, що
відділом містобудування та
архітектури готуються всі необхідні
документи для проведення демонтажу
тимчасових споруд в примусовому
порядку. В подальшому, листом від 03
квітня 2014 року №3.14/574 відповідач
повідомив прокурора, що було прийнято
рішення проводити роботи з демонтажу
павільйонів поетапно.

На думку прокурора, вказані обставини
свідчать про невжиття відповідачем
достатніх заходів для виконання
подання, тому він просить суд визнати
протиправною бездіяльність
відповідача щодо невжиття заходів по
примусовому знесенню самовільно
встановлених тимчасових споруд,
розміщених на перехресті вул.
Фестивальна - Богдана Хмельницького та
зобов'язати Ковельську міську раду
вжити заходів по примусовому знесенню
самовільно встановлених тимчасових
споруд, розміщених на перехресті вул.
Фестивальна - Богдана Хмельницького,
передбачених п.3.5 Правил благоустрою,
забезпечення чистоти і порядку,
дотримання тиші в громадських місцях
на території міста Ковеля,
затверджених рішенням Ковельської
міської ради №32/10 від 20 грудня 2012 року,
а також діючим законодавством України.

Прокурор Гайдашук Д.А. в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
уточнила другу позовну вимогу та
зазначила, що вона заявлена до
виконавчого комітету, а не
безпосередньо Ковельської міської
ради. Пояснила, що самовільно
встановлені споруди на перехресті вул.
Фестивальна - Богдана Хмельницького
заважають водіям транспортних засобів,
що призводить до виникнення ДТП. У 1998
році підприємцям дійсно надавалися
паспорти прив'язок на встановлення
споруд, однак вони надані лише на рік,
тому вичерпали свою дію. Ці споруди
розміщені без погодження з органами
ДАІ, а також у захисній зоні колектора
зливної дощової каналізації.
Прокуратура протягом тривалого часу
вживала заходів для спонукання міської
ради знести ці споруди. У 2011 році була
проведена міжвідомча нарада, за
результатом якої Ковельську міську
раду зобов'язано вжити заходів по
демонтажу незаконно встановлених
споруд, однак міська рада, на думку
прокурора, достатніх заходів не вжила
чим допускає бездіяльність ще з 1998
року.

Звертала увагу суду на той факт, що
прокуратурою були вичерпані всі
можливі заходи реагування і тому
змушені звернутися до суду з цим
позовом. Як пояснила прокурор Гайдашук
Д.А., Ковельська міжрайонна прокуратура
не може звернутися до суду в інтересах
держави в особі виконавчого комітету з
позовом про примусовий демонтаж
незаконно встановлених споруд,
оскільки міська рада спочатку має
прийняти відповідне рішення згідно
пункту 3.5.8 Правил благоустрою,
забезпечення чистоти і порядку,
дотримання тиші в громадських місцях
на території міста Ковеля, які
затвердженні рішенням Ковельської
міської ради від 20 грудня 2012 року №32/10.
Крім того, вважає, що саме міська рада
повинна встановлювати власників
незаконно розміщених споруд та
звертатися з відповідним позовом до
суду, оскільки земельна ділянка
знаходиться у комунальній власності. З
наведених підстав з врахуванням
уточнення просить суд позов
задовольнити повністю.

Представник відповідача, суб'єкта
владних повноважень, у судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечив та пояснив, що у 2011 році
постановою міжвідомчої наради було
зобов'язано Ковельську міську раду, а
не її виконавчий комітет, вжити заходів
з перенесення, а не демонтаж, як
зазначив прокурор, тимчасових споруд в
інше місце. Міська рада вчинила
необхідні заходи, а саме виділила
земельну ділянку неподалік для
розміщення ринку, який був введений в
експлуатацію у травні 2014 року.
Підприємцям запропоновано перенести
самовільно встановленні споруди у це
місце. Зважаючи на те, що завданням
органів місцевого самоврядування є
сприяння громадянам у здійсненні своїх
прав, представник відповідача вважає
за недоцільне примусовий демонтаж
тимчасових споруд без можливості їх
перенесення.

Звертав увагу суду на той факт, що
постанова прокурора про проведення
перевірки була винесена 30 травня 2014
року і вручена представнику
виконавчого комітету того ж дня о 16.00
год. Позов прокурора підписаний також 30
травня 2014 року, що свідчить про не
вжиття прокуратурою жодних фактичних
заходів з проведення перевірки та не
прийняття за результатами акту
прокурорського реагування (подання).

Також, на думку представника
виконавчого комітету, складати
протоколи про адміністративні
правопорушення стосовно власників
тимчасових споруд посадові особи
міської ради не в змозі, оскільки не
можуть достовірно встановити особи
правопорушників. Натомість, в справі
міститься лист ВДАІ Ковельського МВ
УМВС України у Волинській області, де
констатований факт незаконної
торгівлі, однак жодних заходів зі
складання відповідних протоколів
працівниками міліції вжито не було. З
наведених підстав просить суд
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення прокурора та
представника відповідача, дослідивши
письмові матеріали справи, суд дійшов
висновку, що у задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що Ковельським
міжрайонним прокурором 27 листопада 2013
року Ковельському міському голові
Кіндеру О.О. (який за посадою є головою
виконавчого комітету ради) було
внесено подання №87-5795 вих13 «Про
усунення порушень вимог Земельного
кодексу України, Законів України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», «Про основи
містобудування», «Про архітектурну
діяльність» (а.с.13-15).

У поданні прокурора було зазначено, що
на перехресті вулиць Фестивальна -
Богдана Хмельницького без погодження з
ВДАІ Ковельського МВ УМВС України у
Волинській області підприємцем ОСОБА_3
на відстані меншій ніж 20 метрів від
перехрестя, 5 метрів від краю проїзної
частини та 100 м від залізничного
переїзду, розміщено торговий павільйон
«Господарський», що є порушенням
пунктів 26, 35 Єдиних правил ремонту і
утримання автомобільних доріг, вулиці,
залізничних переїздів, правил
користування ними та охорони, які
затвердженні постановою Кабінету
Міністрів України №198 від 30 березня 1994
року. Аналогічні порушення були
допущені підприємцями ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та трьома іншими
власниками павільйонів, особи яких не
вдалося встановити.

Також обстеженням проведеним
представниками КП «Добробут»
встановлено, що усі тимчасові споруди
знаходяться в охоронній зоні колектора
зливової дощової каналізації, що є
порушенням пункту 35 Єдиних правил
ремонту і утримання автомобільних
доріг, вулиці, залізничних переїздів,
правил користування ними та охорони.

Крім того, строк дії дозвільних
документів на розміщення тимчасових
споруд закінчився ще у 1998 року, а нові
паспорти прив'язок відділом
містобудування та архітектури не
видавалися.

На підставі вищевикладеного у пункті 2
подання прокурор вимагав ініціювати в
судовому порядку демонтаж тимчасових
споруд для ведення підприємницької
діяльності, розміщених на перехресті
вулиці Фестивальна - Богдана
Хмельницького, що у м. Ковелі, які
експлуатуються без дозвільних
документів (а.с.14-15). Про вжиті заходи
прокуратура просила повідомити у
25-денний строк з моменту отримання
подання.

На наступний день, листом від 28
листопада 2013 року №3-16/2259 виконавчий
комітет повідомив прокурора, що
подання було розглянуто. Зокрема,
питання демонтажу тимчасових споруд,
розміщених на перехресті вулиць
Фестивальна - Богдана Хмельницького
начальником відділу містобудування та
архітектури Мурай Л.Л. було ініційоване
у березні 2012 року. Листами від 12 березня
2012 року було зобов'язано суб'єктів
господарювання, які мають розміщені
тимчасові торгові споруди на вул.
Фестивальній, без оформлених у
встановленому порядку паспортів
прив'язки, провести їх демонтаж у
термін до 19 березня 2012 року. Зазначена
вимога не була виконана, а в протест її
підприємці провели мітинг перед
Ковельською міською радою, в якому
вимагали зберегти їх робочі місця та не
проводити демонтаж тимчасових споруд.
Всі свої вимоги вони направили листом
від 16 березня 2012 року міському голові.
Дане звернення було розглянуто на
нараді за участю міського голови та
працівників виконавчого комітету,
підприємців, органів державного
пожежного і санітарного нагляду, ДАІ,
підприємств, що обслуговують інженерні
мережі, розміщені в даному районі та
представників залізниці. До відома
суб'єктів господарювання було
доведено, що торгові споруди розміщені
з порушенням чинного законодавства,
але з метою врегулювання даного
конфлікту було надано можливість
привести у відповідність до вимог
чинного законодавства тимчасові
споруди.

Також виконавчий комітет повідомив, що
власні зобов'язання підприємцями не
виконані, погоджена у встановленому
порядку документація не подана на
розгляд міської ради. З метою
забезпечення місцями для торгівлі у
даному районі, начальником відділу
містобудування та архітектури Мурай
Л.Л. було запропоновано власникам
земельної ділянки по вул. Ярослава
Мудрого, яка надана для розміщення
ринку і не використовується за
цільовим призначенням, провести роботи
з будівництва ринку. На даний час
роботи на об'єкті завершуються і
головним архітектором 18 листопада 2013
року було повторно направлено лист
підприємцям з вимогою провести
демонтаж тимчасових споруд до 10 грудня
2013 року. Дана вимога була
проігнорована, про що свідчить лист
підприємців від 09 грудня 2013 року про
незгоду з демонтажем. Відділом
містобудування та архітектури
готуються всі необхідні документи для
проведення демонтажу тимчасових
споруд в примусовому порядку (а.с.16-17).

Як слідує з пояснень позивача у
судовому засіданні, вказана відповідь
трактувалася прокуратурою як часткове
виконання вимог подання та надання
часу відповідачу для врегулювання
спірної ситуації повністю, за таких
обставин прокурор не вважав своє
подання відхиленим.

В подальшому, на адресу виконавчого
комітету надсилалися запити щодо стану
виконання подання.

Листом від 03 квітня 2014 року №3.14/574
відповідач повідомив, що у зв'язку з
неодноразовим ігноруванням власниками
тимчасових споруд вимог виконавчого
комітету про проведення демонтажу
самовільно встановлених об'єктів,
відділом містобудування та
архітектури було обстежено споруди,
розміщені на вул. Фестивальній. При
обстеженні виявлено, що на об'єкти
відсутні паспорти прив'язок, чинні на
момент перевірки та правовстановлюючі
документи на земельні ділянки. З метою
недопущення проведення масових акцій
протесту суб'єктами господарювання,
які здійснюють свою діяльність на цій
території, було прийнято рішення
проводити роботи з демонтажу
павільйонів поетапно.

Виконавчим комітетом було окремо
зазначено, що після притягнення
суб'єктів господарювання до
відповідальності, вжиття всіх можливих
заходів адміністративного впливу для
усунення порушень, буде проведено
примусовий демонтаж торгових споруд в
порядку, визначеному законом. З даного
листа слідує, що виконавчий комітет не
звернувся до суду з позовом про
демонтаж споруд, тобто вимоги
прокурора не виконані (а.с.18-19).

Для перевірки стану виконання подання
заступником Ковельського міжрайонного
прокурора 30 травня 2014 року винесена
постанова №78 про призначення
перевірки, предметом якої було
забезпечення ефективної реалізації
функції з управління та регулювання
містобудівної діяльності в частині
контролю за встановленням та
експлуатацією тимчасових споруд для
ведення підприємницької діяльності на
території міста Ковеля, яка вручена
представнику відповідача того ж дня о 16
год. 00 хв. (а.с.11-12).

Встановлено, що прокурор з даним
позовом звернувся до суду саме 30 травня
2014 року, тобто в день винесення
постанови про перевірку. На думку суду,
вказане свідчить про недотримання
прокурором порядку проведення
перевірки, оскільки за змістом статей
21-23 Закону України «Про прокуратуру»
поданню позову має передувати акт
прокурорського реагування (подання).

Окремо суд зазначає, що прокурор у
судовому засіданні як на підставу для
позову посилалася на постанову
міжвідомчої наради за участю
представників Ковельської міжрайонної
прокуратури, Ковельської районної
державної адміністрації, Ковельського
міського голови,
Контрольно-ревізійного відділу в
Ковельському районі і м. Ковелі,
Ковельського ДАІ, пунктом 4 якої було
вирішено зобов'язати Ковельську міську
раду протягом липня-вересня 2011 року
вжити заходів, щодо перенесення малих
архітектурних форм, які розміщені з
порушенням «Єдиних правил ремонту і
утримання автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів, правил
користування ними та охорони» по
вулиці Фестивальній (а.с.25).

Однак, суд не приймає до уваги
зазначений документ (постанову) та
покликання на нього прокурора,
оскільки: по-перше, він жодним
законодавчим актом не передбачений, а
тому не може бути обов'язковий до
виконання, а носить лише
рекомендаційний характер. По-друге,
дана постанова стосувалася
Ковельської міської ради, яка не є
відповідачем у справі, а натомість,
позов пред'явлений до Виконавчого
комітету Ковельської міської ради, які
є двома різними юридичними особами.
По-третє, в даній постанові ставилося
питання про перенесення тимчасових
споруд, а не про їх примусовий демонтаж,
про що заявляє позовні вимоги прокурор.

Надаючи оцінку обставинам, що склалися
між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 36-1 Закону України
«Про прокуратуру», представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

Підставою представництва в суді
інтересів держави є наявність порушень
або загрози порушень інтересів
держави.

Як передбачено у статті 23 Закону
України «Про прокуратуру, в разі
відхилення подання в цілому чи
частково або неповідомлення прокурора
про результати розгляду подання, а
також якщо подання не вносилося,
прокурор може звернутися до суду щодо:

1) визнання незаконним
нормативно-правового акта
відповідного органу повністю чи в
окремій його частині;

2) визнання протиправним рішення чи
окремих його положень і щодо
скасування або визнання нечинним
рішення чи окремих його положень;

3) визнання протиправними дій чи
бездіяльності, зобов'язання вчинити
певні дії або утриматися від вчинення
певних дій.

З наявних письмових матеріалів
адміністративного позову можливо
дійти висновку, що підставою для
звернення прокурора з даним позовом
було порушення інтересів держави в
сфері забезпечення благоустрою
населеного пункту.

Правовідносини стосовно виконання
органом місцевого самоврядування
покладених на нього функцій з
забезпечення благоустрою населеного
пункту врегульовані Законом України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», Законом України «Про
благоустрій населених пунктів» та
прийнятими на їх підставі підзаконними
нормативно-правовими актами.

Як зазначено у підпункті 7 пункту «а»
статті 30 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», до відання
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать
повноваження з організації
благоустрою населених пунктів та
здійснення контролю за станом
благоустрою населених пунктів.

У пункті 44 частини першої статті 26
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» визначено,
що виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються питання зі встановлення
відповідно до законодавства правил з
питань благоустрою території
населеного пункту, забезпечення в
ньому чистоти і порядку, торгівлі на
ринках, додержання тиші в громадських
місцях, за порушення яких передбачено
адміністративну відповідальність.

Дані повноваження органів місцевого
самоврядування знайшли своє
відображення у Законі України «Про
благоустрій населених пунктів».
Зокрема, у статті 34 цього Закону
передбачено, що правила благоустрою
території населеного пункту (далі -
Правила) - нормативно-правовий акт,
яким установлюються вимоги щодо
благоустрою території населеного
пункту.

Правила включають: 1) порядок
здійснення благоустрою та утримання
територій об'єктів благоустрою; 2)
вимоги до впорядкування територій
підприємств, установ, організацій; 3)
вимоги до утримання зелених
насаджень на об'єктах благоустрою -
територіях загального користування; 4)
вимоги до утримання будівель і споруд
інженерного захисту території; 5)
вимоги до санітарного очищення
території; 6) розміри меж прилеглої
до підприємств, установ та
організацій території у числовому
значенні; 7) порядок розміщення малих
архітектурних форм; 8) порядок
здійснення самоврядного контролю у
сфері благоустрою населених пунктів; 9)
інші вимоги, передбачені цим та іншими
законами.

