Справа № 812/1661/14
Суддя: Гаврищук Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Солоніченко
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року
справа №812/1661/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Білак С.В.

Сухарька М.Г.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 18 квітня
2014р. по справі № 812/1661/14 (головуючий І
інстанції Солоніченко О.В.) за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Державної податкової інспекції у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області,
Реєстраційної служби Сєвєродонецького
міського управління юстиції, про
визнання незаконними дій, скасування
державної реєстрації юридичної особи,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного
управління Міндоходів у Луганській
області, Реєстраційної служби
Сєвєродонецького міського управління
юстиції, про визнання незаконними дії
Державної податкової інспекції у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області щодо
складання вимоги № Ф 559/559 від 14.11.2013 про
стягнення недоїмки зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 7592,39
грн. у зв'язку з відсутністю у
відповідача відповідного обсягу
повноважень та скасувати державну
реєстрацію Державної податкової
інспекції у м. Сєвєродонецьку
Головного управління Міндоходів у
Луганській області (), як
таку, що проведена за відсутності факту
створення цієї особи та за відсутності
жодного установчого документу з
істотним порушенням порядку створення
юридичної особи.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 18 квітня
2014р. у задоволенні позову відмовлено в
повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення
яким задовольнити позов.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Позивач вважає, що судом першої
інстанції не прийнято до уваги тих
обставин, що ДПІ у м. Сєвєродонецьку
Головного управління Міндоходів у
Луганській області не має відповідних
повноважень щодо прийняття будь яких
вимог в порядку Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування». Крім того,
державна реєстрація вказаної
юридичної особи проведена з істотним
порушенням вимог Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» за
відсутністю чинних установчих
документів, що є підставою для
скасування її реєстрації.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не з'явились, про дату,
час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином, а тому
згідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України справу було розглянуто в
порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, дійшла висновку
про те, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Судом першої та апеляційної
інстанції встановлено, що позивач
зареєстрована в якості суб'єкта
підприємницької діяльності 13 травня 2003
року за № 0004239, перебуває на
податковому обліку в ДПІ у м.
Сєвєродонецьку ГУ Міндоходів у
Луганській області з 22.05.2003р.

Відповідно до п. 1 ст. 14 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 р. №1058 (чинного до 01.01.2011р.)
позивач був платником страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду, зареєстрований в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Сєвєродонецьку Луганської області.

З 01.01.2011 року набрав чинності
Закон України від 08.07.2010 р. № 2464-VI «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», згідно до п.4 ч.1
ст.4 якого платниками єдиного внеску є,
зокрема, фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності.

За приписами частини 8 статті 9
цього Закону платники єдиного внеску
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за відповідний базовий
звітний період, не пізніше 20 числа
місяця, що настає за базовим звітним
періодом.

У п.2 розділу VIII «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України
від 08.07.2010 №2464-VI встановлено, що з дня
набрання чинності цим Законом суб'єкти
підприємницької діяльності, які обрали
спрощену систему оподаткування
відповідно до Указу Президента України
від 03 липня 1998 року № 727/98 «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва», розділу IV Декрету
Кабінету Міністрів України від 26
грудня 1992 року № 13-92 «Про прибутковий
податок з громадян», нараховують,
обчислюють та сплачують єдиний внесок
відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.3 розділу VIII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України від 08.07.2010р. № 2464-VI, з дня
набрання чинності цим Законом платники
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами,зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, вважаються платниками
єдиного внеску.

Перереєстрація платників
страхових внесків та застрахованих
осіб не здійснюється. Взяття на облік
осіб, зазначених у пункті 1 частини
першої статті 4 цього Закону,
здійснюється Пенсійним фондом шляхом
внесення відповідних відомостей до
реєстру страхувальників.

За приписами ч.2 ст.25 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» у разі
виявлення своєчасно не сплачених сум
страхових внесків платники єдиного
внеску зобов'язані самостійно
обчислити ці внески і сплатити їх з
нарахуванням пені в порядку і
розмірах,визначених цією статтею.

Відповідно до частини 4 цієї нори
орган доходів і зборів у порядку, за
формою та у строки, встановлені
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно даних картки особового
рахунку за позивачем станом на 01.11.2013р.
обліковується заборгованість зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 7592,39
грн.

У зв'язку із наявністю у позивача
суми недоїмки зі сплати єдиного внеску
відповідачем 14 листопада 2013 року було
сформовано вимогу про сплату боргу
(недоїмки)№Ф- 559/559 на суму 7592,39 грн..

Суд апеляційної інстанції
погоджує висновок суду першої
інстанції про те, що оскільки за
позивачем обліковувалась
заборгованість зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 7592,39
грн., то відповідачем правомірно
сформовано вимогу про сплату боргу № Ф-
559/559 від 14 листопада 2013 року.

Статтею 4 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців»
встановлено, що державна реєстрація
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців - засвідчення факту
створення або припинення юридичної
особи, засвідчення факту набуття або
позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також вчинення інших
реєстраційних дій, які передбачені цим
Законом, шляхом внесення відповідних
записів до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серії АВ №
202602 Державну податкову інспекцію у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області
зареєстровано в якості юридичної
особи.

Згідно з пунктом 1 Положення про
Державну податкову інспекцію у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області,
затвердженого наказом Міністерства
доходів і зборів України від 17 квітня
2013 року № 54, Державна податкова
інспекція у м.Сєвєродонецьку Головного
управління Міндоходів у Луганській
області є територіальним органом
Міндоходів, який підпорядковується
Міністерству доходів і зборів України
та Головному управлінню Міндоходів у
Луганській області та забезпечує
реалізацію повноважень Міндоходів на
території відповідних
адміністративно-територіальних
одиниць.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців» підставами для
постановлення судового рішення щодо
припинення юридичної особи, що не
пов'язано з банкрутством юридичної
особи, є, зокрема, визнання судом
недійсною державної реєстрації
юридичної особи через допущені при її
створенні порушення, які не можна
усунути, а також в інших випадках,
встановлених законом.

В матеріалах справи відсутні
докази на підтвердження наявності
підстав для постановлення судового
рішення щодо припинення Державної
податкової інспекції у
м.Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області.

Суд апеляційної інстанції
погоджує також висновок суду першої
інстанції про те, що владні
управлінські функції відповідача щодо
внесення записів до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців у спорі, що
розглядався, безпосередньо не
стосуються позивача у справі, як
фізичної особи, не створюють саме для
нього юридичних наслідків.

З урахуванням викладеного,
колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції правомірно відмовлено у
задоволенні позову.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів дійшла висновку, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування рішення є
порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про те, що
при розгляді справи судом першої
інстанції було допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку
про те, що підстави для скасування
рішення суду першої інстанції
відсутні, а тому відхиляє апеляційну
скаргу і залишає судове рішення без
змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 18 квітня
2014р. по справі №812/1661/14 - залишити без
задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 18 квітня
2014р. по справі № 812/1661/14 - залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення їх копій особам, які
беруть участь у справі, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.Г. Гаврищук

Судді:
С.В. Білак

М.Г. Сухарьок