Справа № 125/3624/13-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 125/3624/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Єрмічова В.В.
Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Залімського І.
Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Барського районного суду
Вінницької області від 20 травня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Начальника Барського РВ УМВС
України у Вінницькій області Кукурудза
Павло Павлович про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду першої
інстанції з адміністративним позовом
до Начальника Барського РВ УМВС
України у Вінницькій області Кукурудза
Павло Павлович про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії.

Відповідно до ухвали Барського
районного суду Вінницької області від
20 травня 2014 року провадження у справі
закрито .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, позивачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
і направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Сторони, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
клопотань про розгляд справи за їх
участю не подали, тому відповідно до
пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України
колегія суддів вважає можливим
здійснювати розгляд справи у
письмовому провадженні за наявними у
ній матеріалами. Відповідно,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
(частина 6 статті 12 та частина 1
статті 41 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а ухвалу суду
першої інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Як встановлено з матеріалів справи,
звертаючись до суду першої інстанції
та на аргументацію позовних вимог,
позивач вказав на те, що 23.05.2013 року він
звернувся до начальника Барського РВ
УМВС України у Вінницькій області з
заявою про притягнення сільського
голови с.Маньківці Барського району
Вінницької області до кримінальної
відповідальності та просив повідомити
його про результати розгляду заяви.
Однак, будь-якої інформації щодо
результатів розгляду заяви йому не
надходило, а відтак позивач вважає, що
це призвело до порушення його прав,
гарантованих ст.40 Конституції України,
відповідно до якої усі громадяни мають
право направляти індивідуальні чи
колективні звернення або особисто
звертатися до органів державної влади,
органів державного місцевого
самоврядування та службових осіб цих
органів, що зобов'язані розглянути
звернення і дати обґрунтовану
відповідь у встановлений законом
строк. Просить визнати дії начальника
Барського РВ УМВС України у Вінницькій
області Кукурудзи П.П. незаконними та
зобов'язати його розглянути заяву по
суті у відповідності до чинного
законодавства, надати йому
обґрунтовану відповідь та стягнути з
відповідача на його користь понесені
судові витрати.

Закриваючи провадження у справі, суд
першої інстанції виходив з того, що
юрисдикція адміністративного суду не
поширюється на розгляд такого роду
справ та на здійснення перевірки
правомірності спірних дій чи допущення
бездіяльності щодо відновлення
порушених у рамках кримінального
процесу прав заявника, оскільки
законом встановлено інший порядок
судового провадження таких спорів,
відтак суд першої інстанції дійшов
висновку, що вказану заяву не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з даним рішенням суду
першої інстанції та надаючи правову
оцінку обставинам справи, зазначає
наступне.

Частина 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) визначає, що
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Статтею 3 КАС України визначено, що
адміністративний позов - звернення до
адміністративного суду про захист
прав, свобод та інтересів або на
виконання повноважень у
публічно-правових відносинах.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції -
це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму. Відповідно до
п. 1 ч. 2 наведеної статті цього Кодексу
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

З аналізу вказаних норм вбачається, що
публічно-правовим спором за КАС
України є не будь-який
публічно-правовий спір, а лише той, який
випливає із здійснення суб'єктом
владних повноважень своїх владних
управлінських функцій.

Натомість, завданнями кримінального
провадження є захист особи,
суспільства та держави від
кримінальних правопорушень, охорона
прав, свобод та законних інтересів
учасників кримінального провадження, а
також забезпечення швидкого, повного
та неупередженого розслідування і
судового розгляду з тим, щоб кожний, хто
вчинив кримінальне правопорушення, був
притягнутий до відповідальності в міру
своєї вини, жоден невинуватий не був
обвинувачений або засуджений, жодна
особа не була піддана необґрунтованому
процесуальному примусу і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 24 Кримінального
процесуального кодексу України (далі
КПК України) кожному гарантується
право на оскарження процесуальних
рішень, дій чи бездіяльності суду,
слідчого судді, прокурора, слідчого в
порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції 23.05.2013 року позивач звернувся
до Барського РВ УМВС України у
Вінницької області з заявою про
притягнення сільського голови
с.Маньківці Барського району
Вінницької області до кримінальної
відповідальності в порядкуст.191 КК
України. 23.05.2013 року вказана заява була
зареєстрована в журналі єдиного обліку
заяв і повідомлень про вчинені
кримінальні правопорушення та інші
події Барського РВ УМВС України у
Вінницькій області за №1115 Це
підтверджується копіями заяви та
талону повідомлення про прийняття
заяви №180 .

28.05.2013 року старший дільничний
інспектор Барського РВ УМВС України у
Вінницькій області Муржак Ю.В. за
результатами проведеної перевірки по
заяві позивача від 23.05.2013 року склав
висновок про припинення перевірки по
вказаній заяві та повідомлення
зацікавлених осіб про прийняте рішення
.

29.05.2013 року позивачу було направлено
повідомлення №5010 за підписом
начальника Барського РВ УМВС України у
Вінницькій області про наслідки
розгляду його заяви та копію
вищевказаного рішення .

Дослідивши матеріали справи, судова
колегія дійшла до висновку, що даний
публічно- правовий спір не є
адміністративним, оскільки не
пов'язаний з виконанням відповідачем
владних управлінських функцій. Питання
про реагування на заяву про порушення
кримінальної справи повинно
розглядатися у порядку передбаченому
Кримінально-процесуальним кодексом
України

Отже, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що відносини, які
виникли між позивачем та відповідачами
в даному випадку за своєю правовою
природою є кримінально-процесуальними.
Тому перевірка скарг на рішення, дії чи
бездіяльність вказаних суб'єктів
владних повноважень має відбуватися у
тому ж процесуальному порядку і тим же
судом, на який відповідно до закону
покладені повноваження щодо перевірки
й оцінки доказів у кримінальному
провадженні.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів не
поширюється на публічно-правові
справи, що належить вирішувати в
порядку кримінального судочинства.

Так, імперативний припис вказаної
норми виключає юрисдикцію
адміністративних судів щодо справ, які
належить вирішувати в порядку
кримінального судочинства.

Тому, враховуючи приписи КАС та КПК
України, такі спори не випливають із
здійснення суб'єктом владних
повноважень своїх владних
управлінських функцій, а тому не
належать до юрисдикції
адміністративних судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 КПК України
кримінальне провадження на території
України здійснюється з підстав та в
порядку, передбачених цим Кодексом,
незалежно від місця вчинення
кримінального правопорушення.

Статтею 4 КАС України передбачено, що
правосуддя в адміністративних справах
здійснюється адміністративними
судами. Юрисдикція адміністративних
судів поширюється на всі
публічно-правові спори, крім спорів,
для яких законом встановлений інший
порядок судового вирішення.

Таким чином, предмет спору не належить
до сфери управлінської діяльності і не
може бути предметом оскарження в
порядку, визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, оскільки визнання
протиправними дій та бездіяльності
відповідачів у вказаному спорі повинно
здійснюватися у порядку, встановленому
Кримінальним процесуальним кодексом
України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України,
суд закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції в повному обсязі встановив
обставини справи, що мають значення для
її вирішення, відповідно визначив
правове регулювання спірних
правовідносин, постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статті 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд І
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
процесуального права, а відтак ухвалу
суду першої інстанції слід залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а ухвалу Барського
районного суду Вінницької області від
20 травня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Головуючий
Полотнянко Ю.П.

Судді
Загороднюк А.Г.

Залімський І. Г.