На виконання вимог статті 34 Закону
України «Про благоустрій населених
пунктів», рішенням Ковельської міської
ради від 20 грудня 2012 року №32/10 були
затверджені Правила благоустрою,
забезпечення чистоти і порядку
дотримання тиші в громадських місцях
на території міста Ковеля (далі -
Правила), які є підзаконним
нормативно-правовим актом, частиною
законодавства та обов'язкові до
виконання на території міста (а.с.65-73).

Відповідно до пункту 3.5.1 Правил,
розміщення тимчасових споруд для
здійснення підприємницької діяльності
проводиться у відповідності до Порядку
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Мінрегіонбуду від 21.10.2011 № 244 та рішення
Ковельської міської ради від 26.05.11 №10/37
«Про тимчасовий порядок проведення
робіт щодо укладання договорів про
встановлення особистого строкового
сервітуту» (зі змінами від 24.11.11 №16/25).

У пункті 3.5.7 визначено, що самовільно
встановлені тимчасові споруди для
здійснення підприємницької діяльності
і спеціальні конструкції зовнішньої
реклами, в тому числі і об'єкти, дозволи
на встановлення яких скасовані після
застосування до їх власників штрафних
санкцій, підлягають примусовому
демонтажу (а.с.70).

З системного аналізу вищезазначених
норм законодавства можливо дійти
висновку, що примусовий демонтаж
самовільно встановлених тимчасових
споруд для здійснення підприємницької
діяльності здійснюється виключно
після застосування до їх власників
штрафних санкцій.

Адміністративна відповідальність за
порушення правил благоустрою
територій населених пунктів
встановлена у статті 152 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
санкція якої передбачає накладення
штрафу на громадян від двадцяти до
вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян і на
посадових осіб, громадян - суб'єктів
підприємницької діяльності - від
п'ятдесяти до ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

При цьому, за змістом статті 218 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, справи за порушення
правил благоустрою територій
населених пунктів розглядають
адміністративні комісії при
виконавчих органах міських рад, а
статтею 255 цього Кодексу визначено, що
протоколи про правопорушення мають
право складати як уповноважені особи
органів внутрішніх справ, так і
посадові особи, уповноважені на те
виконавчими комітетами сільських,
селищних, міських рад.

З цього слідує, що перед тим як
ініціювати питання про примусовий
демонтаж самовільно встановлених
тимчасових споруд, Виконавчий комітет
Ковельської міської ради зобов'язаний
притягнути власників цих споруд до
адміністративної відповідальності за
порушення правил благоустрою. Складати
протоколи про адміністративне
правопорушення в даному випадку можуть
не тільки уповноважені особи міської
ради, але й працівники органів
внутрішніх справ.

На думку суду, застосування до
власників самовільно встановлених
тимчасових споруд адміністративної
відповідальності передбаченої статтею
152 Кодексу України про адміністративні
правопорушення спонукатиме їх до
узаконення цієї споруди, тобто
отримання в міській раді відповідного
дозволу (паспорту прив'язки) та
погоджень в інших контролюючих
органах. І лише у випадку, якщо після
притягнення до адміністративної
відповідальності власника самовільно
встановленої тимчасової споруди
продовжуватиме порушувати правила
благоустрою, така споруда підлягає
примусовому демонтажу як крайній захід
впливу на правопорушника.

У розглядуваному випадку, як
встановлено судом та слідує з
матеріалів справи, Ковельський
міжрайонний прокурор у пункті 2 подання
від 27 листопада 2013 року №87-5795 вих13
вимагав від виконавчого комітету
міської ради ініціювати в судовому
порядку демонтаж тимчасових споруд для
ведення підприємницької діяльності,
розміщених на перехресті вулиці
Фестивальна - Богдана Хмельницького, що
у м. Ковелі, які експлуатуються без
дозвільних документів (а.с.13-15).

