Справа № 813/4428/14
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/4428/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді Брильовського Р.М.,
при секретарі Косів М.Б.
представника відповідача - Мочурад І.І.
розглянувши у відкритому судовому з
асіданні у місті Львові справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Львівського обласного центру
зайнятості про стягнення грошової
ОСОБА_1 звернулась у Львівський
окружний адміністративний суд з
адміністративним позовом до
Львівського обласного центру
зайнятості, в якому просить визнати дії
незаконними та зобов'язати відповідача
виплатити їй грошову допомогу у
розмірі 10 місячних посадових окладів,
відповідно до ст.37 Закону України "Про
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
26.09.2011 року Львівським обласним центром
зайнятості з позивачем був розірваний
трудовий договір з ініціативи
відповідача у зв'язку з скороченням
штатів на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України
та з 27.09.2011 року у відповідності до ст. 37
Закону України "Про державну службу"
позивачу призначена пенсія державного
службовця. Проте Львівським обласним
центром зайнятості було відмовлено у
виплаті належної грошової допомоги у
розмірі 10 місячних посадових окладів
відповідно до ст. 37 Закону України "Про
державну службу", чим, відповідно,
порушено право позивача на
використання соціальної гарантії, що
передбачена ст. 37 Закону України "Про
державну службу". Вважає таку відмову
В судовому засіданні позивач позов
підтримала, просила позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в
судовому засіданні позов не визнала з
підстав, викладених у запереченнях та
зазначила, що, оскільки підставою для
звільнення позивача за п. 1 ст. 40 КЗпП
України не є вихід на пенсію, а тому у
Львівського обласного центру
зайнятості відсутні правові підстави
для виплати грошової допомоги в
розмірі 10 посадових окладів. Крім того,
Закон України "Про державну службу" є
спеціальним законом, що регулює
відносини у сфері державної служби, і
всі інші закони і підзаконні
нормативно-правові акти, що в тій чи
іншій мірі стосуються державної
служби, застосовуються в тій частині,
що не суперечать Закону України "Про
державну службу". ст.37 згаданого Закону,
не передбачено права на отримання 10-ти
посадових окладів державним
службовцям, трудові відносини з якими
припинені відповідно до п.1 ст.40 КЗпПУ.
Вважає, що відповідач діяв відповідно
до вимог чинного законодавства, а тому
просив відмовити у задоволенні
адміністративного позову.
Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення сторін, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 12 лютого 1992 року наказом
Львівського обласного центру
зайнятості від 10.02.1992 року №16к прийнята
на роботу на посаду економіста другої
категорії Бродівського районного
Відповідно до Наказу від 26.09.2011 року №247
позивач звільнена з посади провідного
спеціаліста відділу сприяння
працевлаштуванню Бродівського
районного центру зайнятості у зв'язку з
скороченням штатів на підставі п.1 ст. 40
11 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Львівського обласного центру
зайнятості про виплату їй грошової
допомоги у розмірі десяти місячних
посадових окладів, відповідно до ст.37
Закону України "Про державну службу",
проте листом від 13.06.2014 року №16-2177/0-14
отримала відповідь, в якій зазначено,
що Львівський обласний центр
зайнятості відмовив у виплаті
позивачці 10 посадових окладів у
відповідності до ст. 37 Закону України
"Про державну службу", оскільки
трудовий договір з нею розірвано з
підстав, визначених у п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП, а
не за п.2 ч.1 ст.40 КЗпП та Львівський
обласний центр зайнятості може
виплатити грошову допомогу в розмірі 10
місячних посадових окладів на підставі
відповідного рішення суду.
При прийнятті рішення суд виходив з
Відповідно до ст. 21 Закону України "Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні", особам,
трудовий договір з якими розірвано за
півтора року до досягнення пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", або
віку, що дає право на призначення
пенсії відповідно до законів України
"Про державну службу", "Про статус
народного депутата України", "Про
прокуратуру", "Про наукову і
науково-технічну діяльність" (за
наявності відповідних умов), з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу у зв'язку із
змінами в організації виробництва і
праці, в тому числі ліквідацією,
реорганізацією, перепрофілюванням
підприємств, установ та організацій,
скороченням чисельності або штату
працівників, а також виявленою
невідповідністю працівника займаній
посаді за станом здоров'я, гарантується
право на достроковий вихід на пенсію за
півтора року до встановленого
законодавством строку, якщо вони мають
страховий стаж, необхідний для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбачений
абзацом першим частини першої статті 28
загальнообов'язкове державне пенсійне
Дана стаття була виключена з Закону,
однак, ці зміни рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року № 10-рп/2008 були визнані
Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України
"Про державну службу" на одержання
пенсії державних службовців мають
право особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
Ч.13 ст.37 Закону України "Про
державну службу" передбачено, що
державним службовцям у разі виходу на
пенсію при наявності стажу державної
служби не менше 10 років виплачується
грошова допомога в розмірі 10 місячних
посадових окладів. Жодних додаткових
умов для виплати грошової допомоги
державному службовцю у разі виходу
його на пенсію в частині тринадцятій
статті 37 згаданого Закону не
Слід зазначити, що норми статті 37
Закону України "Про державну службу"
виплату грошової допомоги пов'язують з
двома умовами: виходом на пенсію та
стажем державної служби не менш як 10
років. Окрім того, стаття 37 вказаного
Закону не передбачає виключень або
обмежень щодо виплати грошової
допомоги у разі звільнення особи за
статтею 40 КЗпП України або будь-якою
Відповідно до статті 44 Кодексу законів
про працю України, при припиненні
трудового договору з підстав,
зазначених у пунктах 1, 2 і 6 статті 40
цього Кодексу, працівникові
виплачується вихідна допомога у
розмірі не менше середнього місячного
Як встановлено судом та не заперечено
сторонами, у позивача наявний стаж
державної служби більше 10 років, що
підтверджується копією трудової
Довідкою Управління пенсійного фонду
України в Бродівському районі
Львівської області від 10.02.2012 року №817/03
підтверджується вихід на пенсію
позивача згідно Закону України "Про
З встановлених обставин у справі
вбачається, що позивач вийшла на пенсію
як державний службовець на підставі п.1
ст.40 КЗпП України, а тому не втратила
права на отримання грошової допомоги,
передбаченою ст. 37 Закону України "Про
Положення ст. 37 Закону України "Про
державну службу" щодо виплати грошової
допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів не ставлять в
залежність обставин виходу на пенсію з
настанням граничного віку чи у зв'язку
зі скороченням штату.
Рішенням Конституційного суду України
від 26 листопада 2013 року №11-рп/2013 у
справі за конституційним зверненням
громадянки ОСОБА_3 щодо офіційного
тлумачення положення частини
тринадцятої статті 37 Закону України
„Про державну службу" в системному
зв'язку з положеннями пункту 2 частини
першої, частини другої статті 40 Кодексу
законів про працю України, статті 21
Закону України „Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні", що у разі дострокового виходу
на пенсію державного службовця з
посади в органах державної влади
відповідно до чинного законодавства
державний службовець за наявності
стажу державної служби не менше 10 років
і страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", має право на отримання
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів, яке не пов'язане з
досягненням пенсійного віку,
визначеного в частині першій статті 37
Закону України „Про державну службу".

Грошова допомога, передбачена
вказаним законодавчим положенням, має
разовий характер. Право на її одержання
пов'язане з певним стажем роботи особи
на посаді державного службовця та
припиненням цієї роботи у зв'язку з
виходом на пенсію державного
службовця. Тому розірвання трудового
договору з державним службовцем з
підстав, визначених у пункті 2 частини
першої статті 40 Кодексу (зокрема,
виявленої невідповідності працівника
займаній посаді або виконуваній роботі
внаслідок стану здоров'я, який
перешкоджає продовженню даної роботи),
не може нівелювати право державного
службовця на отримання зазначеної
грошової допомоги за умови наявності
стажу державної служби не менше 10
років.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З аналізу норм чинного законодавства
та встановлених в судовому засіданні
обставин справи, суд приходить до
переконання, що відповідачем
протиправно відмовлено у виплаті
спірної грошової допомоги, а відтак
його дії слід визнати протиправними та
зобов'язати нарахувати та виплатити
позивачу грошової допомоги у розмірі
десяти місячних посадових окладів
відповідно до статті 37 Закону України
"Про державну службу".

Щодо судових витрат, то у відповідності
до вимог ст. 94 КАС України, судові
витрати у формі судового збору не
належить стягувати зі сторін спору,
оскільки такі не понесені сторонами
спору.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86,
160-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Львівського
обласного центру зайнятості щодо
відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової
допомоги у вигляді 10 місячних
посадових окладів відповідно до ч.13 ст.
37 Закону України «Про державну службу».

Зобов'язати Львівський обласний центр
зайнятості нарахувати та виплатити
ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі 10
місячних посадових окладів відповідно
до ч.13 ст. 37 Закону України «Про
державну службу».

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

Суддя
Р.М. Брильовський

Повний текст постанови виготовлений
04.07.2014 року