Справа № 814/977/14
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

24 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/977/14

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції:
Гордієнко Т. О.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Милосердного М.М.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Орлик Л.Л.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
представника Міністерства внутрішніх
справ України та управління
Міністерства внутрішніх справ України
на Одеській залізниці - Дубенка О.М.,
представника управління Міністерства
внутрішніх справ України на Одеській
залізниці - Гульчака А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 12 травня 2014
року (про залишення без розгляду
позовної заяви) у справі за позовом
ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх
справ України, управління Міністерства
внутрішніх справ України на Одеській
залізниці про визнання протиправним і
скасування наказу,

В С Т А Н О В И Л А :

09 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Міністерства внутрішніх справ (далі
МВС) України, управління Міністерства
внутрішніх справ (далі УМВС) України на
Одеській залізниці про визнання
протиправним і скасування наказу МВС
України №816 від 04 жовтня 2012 року про (з
урахуванням уточнених позовних вимог)
звільнення з посади начальника
лінійного відділу на станції Миколаїв
УМВС України на Одеській залізниці,
поновлення на посаді, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу за період з 04 жовтня 2012 року по
день постановлення рішення суду.

Представник відповідачів надав суду
заяву про залишення позову без
розгляду, в зв'язку з тим, що позивач
його подав після закінчення строків,
установлених законом.

Ухвалою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 12 травня 2014
року позовну заяву залишено без
розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги ОСОБА_2,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

25 жовтня 2012 року на адресу ОСОБА_2
АДРЕСА_1, направлено лист із
повідомленням щодо звільнення його з
ОВС України.

04 лютого 2013 року позивача в СІЗО м.
Миколаєва повідомили про те, що його
трудова книжка долучена до матеріалів
особової справи.

Позивач в судовому засіданні
заперечував проти задоволення заяви
відповідача, стверджував, що тільки 25
березня 2014 року він дізнався про своє
звільнення, коли отримав наказ про
звільнення від 04 жовтня 2012 року, а 24
квітня 2014 року отримав трудову книжку з
СІЗО м. Миколаєва.

Відповідач звернувся із запитом до
Миколаївського слідчого ізолятору
управління державної пенітенціарної
служби України в Миколаївській
області, на який отримав 29 квітня 2014
року відповідь, в якій зазначено, що
трудова книжка, яка надійшла до СІЗО м.
Миколаєва 31 січня 2013 року, долучена до
матеріалів особової справи ОСОБА_2

Лінійний відділ на ст. Миколаїв
надіслав начальнику СІЗО м. Миколаєва
лист від 31 січня 2013 року, в якому просив
вручити трудову книжку колишньому
співробітнику лінійного відділу
ОСОБА_2, про що 04 лютого 2013 року
ув'язненому було повідомлено в усній
формі, оскільки він від ознайомлення та
підпису відмовився.

На обороті листа Лінійного відділу на
ст. Миколаїв від 31 січня 2013 року
посадова особа СІЗО м. Миколаєва
Григорєв Д.П. зазначила, що ОСОБА_2 з
листом ознайомлений 04 лютого 2013 року та
від підпису відмовився.

Вирішуючи спірне питання, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 ще 04
лютого 2013 року дізнався про порушення
його права, тому ним пропущений
місячний строк для звернення до суду з
позовом про поновлення на роботі.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ч.3 ст. 99, ст.ст.
100, 160, 165 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст. 99 КАС України для
захисту прав, свобод та інтересів особи
цим Кодексом та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. (ч.1 ст. 100 КАС України).

З матеріалів справи вбачається, що 05
жовтня 2012 року за вих. № 8/2310 на адресу
мешкання ОСОБА_2 направлено лист щодо
повідомлення про звільнення та
необхідність ознайомлення із наказом
про звільнення, отримання документів
та розрахунку, 12 жовтня 2012 року за вих.
8/2351 такий самий, за змістом, лист
направлено повторно.

17 жовтня 2012 року за вх. № 2904 до
управління надійшов адвокатський
запит за підписом адвоката Київської
колегії Фундації адвокатів України А.Р.
Василіни щодо надання інформація
відносно позивача для належного
захисту його законних прав та
інтересів під час проведення
досудового слідства у кримінальній
справі.

За змістом запиту, адвокат запитував
дані, що характеризують ОСОБА_2 по
службі в ОВС із детальним переліком
необхідних документів, одним з таких
документів запитано службову
характеристику на ОСОБА_2

Управлінням надано повну відповідь на
з вказаний запит.

Службова характеристика на ОСОБА_2
підписана 19 жовтня 2012 року та
направлена разом із іншими документами
адвокатові.

У характеристиці (а.с.36, 40-42), починаючи з
абз. 5, детально розписано, із
посиланнями на відповідні накази,
підстави прийняття рішення щодо
клопотання перед МВС України про
звільнення ОСОБА_2 та абз.6
характеристики вказується на
звільнення ОСОБА_2 за п. 66 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України, Наказами МВС
України від 14 вересня 2012 року №1417, УМВС
України на Одеській залізниці від 04
жовтня 2012 року №81 о/с з ОВС України

25 жовтня 2012 року за вих. №22/7544 з ЛВ на ст.
Миколаїв УМВС України на Одеській
залізниці на адресу ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)
направлено лист із повідомленням щодо
звільнення останнього з ОВС України
наказом Управління від 04 жовтня 2012року
№97 о/с та роз'яснено необхідність
прибути до відділу кадрів управління.

31 січня 2013 року, після з'ясування
достеменно місця перебування ОСОБА_2, у
СІЗО м. Миколаєва нарочно передано
трудову книжку ОСОБА_2 із записами щодо
його звільнення.

29 квітня 2014 року за вих.№ 20/2/3-1111 на
запит управління направлено лист
відповідь від СІЗО м. Миколаєва про те,
що трудова книжка ОСОБА_2 до СІЗО
надійшла та долучена до матеріалів
особової справи ув'язненого - ОСОБА_2,
згідно п. 4.7 Наказу Міністерства
Юстиції України № 847/5 "Про затвердження
інструкції про роботу ВКВСР установ
виконання покарань та слідчих
ізоляторів" про що 04 лютого 2013 року
ОСОБА_2 повідомлено, проте позивач від
підпису про ознайомлення відмовився.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
апелянт повинен був дізнатися про
можливе порушення його прав ще у жовтні
2012 року, повторно його повідомлено 04
лютого 2013 року.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що керівником кадрового
підрозділу на ст. Миколаїв 31 січня 2013
року доставлено трудову книжку до СІЗО
м. Миколаєва разом із листом-проханням
щодо вручення трудової книжки ОСОБА_2,
оскільки працівника звільнено з ОВС,
але враховуючи, на той час певні
юридичні обмеження щодо свободи
пересування та знаходження останнього
у СІЗО, повідомити апелянта про
звільнення можливо було лише за
допомогою працівників ізолятору.

Лист Лінійного відділу на ст. Миколаїв
від 31 січня 2013 року №22/779 є частиною
ділової переписки між двома юридичними
особами, письмово відображає наміри
однієї із сторін щодо здійснення іншою
стороною певних дій, що належать до її
компетенції та не стосуються третіх
осіб (ОСОБА_2.) так як містить вимогу
безпосередньо до керівництва СІЗО про
вчинення певних дій.

Таким чином, вказаний лист не підпадає
під дію Наказу Державного департаменту
України з питань виконання покарань
від 25 січня 2006 року №13 "Про
затвердження Інструкції з організації
перегляду кореспонденції осіб, які
тримаються в установах виконання
покарань та слідчих ізоляторах", на
який посилається апелянт, та не повинен
бути вручений ОСОБА_2 або долучений до
матеріалів його особистої справи.

Виходячи з цього, судом першої
інстанції було зроблено вірний
висновок про те, що позивачу було
відомо про порушення своїх прав ще 04
лютого 2013 року, а не 25 березня 2014 року,
як він стверджує у своєму позові.

За таких обставин, висновки суду першої
інстанції про необхідність залишення
позовних вимог без розгляду на
підставі ст.ст. 99, 100 КАС України є
правильними.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень процесуального права при
вирішенні спірного питання не
допустив, а наведені в скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 199; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а ухвалу Миколаївського
окружного адміністративного суду від 12
травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення
виготовлений 27 червня 2014 року.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: