Справа № 2а-1914/12/1370
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" липня 2014 р. м. Київ
К/800/61626/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді Леонтович К.Г.,

суддів: Васильченко Н.В., Донця О.Є.,

секретаря - Наумця О.В.,

за участю представників: Генеральної
прокуратури України Яговдіна С.М.,
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
касаційною скаргою прокуратури
Західного регіону України з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері в
інтересах держави в особі:
Міністерства оборони України,
Західного територіального
квартирно-експлуатаційного
управління, державного підприємства
Міністерства оборони України
"Івано-Франківський ліспромкомбінат" в
особі структурного підрозділу
Сколівського військового лісгоспу,
Самбірської квартирно-експлуатаційної
частини району на ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від 10
жовтня 2012 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 14 листопада 2013 року у справі
№2а-1914/12/1370 за позовом військового
прокурора Західного регіону в інтересі
держави в особі Міністерства оборони
України, Західного територіального
квартирно-експлуатаційного
управління, державного підприємства
Міністерства оборони України
"Івано-Франківський ліспромкомбінат" в
особі структурного підрозділу
Сколівського військового лісгоспу,
Самбірської квартирно-експлуатаційної
частини району до Сколівської районної
державної адміністрації, треті особи:
Національний природний парк
"Сколівські бескиди",
Навчально-спортивна база зимових видів
спорту "Тисовець", ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
визнання протиправними і скасування
розпоряджень голови Сколівської
районної державної адміністрації та
скасування державних актів про право
власності на земельні ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2012 року військовий прокурор
Західного регіону в інтересах держави
в особі Міністерства оборони України,
Західного територіального
квартирно-експлуатаційного
управління, державного підприємства
Міністерства оборони України
"Івано-Франківський ліспромкомбінат" в
особі структурного підрозділу
Сколівського військового лісгоспу,
Самбірська квартирно-експлуатаційна
частина району звернувся в суд з
позовом до Сколівської районної
державної адміністрації, треті особи:
Національний природний парк
"Сколівські бескиди",
Навчально-спортивна база зимових видів
спорту "Тисовець", ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, в якому
просив визнати протиправними і
скасувати розпорядження голови
Сколівської районної державної
адміністрації №140 від 13.03.2006 р., №276 від
18.05.2006 р. та скасувати державні акти про
право власності на земельні ділянки.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 10 жовтня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14 листопада
2013 року, позовні вимоги залишені без
розгляду з підстав пропуску строку
звернення до суду без поважних на те
підстав.

Не погоджуючись з ухваленими у справі
рішеннями прокуратура Західного
регіону України з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері в
інтересах держави звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанції та прийняти нове
рішення яким направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права.

В письмових запереченнях на касаційну
скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 просять залишити
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення без змін.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши матеріали касаційної
скарги, проаналізувавши правильність
застосування судами норм
процесуального права колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що з позовом до
Сколівської районної державної
адміністрації про визнання
протиправними і скасування
розпоряджень голови Сколівської
районної державної адміністрації від
13.03.2006 р. №140, від 18.05.2006 р. №276 та
скасування державних актів про право
власності на земельні ділянки прокурор
звернувся 02.03.2012 року, тобто з пропуском
строку звернення до суду.

Прокурорська перевірка законності
використання земель парку, зокрема
надання їх для надання гаражів в
урочищі "Тисовець", законності
вилучення у Міністерства оборони
України і зарахування до земель запасу
Росохацької сільської ради,
проводилася ще у 2008-2009 роках. Зазначена
обставина підтверджується письмовими
доказами: листом Національного
природного парку "Сколівські бескиди"
від 06.02.2009 р. № 44, отриманим військовою
прокуратурою Західного регіону
України від 24.02.2009 р. листом Головного
управління Збройних Сил України від
19.06.2008 р., з яким військова прокурора
Західного регіону отримала копії
документів щодо вилучення земельної
ділянки площею 10,2 га у с.Росохач. Цей
лист отриманий прокуратурою 14.07.2008 р. і
зареєстрований за №4856. Зазначене
свідчить про те, що на час одержання
відповіді перевірка вже тривала. Крім
того, прокурор звертався до суду з
позовами, в основу яких покладені
обставини, які стосуються цих
правовідносин, і які не могли бути
встановлені без перевірки.

Підставою поновлення строку звернення
до суду військовий прокурор Західного
регіону зазначає те, що він вже
звертався до Сколівського районного
суду Львівської області з аналогічним
позовом, однак ухвалою Сколівського
районного суду від 16.05.2011 р. у справі
№2а-293/11, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20.10.2011 р.,
позовна заява була йому повернута у
зв'язку з тим, що справа підсудна
окружному адміністративному суду. Крім
цього, позивач посилається на
положення пункту 1 частини 4 статті 268
Цивільного кодексу України, згідно
яких позовна давність не поширюється
на вимогу власника або іншої особи про
визнання незаконним правового акта
органу державної влади, яким порушено
його право власності або інше речове
право.

Крім того, 20.07.2010 р. заступник
військового прокурора Львівського
гарнізону звертався до Львівського
окружного адміністративного суду з
позовом в інтересах держави -
Міністерства оборони України в особі
Сімбірського
квартирно-експлуатаційної частини
району до Сколівської районної
державної адміністрації про визнання
недійсним розпорядження голови
Сколівської районної державної
адміністрації від 16.04.2007 р. №286-275 про
затвердження проектів відведення та
передачу у власність громадянам
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_2, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_3 земельних
ділянок для будівництва та
обслуговування гаражів на території
Росохацької сільської ради поза межами
населеного пункту в урочищі "Тисовець".
Ухвалою суду від 27.09.2010 р. №2а-6053/10/1370
позовна заява була залишена без
розгляду у зв'язку з її відкликанням
для проведення додаткової перевірки
вилучення Росохацькою сільською радою
з користування Сколівського
військового лісгоспу земельної
ділянки площею 10,2 га.

Суди попередніх інстанцій залишаючи
позовні вимоги без розгляду виходили з
того, що позивачем пропущений річний
строк звернення до суду з
адміністративним позовом,
встановлений ч.2ст.99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, без поважних причин.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
і апеляційної інстанцій виходячи з
наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно ч.1 ст.99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.1ст.58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 9 лютого 1999 року №
1/99-рп частину першу статті 58
Конституції України щодо дії
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Відповідно зміст суб'єктивного права
особи, у тому числі права особи на
звернення до суду, слід визначати із
застосуванням законодавства, яке діяло
на момент виникнення відповідного
права.

З огляду на викладене тривалість і
правила обчислення строку звернення
особи до суду визначаються за тими
правилами, які були чинними на момент
початку перебігу відповідного строку.

Судами встановлено, що про
розпорядження голови Сколівської
районної державної адміністрації від
13.03.2006 р. №140, від 18.05.2006 р. №276 позивачу
було відомо з 14.07.2008 р.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України (у редакції
чинній на момент початку перебігу
строку) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав,

свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо

не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або

повинна була дізнатися про порушення
своїх прав, свобод чи

інтересів.

Відповідно ч.3 ст.99 КАС України для
захисту прав, свобод та інтересів
особи цим Кодексом та іншими законами
можуть встановлюватися інші строки
для звернення до адміністративного
суду, які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Адміністративний позов поданий до суду
02.03.2012 року, що підтверджується
відміткою на позовній заяві, тобто
після закінчення річного строку
звернення до суду, встановленого ч. 2 ст.
99 КАС України.

Положеннями ст.100 КАС України
встановлено що адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала. Позовна
заява може бути залишена без розгляду
як на стадії вирішення питання про
відкриття провадження в
адміністративній справі без
проведення судового засідання, так і в
ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Стосовно оцінки поважності підстав
пропуску строку звернення до суду, слід
зазначити наступне.

Судами попередніх інстанцій вірно
зазначено, що посилання військового
прокурора Західного регіону на те, що
строк ним пропущений з поважних
підстав, через те, що він 21.04.2011р.
звертався до Сколівського районного
суду Львівської області з аналогічним
позовом не заслуговує на увагу,
оскільки річний строк звернення до
суду був ним пропущений ще до 21.04.2011 р.,
таким чином, зазначена обставина
виникла за межами строку звернення до
суду, а тому не перешкоджала прокурору
реалізувати право на звернення до суду
з позовом вчасно, а отже й не може
вважатися поважною.

Безпідставними є також посилання на
положення п. 1 ч. 4 ст. 268 Цивільного
кодексу України, згідно яких позовна
давність не поширюється на вимогу
власника або іншої особи про визнання
незаконним правового акта органу
державної влади, яким порушено його
право власності або інше речове право,
оскільки якщо незаконний акт порушує
права чи інтереси особи у сфері
публічно-правових відносин, то спір є
публічно-правовим, належить до
юрисдикції адміністративного суду і
звернення з таким позовом здійснюється
у строки, передбачені ст. 99 КАС України.

Згідно з п.9ч.1ст.155 КАС України суд своєю
ухвалою залишає позовну заяву без
розгляду, якщо позовну заяву подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до адміністративного
суду і суд не знайшов підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

Враховуючи викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли до вірного висновку
про відсутність підстав задоволення
заяви про поновлення строку звернення
до суду та залишення позовної заяви без
розгляду, оскільки наведені позивачем
підстави не є поважними.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами норм процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами
першої та апеляційної інстанцій
винесені законні і обґрунтовані
рішення, постановлені з дотриманням
норм процесуального права і підстав
для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу прокуратури
Західного регіону України з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері в
інтересах держави в особі:
Міністерства оборони України,
Західного територіального
квартирно-експлуатаційного
управління, державного підприємства
Міністерства оборони України
"Івано-Франківський ліспромкомбінат" в
особі структурного підрозділу
Сколівського військового лісгоспу,
Самбірська квартирно-експлуатаційна
частина району залишити без
задоволення.

Ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 10 жовтня 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 14 листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав
передбачених ст.ст. 237-239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: