Справа № 2а-2607/11
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2014 р. м. Київ
К/800/55240/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Васильченко Н.В.,

Горбатюка С.А.,

розглянула у порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сіті-інвестгруп" на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.10.2013 року
у справі за позовом Заступником
прокурора м. Києва до Київської міської
ради, треті особи: Товариство з
обмеженою відповідальнісю
"Сіті-інвестгруп", Київський завод по
ремонту мотоциклів і мотокалясок
"Укрголовавтотехобслуговування",
Громадська організація "Київська
міська спілка автомобілістів", Орган
самоорганізації населення у м. Києві
"Комітет мікрорайону "Русанівка", про
визнання протиправним та скасування
рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Заступник прокурора м. Києва звернувся
до суду з позовом про визнання
протиправним та скасування рішення
Київської міської ради від 26.07.07 року
№73/1907 «Про передачу ТОВ
«Сіті-Інвестгруп» земельної ділянки
для будівництва, експлуатації та
обслуговування торговельно-офісного
центру з закладами
культурно-розважального призначення
та паркінгами загального користування
на вул. Ентузіастів, 49 у Дніпровському
районі м. Києва».

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 11.06.13 року у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.10.2013 року
постанову Шевченківського районного
суду м. Києва від 11.06.13 року у справі
скасовано. Позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасувати
рішення Київської міської ради від
26.07.07р. №73/1907 «Про передачу ТОВ
«Сіті-Інвестгруп» земельної ділянки
для будівництва, експлуатації та
обслуговування торговельно-офісного
центру з закладами
культурно-розважального призначення
та паркінгами загального користування
на вул. Ентузіастів, 49 у Дніпровському
районі м. Києва».

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Сіті-інвестгруп" подало до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судом норм процесуального та
матеріального права, просить скасувати
вказане судове рішення та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши і обговоривши доводи
касаційної скарги, проаналізувавши
правильність застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає залишенню
без задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що Київською міською
радою V сесії V скликання прийняте
рішення від 26.07.07 року №73/1907 «Про
передачу ТОВ «Сіті-Інвестгруп»
земельної ділянки для будівництва,
експлуатації та обслуговування
торговельно-офісного центу з закладами
культурно-розважального призначення
та паркінгами загального користування
на вул. Ентузіастів, 49 у Дніпровському
районі м. Києва».

Вказаним рішенням затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ТОВ «Сіті-Інвестгруп»; визнано
таким, що втратило чинність рішення
виконкому Київської міської ради
депутатів трудящих від 15.02.1971 № 215 «Про
відвод та закріплення земельних
ділянок за Київським заводом по
ремонту мотоциклів і мотоколясок
«Укрголовавтотехобслуговування» під
будівництво платних стоянок для
транспортних засобів, що знаходяться в
особистому користуванні громадян» як
таке, що було виконане повністю;
передано ТОВ «Сіті-Інвестгруп» у
короткострокову оренду на 5 років
земельну ділянку загальною площею 0,28
га для будівництва, експлуатації та
обслуговування торговельно-офісного
центу з закладами
культурно-розважального призначення
та паркінгами загального користування
на вул. Ентузіастів, 49 у Дніпровському
районі м. Києва, за рахунок міських
земель, не наданих у власність чи
користування, за умови виконання
пункту 6 цього ж рішення.

На підставі вказаного рішення між
Київською міською радою та ТОВ
«Сіті-Інвестгруп» укладено договір
оренди земельної ділянки,
зареєстрований у книзі записів
державної реєстрації договорів від
11.12.2007 року № 66-6-00438, терміном на 5 років.

Спірна земельна ділянка розташована в
межах земель, відведених раніше
відповідно до рішення виконкому
Київської міської ради депутатів
трудящих від 15.02.1971 № 215 «Про відвод та
закріплення земельних ділянок за
Київським заводом по ремонту
мотоциклів і мотоколясок
«Укрголовавтотехобслуговування» під
будівництво платних стоянок для
транспортних засобів, що знаходяться в
особистому користуванні громадян».
Вказаним рішенням було відведено
земельну ділянку площею близько 0,4 га
під будівництво платних стоянок
відкритого типу на Русанівській
набережній з обох боків каналу у
Дарницькому районі (на даний час
Дніпровський район).

Відповідно до частини 3 статті 124
Земельного кодексу України (у редакції
чинній на момент прийняття оскарженого
рішення) передача в оренду земельних
ділянок громадянам і юридичним особам
із зміною їх цільового призначення та
із земель запасу під забудову
здійснюється за проектами відведення в
порядку, встановленому статтями 118, 123
цього Кодексу.

Частиною 6 статті 123 Земельного кодексу
України, передбачено, що проект
відведення земельної ділянки
погоджується із землекористувачем,
органом по земельних ресурсах,
природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури та охорони
культурної спадщини і після одержання
висновку державної землевпорядної
експертизи по об'єктах, які їй
підлягають, подається до відповідної
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради, які розглядають
його у місячний строк і, в межах своїх
повноважень, визначених цим Кодексом,
приймають рішення про надання
земельної ділянки.

Частиною 1 статті 151 Земельного кодексу
України передбачено, що юридичні особи,
зацікавлені у вилученні (викупі)
земельних ділянок, зобов'язані до
початку проектування погодити із
власниками землі і землекористувачами
та сільськими, селищними, міськими
радами, державними адміністраціями,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, Кабінетом Міністрів України і
Верховною Радою України місце
розташування об'єкта, розмір земельної
ділянки та умови її вилучення (викупу) з
урахуванням комплексного розвитку
території, який би забезпечував
нормальне функціонування на цій
ділянці і прилеглих територіях усіх
об'єктів, умови проживання населення і
охорону довкілля.

Відповідно до пункту 7 Прикінцевих
положень Земельного кодексу України
громадяни та юридичні особи, що
одержали у власність, у тимчасове
користування, в тому числі на умовах
оренди, земельні ділянки у розмірах, що
були передбачені раніше діючим
законодавством, зберігають права на ці
ділянки.

Як встановлено, оскарженим рішенням
визнано таким, що втратило чинність
рішення виконкому Київської міської
ради депутатів трудящих від 15.02.1971 № 215
«Про відвод та закріплення земельних
ділянок за Київським заводом по
ремонту мотоциклів і мотоколясок
«Укрголовавтотехобслуговування» під
будівництво платних стоянок для
транспортних засобів, що знаходяться в
особистому користуванні громадян» як
таке, що було виконане повністю.

Проте, вичерпний перелік підстав
припинення права на землю наведений у
статті 140 Земельного кодексу України,
серед якого відсутня така підстава
припинення права на земельну ділянку,
як прийняття радою рішення про втрату
чинності рішення про передачу такої
земельної ділянки на користь юридичної
особи.

Крім того, Конституційний Суд України у
справі за конституційним поданням
Харківської міської ради щодо
офіційного тлумачення положень
частини другої статті 19, статті 144
Конституції України, статті 25, частини
чотирнадцятої статті 46, частин першої,
десятої статті 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
(справа про скасування актів органів
місцевого самоврядування) вирішив, що
орган місцевого самоврядування має
право приймати рішення, вносити до них
зміни та/чи скасовувати їх на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
законами України.

Крім того, у пункті 5 рішення №7-рп/2009
Конституційний Суд України вказав, що
органи місцевого самоврядування не
можуть скасовувати свої попередні
рішення, вносити до них зміни, якщо
відповідно до приписів цих рішень
виникли правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення.

Ненормативні правові акти місцевого
самоврядування є актами одноразового
застосування, вони вичерпують свою дію
фактом їхнього виконання, а тому не
можуть бути скасовані чи змінені
органом місцевого самоврядування
після їх виконання.

У зв'язку із зазначеним колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції, що станом на
момент прийняття відповідачем
спірного рішення за Київським заводом
по ремонту мотоциклів і мотоколясок
«Укрголовавтотехобслуговування»
збереглося право на частину земельної
ділянки переданої к користування ТОВ
«Сіті-Інвестгруп».

Отже, відповідач зобов'язаний був
погодити проект землеустрою з
Київським заводом по ремонту
мотоциклів і мотоколясок
«Укрголовавтотехобслуговування».

Згідно з частиною 5 статті 116 Земельного
кодексу України надання у користування
земельної ділянки, що перебуває у
власності або у користуванні,
провадиться лише після вилучення
(викупу) її в порядку, передбаченому цим
Кодексом, однак, як було встановлено
судом апеляційної інстанції, матеріали
справи не містять доказів вилучення
земельної ділянки у її попереднього
землекористувача.

Крім того, при прийнятті спірного
рішення відповідачем не було
враховано, що частина переданої
земельної ділянки (площею 0,04 га)
перебуває у межах смуги відведення
Русанівського каналу, що
підтверджується висновком Управління
охорони навколишнього природного
середовища виконавчого органу
Київради (КМДА) від 25.04.07р. № 071/04-4-22/1823, а
відтак потребує погодження з Державним
комунальним підприємством «Плессо» до
статутних завдань якого входить
охорона, утримання та експлуатація
внутрішніх водойм та земель водного
фонду у м. Києві.

Частина переданої земельної ділянки
(площею 0,10 га) відповідно до програми
розвитку зеленої зони м. Києва до 2010
року та концепції формування зелених
насаджень в центральній частині міста,
затвердженої рішенням Київської
міської ради від 19.07.05р. №806/3381, належить
до зеленої зони і визначена як парк
відпочинку «На Русанівській
набережній», що також підтверджується
висновком Управління охорони
навколишнього природного середовища
виконавчого органу Київради (КМДА) від
25.04.07р. № 071/04-4-22/1823.

Відповідно до ст. 51 Земельного кодексу
України, до земель рекреаційного
призначення належать, зокрема,
земельні ділянки зелених зон і зелених
насаджень міст та інших населених
пунктів.

Статтею 52 Земельного кодексу України
та ДБН 360-92 «Містобудування.Планування
і забудова міських і сільських
поселень», затверджених наказом
Держкоммістобудування від 17.04.92р. № 44,
передбачено, що на землях
рекреаційного призначення
забороняється діяльність, що
перешкоджає або може перешкоджати
використанню їх за призначенням, а
також негативно впливає або може
вплинути на природний стан цих земель.

Разом з тим, оспорюваним рішенням було
передано вказану земельну ділянку ТОВ
«Сіті-Інвестгруп» для будівництва,
експлуатації та обслуговування
торговельно-розважального комплексу з
офісними приміщеннями та паркінгом, що
суперечить земельному законодавству.

Також, як встановлено судом
апеляційної інстанції, проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки не було погоджено Державним
управлінням екології та природних
ресурсів в м. Києві.

Відповідно до частини 6 статті 123
Земельного кодексу України, проект
відведення земельної ділянки
погоджується, зокрема, з
природоохоронними органами.

В силу ст. 16 Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища»,
постанови Кабінету Міністрів України
від 02.11.06р. № 1524 «Про затвердження
Положення про Міністерство охорони
навколишнього природного середовища
України», наказу Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України від 05.11.04р. № 434 «Про
затвердження Порядку погодження
природоохоронними органами матеріалів
щодо вилучення (викупу), надання
земельних ділянок» (у редакціях, чинних
на момент прийняття оспорюваного
рішення) у 2007 році Державне управління
екології та природних ресурсів в м.
Києві належало до сфери управління
центрального органу виконавчої влади
(Мінприроди) та було природоохоронним
органом, а тому проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
потребував погодження з вказаним
органом.

Про необхідність погодження проекту з
вказаним Управлінням зазначалось у
висновку Головного управління
містобудування, архітектури та дизайну
міського середовища КМДА від 20.04.2007 №
19-3814.

До того ж, висновок державної
експертизи землевпорядної
документації від 10.07.2007р. № 367/04-27
Київського міського управління
земельних ресурсів було скасовано
наказом Головного управління
Держкомзему у м.Києві від 30.09.2010 року №
83, яке є правонаступником Київського
міського управління земельних
ресурсів за результатами розгляду
протесту Заступника прокурора м. Києва
від 13.09.2010 року з підстав
невідповідності вимогам земельного
законодавства, що також вказує на
протиправність прийнятого
відповідачем рішення.

За наведених обставин суд апеляційної
інстанції дійшов до правильного
висновку про наявність підстав для
задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
рішення суду апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують,
підстави для призначення справи до
розгляду в судовому засіданні
відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судом допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
як підстави для зміни, скасування
судового рішення, залишення позовної
заяви без розгляду або закриття
провадження у справі.

Керуючись статтями 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Сіті-інвестгруп" залишити без
задоволення, постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10.10.2013 року у цій справі залишити
без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: