Справа № 279/4141/14-а
Суддя: Куліченко М. В.
Дата ухвалення: 2014-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

6-а/279/712/14 Коростенський
міськрайонний суд Житомирської
Справа № 279/4141/14-а
Провадження № 6-а/279/712/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2014 року

Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області

в складі: головуючої - судді
Куліченко М.В.

за участю секретаря с/з
Ленько Н.М.

розглянувши в м.Коростені цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до Управління
праці та соціального захисту населення
Коростенської міської Ради про
визнання дій неправомірними та
стягнення невиплачених кошт, про
визнання дій неправомірними та
стягнення невиплачених кошт,
передбачених Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за
поданням відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Житомирській області про зміну способу
і порядку виконання рішення суду, -

В С Т
А Н О В И В :

Відділ примусового виконання
рішень УДВС ГУЮ у Житомирській області
звернувся до суду з поданням про зміну
способу виконання рішення суду в
справі Коростенського міськрайонного
суду № 2-а-2287/2011 від 25.07.2011 року за
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Коростенської міської Ради про
визнання дій неправомірними та
стягнення невиплачених кошт,
передбачених Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Сторони по даній справі до суду
не з»явились, відповідно до ст. 41 КАС
України розгляд даної справи може
здійснюватись без фіксування судового
процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заява не підлягає
задоволенню. Як видно з постанови
Коростенського міськрайонного суду в
справі № 2а-2287/2011 від 25.07.2011 року ,
вимоги позивача було задоволено
частково. Дії відповідача, що
порушують право позивача на отримання
в повному обсязі кошт, визначених ЗУ
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". визнано
неправомірними. Відповідача
зобов"язано нарахувати та виплатити
позивачу кошти, передбачені ст.48 ЗУ "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". (л.с.13). Дана
постанова суду набула чинності і
зобов"язання УПСЗН Коростенської
міської ради нарахувати відповідні
кошти було виконано, сума за ст.48 ЗУ
«Про статус …» визначена в розмірі
4680,00 грн.

Відповідно до ст. 263 КАС України
за наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення, за відповідною
заявою, суд може вирішити питання про
зміну способу і порядку виконання
такого рішення .

Ст. 14 КАС України встановлено,
що судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається,
що суд постановою від 25.07.2011 року
задовольнив позовні вимоги позивача,
стосовно зобов'язання відповідача
здійснити позивачу перерахунок кошт
відповідно до ЗУ "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", за період 2009 року, з
урахуванням вимог ст.48 ЗУ "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та провести відповідні
виплати з урахуванням фактично
виплачених та отриманих особою сум.

За приписами п.2 ч.4 ст.105 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги про зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії. У разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2
ст. 162 КАС України). Аналіз резолютивної
частини постанови суду та синтез
наведених процесуальних норм дають
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами і
певним видом захисту порушених прав
позивача, які суд задовольнив. За
таких обставин , відділ ДВС фактично
просить змінити не спосіб виконання
постанови суду, а судове рішення по
суті позовних вимог і вирішити
додаткову позовну вимогу про стягнення
коштів, яка не була предметом розгляду
та дослідження адміністративного суду
під час прийняття цієї постанови. Хоча
в адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України). Тому, у випадку
задоволення заяви про зміну способу
виконання рішення, не будуть
враховані відмінності між позовною
вимогою, як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення, як одного з
його заходів, тому це буде фактично
зміна постанови суду по- суті, за
відсутності на це процесуальних
повноважень.

Крім того, ч.1 ст.263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто, також за ініціативою суду.

Підставою для застосування
правил цієї норми є обставини, що
перешкоджають належному виконанню
судового рішення в адміністративній
справі: ускладнюють його виконання або
роблять неможливим. Для відстрочення
чи розстрочення виконання судового
рішення такою обставиною може бути
недостатність коштів на рахунку,
стихійне лихо, для зміни способу чи
порядку виконання судового рішення -
неможливість виконання судового
рішення внаслідок відсутності,
пошкодження або знищення об'єкта
стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи
вбачається, що виконання постанови
суду першої інстанції неможливе через
відсутність коштів, виплата яких буде
здійснена за наявності відповідного
фінансування з Державного бюджету
України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання ухваленого рішення
суду. Крім того, термін "захист
порушеного права у судовому рішенні" і
"спосіб виконання судового рішення" не
є тотожними поняттями (процесуальними
інститутами), тому суд , змінюючи
спосіб виконання постанови суду,
фактично змінить її суть, що не
належить до його повноважень, а
вирішення питання про стягнення
коштів, як заборгованості невиплачених
кошт, яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

За таких обставин, керуючись
ст.ст.41 263 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання відділу
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
у Житомирській області про зміну
способу і порядку виконання постанови
в справі №2-а-2287/2011 від 25.07.2011 року
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Коростенської міської Ради про
визнання дій неправомірними та
стягнення невиплачених кошт,
передбачених Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" - відмовити
.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку протягом 5 днів.

Суддя :