Справа № 806/2432/14
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року
Житомир справа № 806/2432/14

час прийняття: 12 год. 24 хв.
категорія 3.7.2

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черноліхова С.В.,

за участі секретаря Павлюк В.О.,

за участі представника позивача Маліка
А.В.,

за участі представника відповідача
Зотова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Компанії "Ві Еф Ес Інтернешнл
АБ" до Центру надання послуг, пов'язаних
з використанням транспортних засобів
м.Житомира, третя особа - ОСОБА_3 про
визнання протиправною відмови та
зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Компанія "Ві Еф Ес Інтернешнл АБ"
звернулася до суду з позовом, у якому
просила визнати протиправною відмову
Центру надання послуг, пов'язаних з
використанням транспортних засобів м.
Житомира у знятті з обліку сідлового
тягача марки VOLVO, модель FH сірого
кольору, 2008 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, шасі НОМЕР_2, який
належить Компанії, а також зобов'язати
відповідача зняти з обліку цей тягач. В
обгрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що 09 жовтня 2008 року між
Компанією "Ві Еф Ес Інтернешнл АБ" і
ОСОБА_3 було укладено договір
фінансового лізингу про купівлю
сідлового тягача марки VOLVO, модель FH
сірого кольору, 2008 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі
НОМЕР_2. У зв'язку з несплатою ОСОБА_3
лізингових платежів Компанією вчинено
виконавчий напис № 326 від 27 березня 2012
року, який передано на виконання
Богунському ВДВС Житомирського МУЮ. 12
листопада 2012 року вказаний тягач
державним виконавцем передано
представнику позивача на підставі акту
опису і вилучення майна. Про зняття
сідлового тягача з обліку Компанія
звернулася до Центру надання послуг,
пов'язаних з використанням
транспортних засобів м. Житомира і
отримала відмову, оформлену листом № 350
від 10 травня 2014 року, у зв'язку з тим, що
на цей автомобіль накладені обмеження
Житомирським райсудом і державним
виконавцем відділу ДВС Житомирського
МУЮ. Таку відмову позивач вважає
протиправною, оскільки Компанія була і
залишається єдиним власником
вищезазначеного тягача марки VOLVO,
накладений державним виконавцем
відділу ДВС Житомирського МУЮ арешт на
нього був знятий, а накладений
Житомирським районним судом
Житомирської області арешт не
стосується спірного майна, бо ОСОБА_3
ніколи не був його власником.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю і просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав і
просив у їх задоволенні відмовити.
Пояснив, що Компанії правомірно
відмовлено у знятті з обліку сідлового
тягача марки VOLVO, модель FH сірого
кольору, 2008 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, шасі НОМЕР_2 у зв'язку з
накладенням арешту на нього ухвалою
Житомирського районного суду
Житомирської області від 12 вересня 2012
року і постановою ВДВС Житомирського
РУЮ від 29 серпня 2012 року (ВП № 33808618).

Третя особа ОСОБА_3 до суду не прибув,
хоча про час і місце розгляду справи
був повідомлений належним чином, про
причини неприбуття суд не повідомив,
письмові заперечення проти позову не
надіслав.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Стаття 19 Конституції України визначає,
що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень
органу владних повноважень, суд
керується критеріями, закріпленими у
статті 2 КАС України, що певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури і повинні
дотримуватися при реалізації
дискреційних повноважень владного
суб'єкта, встановлюючи чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії): 1) на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Тому вирішуючи справу стосовно
правомірності дій відповідача, що є
суб'єктом владних повноважень, суд
зобов'язаний перевірити, чи вчинені
вони на підставі закону, в межах
повноважень, безсторонньо та
добросовісно.

Державна автомобільна інспекція
(Державтоінспекція) є головним органом,
на який покладається забезпечення
безпеки дорожнього руху в Україні, що
входить до системи органів
Міністерства внутрішніх справ України
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 14 квітня 1997 року N
341 «Про Положення про Державну
автомобільну інспекцію Міністерства
внутрішніх справ.

Відповідно до пункту 4 вказаної
Постанови, Державтоінспекція
відповідно до покладених на неї
завдань: забезпечує захист власності
учасників дорожнього руху,
транспортних засобів і вантажів від
протиправних посягань; проводить
державну реєстрацію (перереєстрацію)
та облік призначених для експлуатації
на вулично-дорожній мережі загального
користування транспортних засобів
усіх типів; веде автоматизований облік,
накопичення, оброблення та
використання даних про транспортні
засоби, що підлягають державній
реєстрації органами
Державтоінспекції, в тому числі
відповідних даних про митне оформлення
та нотаріальне посвідчення угод щодо
них, інформації правоохоронних органів
про перебування транспортних засобів у
розшуку, під арештом тощо, а також
даних, що надходять до органів МВС в
рамках міжнародного співробітництва у
сфері боротьби із злочинністю.

Порядок здійснення центрами надання
послуг, пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів (далі -
Центри), державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
транспортних засобів (далі - ТЗ),
оформлення і видачі свідоцтв про
реєстрацію ТЗ, тимчасових
реєстраційних талонів (далі -
реєстраційні документи) та номерних
знаків на ТЗ встановлює Інструкція про
порядок здійснення підрозділами
Державтоінспекції МВС державної
реєстрації, перереєстрації та обліку
транспортних засобів, оформлення і
видачі реєстраційних документів,
номерних знаків на них, затверджена
Наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 11 серпня 2010 року № 379.

Відповідно до пункту 5.1 цієї Інструкції
зняття з обліку ТЗ проводиться
працівниками Центру відповідно до
вимог пунктів 12, 15, 32, 40 - 46 Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі -
Порядок № 1388).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 1388,
державна реєстрація транспортних
засобів проводиться підрозділами
Державтоінспекції з метою здійснення
контролю за відповідністю конструкції
та технічного стану транспортних
засобів установленим вимогам
стандартів, правил і нормативів,
дотриманням законодавства, що визначає
порядок сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів), використанням
транспортних засобів в умовах воєнного
і надзвичайного стану, а також для
ведення їх обліку та запобіганню
вчиненню щодо них протиправних дій.
Державний облік зареєстрованих
транспортних засобів передбачає
реєстрацію, накопичення, узагальнення,
зберігання і передачу інформації про
такі засоби та відомостей про їх
власників, які вносяться до Єдиного
державного реєстру Державтоінспекції.

Пунктом 15 Порядку № 1388 визначено, що
під час проведення державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку транспортні засоби, крім
випадків вибракування їх у цілому,
підлягають огляду (крім випадків
перереєстрації транспортних засобів у
зв'язку із зміною місця проживання
власника та у разі відновлення
втрачених або зіпсованих документів) з
метою звірення ідентифікаційних
номерів їх складових частин з номерами,
зазначеними у поданих власником для
реєстрації документах, визначення їх
справжності та проведення перевірки за
Єдиним державним реєстром
Державтоінспекції та автоматизованою
базою даних про розшукувані
транспортні засоби, встановлення
відповідності конструкції і
технічного стану транспортних засобів
обов'язковим вимогам правил,
нормативів і стандартів України. Огляд
проводиться уповноваженими
працівниками підрозділів
Державтоінспекції за місцем
реєстрації транспортних засобів.

Згідно з пунктом 40 Порядку № 1388, зняття
з обліку транспортних засобів
проводиться після їх огляду в
підрозділах Державтоінспекції на
підставі заяви власника, документа, що
посвідчує особу, виконавчого напису
нотаріуса, постанови державного
виконавця або рішення суду.
Дозволяється проводити огляд
транспортних засобів, які знімаються з
обліку, за їх місцезнаходженням з
дотриманням вимог пункту 15 цього
Порядку. Такий огляд оформляється
відповідним актом, засвідчується
підписом посадової особи, що
скріплений печаткою підрозділів
Державтоінспекції.

Відповідно до пункту 41 Порядку № 1388,
забороняється зняття з обліку та/або
перереєстрація на нового власника
транспортних засобів, стосовно яких є
ухвала суду про накладення арешту або
заборону зняття з обліку чи постанова
державного виконавця про накладення
арешту.

Суд встановив, що 09 жовтня 2008 року між
"Volvo Truck Corporation" (Постачальник), Компанією
"Ві Еф Ес Інтернешнл АБ" (Лізингодавець)
і приватним підприємцем ОСОБА_3
(Лізингоодержувач) укладено договір
про фінансовий лізинг № UKR161/1008F (а.с. 6-39),
за умовами якого Лізингодавець
погоджується придбати у Постачальника
для подальшої передачі у лізинг
Лізингоодержувачу одну одиницю
сідлового тягача VOLVO FH згідно з
технічною специфікацією у додатку № 1,
який додається до цього договору і є
його невід'ємною частиною, на загальну
суму EUR 86000, 00.

Сідловий тягач марки VOLVO, модель FH
сірого кольору, 2008 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі
НОМЕР_2, згідно з свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу, було
зареєстровано на ім'я ОСОБА_3 з
відміткою «Договір лізингу № UKR161/1008F.
Відчуження заборонено».

У зв'язку з несплатою останнім
лізингових платежів Компанією "Ві Еф Ес
Інтернешнл АБ" був вчинений виконавчий
напис № 326 від 27 березня 2012 року, який
перебував на виконанні у Богунському
відділі державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції. У межах цього виконавчого
провадження 12 листопада 2012 року
державним виконавцем Клембою В.А.
складено акт опису і вилучення майна
боржника (а.с. 41-42), а саме: сідлового
тягача марки VOLVO, модель FH сірого
кольору, 2008 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, шасі НОМЕР_2.

Описане майно передано на
відповідальне зберігання представнику
Компанії Мельнику О.В.

У подальшому рішенням Житомирського
районного суду Житомирської області
від 29 жовтня 2013 року (а.с. 52-54) право
власності на сідловий тягач марки VOLVO,
модель FH сірого кольору, 2008 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,
шасі НОМЕР_2 визнано за Компанією "Ві Еф
Ес Інтернешнл АБ".

З метою зняття з обліку вилученого
тягача представник Компанії звернувся
до відповідача, від якого отримав
відмову, оформлену листом № 350 від 10
травня 2014 року, у знятті з обліку тягача
марки VOLVO, модель FH сірого кольору, 2008
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, шасі НОМЕР_2 з тих підстав, що на
цей автомобіль накладені обмеження
Житомирським райсудом і державним
виконавцем відділу ДВС Житомирського
РУЮ.

Відмова Центру ґрунтується саме на
підставі пункту 41 Порядку № 1388 у
зв'язку з накладенням обмежень на тягач
ухвалою Житомирського районного суду
Житомирської області від 12 вересня 2012
року і постановою ВДВС Житомирського
РУЮ від 29 серпня 2012 року (ВП № 33808618) як
власність громадянина ОСОБА_3, з якою
суд не погоджується з огляду на
наступне.

Відповідно до частини 3 статті 1 Закону
України «Про фінансовий лізинг», за
договором фінансового лізингу (далі -
договір лізингу) лізингодавець
зобов'язується набути у власність річ у
продавця (постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі).

Згідно з частинами 2, 3 статті 8 Закону
України «Про фінансовий лізинг», якщо
сторони договору лізингу уклали
договір купівлі-продажу предмета
лізингу, то право власності на предмет
лізингу переходить до
лізингоодержувача в разі та з моменту
сплати ним визначеної договором ціни,
якщо договором не передбачене інше.
Предмет лізингу не може бути
конфісковано, на нього не може бути
накладено арешт у зв'язку з будь-якими
діями або бездіяльністю
лізингоодержувача.

Відповідно до пунктів 9.1, 9.2 договору №
UKR161/1008F, обладнання є виключною
власністю Лізингодавця і право
власності на нього після його
отримання Лізингоодержувачем буде
залишатися у Лізингодавця.
Лізингоодержувач не має жодного права
продавати, здавати в лізинг або оренду,
передавати або здавати під заставу
третім особам без письмового дозволу
Лізингодавця, або іншим чином
відчужувати обладнання або його
частину, а також здійснювати
перереєстрацію обладнання, допускати
накладення арешту на обладнання або
його заставу.

