Справа № 754/6088/14-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Аліменка
В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційні скарги
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної в м. Києві державної
адміністрації постанову Деснянського
районного суду міста Києві від 21 травня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної в м. Києві державної
адміністрації про визнання
протиправною бездіяльність,
зобов'язання здійснити перерахунок,
нарахування та виплату щорічної
допомоги на оздоровлення, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної в м. Києві державної
адміністрації в якому просить визнати
протиправною бездіяльність та
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок, нарахування та виплату
щорічної допомоги на оздоровлення у
розмірі 5 (п'ять) мінімальних заробітних
плат, в порядку та на умовах, визначених
положеннями ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за період з
1996 року по 2013 рік включно, що дорівнює 85
(вісімдесят п'ять) розмірам
мінімальних заробітних плат, та в
подальшому нараховувати та
виплачувати вказану допомогу.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 18 квітня 2014 року позовні
вимоги щодо виплати щорічної допомоги
на оздоровлення за період з 1996 року по
2012 рік залишено без розгляду.

Постановою Деснянського районного
суду міста Києва від 21.05.2014 року позов
задоволено, визнано протиправними дії
територіального управління праці? та
соціального захисту населення,
зобов'язано здійснити нарахування та
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення за 2013 рік у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат
відповідно до вимог ст. 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", з
урахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу з підстав порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
в якій просить скасувати постанову
Деснянського районного суду міста
Києва від 21 травня 2014 року та ухвалити
нове судове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2.

З доповіді судді-доповідача
вбачається, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, особиста участь сторін не
обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів
визнала за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
відповідача підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено колегією суддів, позивач є
ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 2
групи ІІ категорії, що підтверджуються
письмовими доказами, наявними в
матеріалах справи..

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
позивач має право на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення за
2013 рік у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат відповідно до ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», щорічна
допомога на оздоровлення інвалідам ІІ
групи внаслідок захворювання,
пов'язаного із Чорнобильською
катастрофою, виплачується у розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат.

Така редакція статті існувала після
визнання неконституційними Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених
підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року №107-VI.

Відповідно до статті 63 зазначеного
Закону фінансування витрат, пов'язаних
з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету, коштів, які
враховуються при визначенні
міжбюджетних трансфертів, та інших
джерел, не заборонених законодавством.

Разом з тим, пунктом 4 Прикінцевих
положень Закону України «Про державний
бюджет України на 2013 рік» встановлено,
що норми і положення, зокрема, статті 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Із аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

Під час вирішення питання, яка з
однопредметних законодавчих норм
рівної ієрархії, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, перевагу слід надавати тій з
них, що прийнята пізніше. У
розглядуваному випадку пізніше
прийняті норми Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік».

Постановою Кабінету Міністрів України
№562 від 12.07.2005 року «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
встановлено розмір щорічної допомоги
на оздоровлення: учасникам ліквідації 2
категорії - 100 гривень.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку про правомірність дій
відповідача щодо нарахування позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення у
відповідному розмірі у 2013 році.

Таким чином, правові підстави для
виплати щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат за 2013 рік
відсутні.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Підставою для скасування судового
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, відповідно
до п. 4 ст. 202 Кодексу адміністративного
судочинства України, є порушення норм
матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції при
ухваленні постанови порушено норми
матеріального права, в зв'язку з чим
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням нової
постанови про відмову у задоволені
позову.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Деснянської районної у місті Києві
державної адміністрації задовольнити.

Скасувати постанову Деснянського
районного суду міста Києва від 21 травня
2014 року та ухвалити нову постанову,
якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту ухвалення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
В.О.
Аліменко

Суддя:

Н.В.
Безименна

Головуючий суддя

Ісаєнко Ю.А.

Судді:

Аліменко В.О.

Безименна Н.В.