Однак в матеріалах справи відсутні
докази і не знайшло свого
підтвердження у судовому засіданні, що
власники тимчасових споруд, які
розміщені на перехресті вулиці
Фестивальна - Богдана Хмельницького,
були притягненні до адміністративної
відповідальності, яка передбачена
статтею 152 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, а саме
відповідні постанови адміністративної
комісії при виконавчому комітеті
Ковельської міської ради.

Суд зазначає, що прокурор ні в поданні,
ні в позовних вимогах перед тим як
поставити питання про примусовий
демонтаж самовільно встановлених
споруд не вимагав від виконавчого
комітету міської ради вжити заходів
щодо притягнення правопорушників до
адміністративної відповідальності,
хоча в описовій частині позовної заяви
про це зазначає.

До того ж, у листі від 03 квітня 2014 року
№3.14/574 виконавчим комітетом було
окремо зазначено, що після притягнення
суб'єктів господарювання до
відповідальності, вжиття всіх можливих
заходів адміністративного впливу для
усунення порушень, буде проведено
примусовий демонтаж торгових споруд в
порядку, визначеному законом (а.с.18-19).

Під час судового розгляду було
встановлено та не заперечувалося
сторонами, що міською радою була
виділена земельна ділянка на вулиці
Ярослава Мудрого поряд з перехрестям
вулиць Фестивальна - Богдана
Хмельницького для влаштування ринку. У
травні 2014 року цей ринок був введений в
експлуатацію, у зв'язку з чим листами
від 13 червня 2014 року підприємцям
запропоновано перенести самовільно
встановлені споруди з наданням строку
до 24 червня 2014 року. Тобто, на момент
розгляду справи в суді - 24 червня 2014
року закінчується останній день
добровільного перенесення споруд
підприємцями (а.с.57-62).

Зазначені обставини, на думку суду,
додатково підтверджують той факт, що у
розглядуваному спорі не вичерпані всі
можливі засоби впливу на громадян -
власників тимчасових споруд, з метою
усунення порушень законодавства з
благоустрою населеного пункту. Лише
після відмови останніх від перенесення
самовільно встановлених споруд на
спеціальний влаштований майданчик
(ринок) добровільно та притягнення
винних осіб до адміністративної
відповідальності, допускається
ініціювання питання про примусове
знесення спірних споруд, як винятковий
захід впливу на правопорушників.

Крім того, у поданні Ковельський
міжрайонний прокурор самостійно
зазначає, що декількох власників
незаконно встановлених споруд
встановити не вдалося, що виключає
притягнення винних осіб до
адміністративної відповідальності,
надання їм пропозиції перенести
споруди на спеціально влаштований
ринок та свідчить про неповну
перевірку прокуратурою законності
розміщення цих споруд (а.с.14).

Суд звертає увагу, що прокурор виніс
постанову про перевірку 30 травня 2014
року, вручив її представнику
відповідача о 16:00 і того ж дня був
підписаний позов про визнання
протиправною бездіяльності
виконавчого комітету міської ради
(а.с.2, 11-12). З пояснень прокурора
Гайдашук Д.А. така перевірка була
проведена, хоча в матеріалах справи
відсутні будь-які письмові докази і
остання не змогла надати обґрунтовані
пояснення суду, яким чином за декілька
годин вона проведена та які заходи за
її наслідками були вжиті до
відповідача. З усних пояснень слідує,
що все це є наслідком довготривалої
бездіяльності відповідача починаючи з
2011 року згідно постанови міжвідомчої
комісії про зобов'язання міської ради
перенести самовільно встановлені
споруди в інше місце, тому саме ці
підстави слугували зверненню до суду,
тобто, на думку прокурора, є предметом
спору відповідно до частини третьої
статті 23 Закону України «Про
прокуратуру».

