Справа № 369/7864/13-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2014 р. м. Київ
К/800/12145/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши у попередньому розгляді
справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 12
вересня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 30 січня 2014 року у справі № 369/7864/13-а
за позовом ОСОБА_1 до
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області про
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області, в якому
просив скасувати рішення 18-ої сесії 6
скликання
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради від 27.06.2013 року щодо
відмови в клопотанні ОСОБА_1 про
передачу йому у власність земельної
ділянки орієнтованою площею 0,25 га для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд у межах села Петропавлівська
Борщагівка. Зобов'язати
Петропавлівсько-Борщагівську сільську
раду Києво-Святошинського району
Київської області винести на засідання
чергової сесії та розглянути
клопотання ОСОБА_2 про виділення та
передачу йому у власність земельної
ділянки для індивідуального дачного
будівництва у межах села
Петропавлівська Борщагівка Київської
області площею 0,10 га. без його
погодження у відповідності і в строки
встановлені чинним законодавством
України. Відшкодувати на користь
ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у
розмірі 700 грн. та стягнути судовий
збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
27.06.2013 року на 18-й сесії 6-го скликання
Петропавлівсько-Борщагівською
сільською радою було прийняте рішення,
яким відмовлено у задоволенні
клопотання ОСОБА_1 стосовно визначення
та виділення йому безоплатно у
власність земельної ділянки без його
погодження, орієнтовною площею 0,25 га в
межах села Петропавлівська Борщагівка
Київської області з цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.

Постановою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 12
вересня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 січня 2014
року, відмовлено у задоволенні
позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленими по справі
рішеннями ОСОБА_1 звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення судів першої і
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
судове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши матеріали касаційної
скарги, проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що відсутні підстави для скасування
судових рішень, а касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до
Петропавлівсько-Борщагівської ради
Києво-Святошинського району Київської
області з клопотанням та доданими до
нього графічними матеріалами, стосовно
права на отримання безоплатно у
власність земельної ділянки, а саме:
визначення та виділення йому у
власність земельної ділянки без його
погодження, орієнтовною площею 0,25 га в
межах села Петропавлівська Борщагівка
Київської області з цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.

Згідно протоколу №16 засідання
постійної комісії
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради з питань використання
земельних та водних ресурсів було
рекомендовано відмовити гр.ОСОБА_1 в
наданні земельної ділянки під
індивідуальну житлову забудову на
території
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради у зв'язку із ненаданням
ОСОБА_1 графічних матеріалів
відповідно до ч.6 ст. 118 ЗК України, на
яких повинно бути зазначене бажане
місце розташування земельної ділянки,
її адреса.

Рішенням вісімнадцятої сесії шостого
скликання від 27 червня 2013 року №43
Петропавлівсько-Борщагівська сільська
рада Києво-Святошинського району
Київської області розглянувши подання
постійної комісії
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради з питань використання
земельних та водних ресурсів про
розгляд звернень гр.ОСОБА_1 про надання
земельної ділянки під індивідуальну
житлову забудову на території
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради, враховуючи висновок
комісії про відмову в наданні
земельних ділянок, керуючись ст. 12, ч. 6
ст. 118 ЗК України вирішила погодити
подання постійної комісії
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради з питань використання
земельних та водних ресурсів та
відмовити в надані земельної ділянки
позивачу.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що вимоги
позивача не ґрунтуються на вимогах
закону.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
і апеляційної інстанцій виходячи з
наступного.

Відповідно п. б ч.1 ст.81 Земельного
кодексу України від 25.10.2001р. №2768-III (Далі
- Земельний кодекс України) громадяни
України набувають права власності на
земельні ділянки на підставі
безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності.

Згідно ст.116 Земельного кодексу України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться,
зокрема у разі одержання земельних
ділянок із земель державної і
комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно
у власність громадян у межах норм,
визначених цим Кодексом, провадиться
один раз по кожному виду використання.

Земельні ділянки, які перебувають у
власності чи користуванні громадян або
юридичних осіб, передаються у
власність чи користування за рішенням
органів виконавчої влади чи органів
місцевого самоврядування лише після
припинення права власності чи
користування ними в порядку,
визначеному законом.

Відповідно ч.6 ст. 118 Земельного кодексу
України Громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, органам виконавчої
влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Згідно абз.1-2 ч.7 ст. 118 Земельного
кодексу України відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу,
розглядає клопотання у місячний
строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або
надає мотивовану відмову у його
наданні. Підставою відмови у наданні
такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Проект землеустрою що відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян суб'єктами
господарювання, що є виконавцями робіт
із землеустрою згідно із законом, у
строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно ст. 122 Земельного кодексу
України сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно п.34 ст.26 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" від
21.05.1997 №280/97-ВР виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються, питання
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в заяві позивача не
було визначене бажане місце
розташування земельної ділянки на
графічних матеріалах, що свідчить про
не відповідність поданих документів
вимогам ч.6 ст.118 Земельного кодексу
України, згідно якої до клопотання
додаються викопіювання з кадастрової
карти (плану) або інші графічні
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування земельної ділянки,
які не були надані позивачем.

З огляду на наведене у
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області були законні
підстави для прийняття рішення 18-ої
сесії 6 скликання
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради від 27.06.2013 року щодо
відмови в клопотанні ОСОБА_1 про
передачу йому у власність земельної
ділянки орієнтованою площею 0,25 га для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд у межах села Петропавлівська
Борщагівка.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи вищенаведене суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли до вірних
висновків про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами
першої і апеляційної інстанцій
винесені законні і обґрунтовані
рішення, постановлені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для їх скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 12
вересня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 30 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

(підписи)

З оригіналом згідно

помічник судді
М.В. Дрибас