Із змісту наведених норм слідує, що
єдиним і беззаперечним власником
предмета лізингу до моменту виконання
умов договору лізингу у повному обсязі
є Лізингодавець.

Оскільки ОСОБА_3 не сплатив всю
вартість сідлового тягача марки VOLVO,
модель FH сірого кольору, 2008 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,
шасі НОМЕР_2, тобто, умови договору
фінансового лізингу не виконав, тому, з
моменту укладення цього договору право
власності на сідловий тягач було і
залишається у Компанії "Ві Еф Ес
Інтернешнл АБ". Таке право також
підтверджено судовим рішенням
Житомирського районного суду
Житомирської області від 29 жовтня 2013
року (а.с. 52-54).

Суд не приймає до уваги посилання
відповідача на накладення арешту на
спірний тягач ухвалою Житомирського
районного суду Житомирської області
від 12 вересня 2012 року (а.с. 45-46) по
цивільній справі № 2-977/12 за позовною
заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу і постановою державного
виконавця ВДВС Житомирського РУЮ у ВП
№ 33808618 при примусовому виконанні
виконавчого листа Індустріального
районного суду м. Дніпропетровськ №
2/0417/01865/2012 від 24 квітня 2012 року про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованості, оскільки
із змісту ухвали суду вбачається, що
арешт накладено лише на майно яке
належить ОСОБА_3, а спірний тягач йому
не належить та не є його власністю, тому
на нього не може бути накладено арешт
при забезпеченні виконання зобов'язань
останнього.

Крім того, як вбачається із матеріалів
справи, арешт із тягача, накладений у
виконавчих провадженнях № 30649347 і №
33808618, було знято на підставі постанови
Житомирського окружного
адміністративного суду від 10 жовтня 2013
року по справі № 806/6019/13-а.

Статтею 319 Цивільного кодексу України
закріплено «цивілістичну тріаду»
правомочностей, відповідно до яких
власник володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні (стаття 41 Конституції
України та стаття 321 Цивільного кодексу
України).

Враховуючи те, що право власності на
сідловий тягач марки VOLVO, модель FH
сірого кольору, 2008 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі
НОМЕР_2 від Компанії "Ві Еф Ес
Інтернешнл АБ" до ОСОБА_3 не переходило,
накладений державним виконавцем і
судовим рішення арешт на цей
транспортний засіб було знято,
наявності будь-яких інших обмежень
щодо нього суду не надано, тому суд
дійшов висновку, що Центр надання
послуг, пов'язаних з використанням
транспортних засобів м. Житомира
листом № 350 від 10 травня 2014 року
необґрунтовано відмовив Компанії "Ві
Еф Ес Інтернешнл АБ" у знятті з обліку
сідлового тягача марки VOLVO, модель FH
сірого кольору, 2008 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі
НОМЕР_2, чим порушив її права.

За таких обставин, суд вважає, що
порушене право позивача підлягає
захисту шляхом визнання протиправною
відмови Центру надання послуг,
пов'язаних з використанням
транспортних засобів м. Житомира № 350
від 10 травня 2014 року і зобов'язання
відповідача зняти з обліку сідловий
тягач марки VOLVO, модель FH сірого
кольору, 2008 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, шасі НОМЕР_2, який
належить на праві власності Компанії
"Ві Еф Ес Інтернешнл АБ".

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Центру
надання послуг, пов'язаних з
використанням транспортних засобів м.
Житомира у знятті з обліку сідлового
тягача марки VOLVO, модель FH сірого
кольору, 2008 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, шасі НОМЕР_2, який
належить Компанії "Ві Еф Ес Інтернешнл
АБ".

Зобов'язати Центр надання послуг,
пов'язаних з використанням
транспортних засобів м.Житомира зняти
з обліку сідловий тягач марки VOLVO,
модель FH сірого кольору, 2008 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,
шасі НОМЕР_2, який належить на праві
власності Компанії "Ві Еф Ес Інтернешнл
АБ".

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Суддя
С.В.
Черноліхов

Повний текст постанови виготовлено: 04
липня 2014 р.