З огляду на викладене суд прийшов до
переконання, що предметом спору не може
бути ані постанова прокурора від 30
травня 2014 року оскільки за її
наслідками у справі відсутній акт
прокурорського реагування (подання),
ані систематична бездіяльність
виконавчого комітету оскільки
зобов'язання вчинити дії стосувалися
Ковельської міської ради, яка не є
відповідачем у справі, а натомість,
позов пред'явлений до Виконавчого
комітету Ковельської міської ради, які
є двома різними юридичними особами.

Разом з тим, посилання прокурора на те,
що саме відповідач повинен
встановлювати власників незаконно
розміщених споруд є помилковими,
оскільки статтею 20 Закону України «Про
прокуратуру» прокурор в межах
проведення перевірки наділений низкою
повноважень, які дозволяють йому
достовірно встановити хто є власником
самовільно встановлених споруд.
Зокрема, прокурор вправі:

- мати доступ до документів і
матеріалів, необхідних для проведення
перевірки, у тому числі за письмовою
вимогою, і таких, що містять комерційну
таємницю або інформацію з обмеженим
доступом;

- отримувати від посадових та службових
осіб і громадян усні або письмові
пояснення, в тому числі шляхом виклику
відповідної особи до органу
прокуратури.

За невиконання законних вимог
прокурора передбачена відповідна
адміністративна відповідальність
(стаття 185-8 Кодексу України про
адміністративні правопорушення).

Натомість, як Ковельська міська рада,
так і її виконавчі органи
вищенаведеними повноваженнями не
володіють та адміністративної
відповідальності за невиконання їх
вимог не передбачено.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що вимоги Ковельського
міжрайонного прокурора про
зобов'язання Виконавчого комітету
Ковельської міської ради вжити заходів
по примусовому знесенню самовільно
встановлених тимчасових споруд,
розміщених на перехресті вул.
Фестивальна - Богдана Хмельницького є
передчасними, оскільки примусовий
демонтаж цих споруд є крайнім заходом
впливу, який може застосовуватися лише
після притягнення їх власників до
адміністративної відповідальності за
статтею 152 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, чого у
розглядуваному випадку не відбулося, а
також після вжиття інших засобів
впливу, зокрема пропозиції перенести
незаконно встановлені споруди в інше
місце.

Додатково суд зазначає, що вимоги про
примусове знесення самовільно
встановлених споруд за своїм змістом є
приватноправовими та повинні
вирішуватися за позовами
уповноважених органів державної влади
(місцевого самоврядування) до
конкретних власників споруд. Якщо
власником є фізична особа без статусу
підприємця, такий спір має вирішувати
Ковельський міськрайонний суд
Волинської області, а якщо фізична
особа-підприємець чи юридична особа -
Господарський суд Волинської області.

Лише суд, який буде розглядати спір про
примусовий демонтаж самовільно
встановлених споруд, у кожному
конкретному випадку, з урахуванням
всіх обставин у справі буде вирішувати
питання про підставність цих вимог, і
адміністративний суд не вправі
виходити за межі своєї компетенції, тим
самим підміняючи інші судові органи.

У даному випадку прокурор вправі
ініціювати питання про знесення
самовільно встановлених споруд шляхом
звернення з відповідним позовом в
інтересах держави в особі виконавчого
комітету Ковельської міської ради в
порядку, який визначений статтею 36-1
Закону України «Про прокуратуру».

Покликання прокурора на те, що таке
звернення є неможливим оскільки
вимагає відповідного рішення
виконавчого комітету, а земельна
ділянка, на якій розміщені споруди, є
власністю міською ради, є помилковими
та не приймаються судом до уваги,
оскільки, по-перше, лише рішення суду є
підставою для примусового знесення
самовільно встановлених споруд і
виконавчий комітет не вправі у даному
випадку підміняти судовий орган.
По-друге, стаття 36-1 Закону України «Про
прокуратуру» визначає єдину підставу
для представництва інтересів держави в
суді - порушення або загрози порушень
інтересів держави, і той факт, що
земельна ділянка знаходиться у
комунальній власності, не перешкоджає
прокурору звернутися з відповідним
позовом до суду. До того ж, як вже
зазначав суд, прокурор наділений всіма
необхідними повноваженнями для
визначення хто саме є власником
тимчасової споруди, тобто хто може бути
відповідачем за позовом про примусовий
демонтаж.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, суб'єкт владних
повноважень, та його представник у
судовому засіданні довели суду
правомірність своїх дій при виконанні
подання Ковельського міжрайонного
прокурора від 27 листопада 2013 року №87-5795
вих13. Натомість Ковельський міжрайоний
прокурор та прокурор у судовому
засіданні не довели суду наявність
протиправної бездіяльності
виконавчого комітету Ковельської
міської ради.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

На думку суду, у розглядуваній справі
Виконавчий комітет Ковельської
міської ради при виконанні подання
Ковельського міжрайонного прокурора
від 27 листопада 2013 року №87-5795 вих13
дотримався вимог частини третьої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, а саме діяв
добросовісно, розсудливо, пропорційно,
з дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів громадян -
суб'єктів підприємницької діяльності і
цілями, на досягнення яких спрямовані
дії з благоустрою населеного пункту, а
також на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією, Законом України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
Законом України «Про благоустрій
населених пунктів» та Правилами
благоустрою, забезпечення чистоти і
порядку, дотримання тиші в громадських
місцях на території міста Ковеля, які
затвердженні рішенням Ковельської
міської ради від 20 грудня 2012 року №32/10.

Оскільки всупереч пункту 3.5.7 Правил
благоустрою, забезпечення чистоти і
порядку, дотримання тиші в громадських
місцях на території міста Ковеля, які
затвердженні рішенням Ковельської
міської ради від 20 грудня 2012 року №32/10,
власники самовільно встановлених
тимчасових споруд, розміщених на
перехресті вул. Фестивальна - Богдана
Хмельницького у місті Ковелі не були
притягнені до адміністративної
відповідальності, яка передбачена
статтею 152 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
Ковельський міжрайонний прокурор ні в
поданні від 27 листопада 2013 року №87-5795
вих13, ні в адміністративному позові не
вимагав від Виконавчого комітету
Ковельської міської ради вжити заходів
щодо притягнення винних осіб до
адміністративної відповідальності, а
також враховуючи те, що у
розглядуваному спорі не вичерпані всі
можливі заходи впливу на власників
тимчасових споруд, шляхом
добровільного перенесення цих споруд
на поряд влаштований ринок, тому суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
прокурора про зобов'язання Виконавчого
комітету Ковельської міської ради
вжити заходів по примусовому знесенню
самовільно встановлених тимчасових
споруд, розміщених на перехресті вул.
Фестивальна - Богдана Хмельницького та
визнання бездіяльності відповідача
протиправною, є передчасними. З цих
підстав у задоволенні позову слід
відмовити у повному обсязі.

Керуючись частиною третьою статті 160,
статтями 162-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підставі Закону України
«Про прокуратуру», Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
Закону України «Про благоустрій
населених пунктів», Правил
благоустрою, забезпечення чистоти і
порядку, дотримання тиші в громадських
місцях на території міста Ковеля, які
затвердженні рішенням Ковельської
міської ради від 20 грудня 2012 року №32/10,
суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Ковельського міжрайонного
прокурора до Виконавчого комітету
Ковельської міської ради про визнання
протиправною бездіяльності
відповідача щодо невжиття заходів по
примусовому знесенню самовільно
встановлених тимчасових споруд,
розміщених на перехресті вул.
Фестивальна - Богдана Хмельницького;
про зобов'язання Виконавчого комітету
Ковельської міської ради вжити заходів
по примусовому знесенню самовільно
встановлених тимчасових споруд,
розміщених на перехресті вул.
Фестивальна - Богдана Хмельницького,
передбачених п.3.5 Правил благоустрою,
забезпечення чистоти і порядку,
дотримання тиші в громадських місцях
на території міста Ковеля,
затверджених рішенням Ковельської
міської ради №32/10 від 20 грудня 2012 року,
а також діючим законодавством України -
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
В. І.
Смокович

Повний текст постанови виготовлений 27
червня 2014 року.