Справа № 805/4273/14
Суддя: Шальєва В. А.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кірієнко В.О.
Суддя-доповідач - Шальєва В. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року
справа №805/4273/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого - судді Шальєвої В.А.

суддів Компанієць І.Д., Чебанова О.О.

секретар Іллінов О.Є.

за участі представника позивача Коваль
Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання
Донецького апеляційного
адміністративного суду за адресою м.
Донецьк, б. Шевченка, 26, апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Волноваському районі
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 26.05.2014 р. в
справі № 805/4273/14 за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Волноваському районі Донецької
області до відділу державної
виконавчої служби Волноваського
районного управління юстиції
Головного управління юстиції у
Донецькій області про визнання
бездіяльності неправомірною та
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Волноваському районі Донецької
області (далі - УПФУ) звернулось до
Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
відділу державної виконавчої служби
Волноваського районного управління
юстиції Головного управління юстиції у
Донецькій області (далі - ВДВС) про
визнання бездіяльності неправомірною
та зобов'язання вчинити певні дії, в
обґрунтування якого зазначило, що на
примусовому виконанні у відповідача
перебуває вимога № Ф-629у від 05.06.2013 р.
про стягнення з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3
заборгованості в сумі 170 грн. Позивач
зазначає, що при ознайомленні з
матеріалами виконавчого провадження
посадовими особами органу Пенсійного
фонду встановлено, що будь-які
виконавчі дії проведені відповідачем
не були. Просить визнати неправомірною
бездіяльність відповідача при
виконанні вимоги № Ф-629у від 05.06.2013 р.,
зобов'язати відповідача провести
відповідну перевірку майнового стану
боржника за місцем проживання та
здійснення господарської діяльності, у
разі наявності майна накласти арешт на
майно боржника у межах суми стягнення,
виконавчого збору і можливих витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій з виконання
рішення, звернутись до суду за
встановленням тимчасового обмеження
виїзду ОСОБА_3 за межі України, а також
зобов'язати відповідача вжити дієві
заходи з примусового виконання вимоги.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 26.05.2014 р. в
задоволенні позову відмовлено.

Позивачем подано апеляційну скаргу, в
якій апелянт просить скасувати
постанову, ухвалити нове рішення про
задоволення позову. Апеляційна скарга
обґрунтована порушенням судом першої
інстанції норм матеріального права,
які полягають у неправильному
застосуванні Закону України «Про
виконавче провадження». Апелянт
вказує, що на момент подачі апеляційної
скарги боржником заборгованість не
погашена, проте, відповідно до
матеріалів справи, боржник на час
розгляду справи не працював.

В судовому засіданні представник
позивача апеляційну скаргу підтримав
та просив її задовольнити.

Представник відповідача до судового
засідання не з'явився, про дату, час і
місце апеляційного розгляду
повідомлений належним чином, у зв'язку
з чим колегія суддів визнала за можливе
здійснити апеляційний перегляд справи
за відсутністю представника
відповідача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
доводи апеляційної скарги матеріалами
справи, приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що на примусовому
виконанні відділу державної
виконавчої служби Волноваського
районного управління юстиції
перебуває вимога управління
Пенсійного фонду України в
Волноваському районі № Ф-629у від 05.06.2013
р. про стягнення з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 боргу з
єдиного внеску на суму 170 грн. Постанова
про відкриття виконавчого провадження
№ 38698237 прийнята 05.07.2013 р.

20.03.2014 р. посадові особи позивача
ознайомились із матеріалами
виконавчого провадження № 38698237, за
результатами якого складений протокол
ознайомлення зі станом реалізації
виконавчого провадження згідно зі ст. 12
Закону України «Про виконавче
провадження».

Як вбачається з зазначеного протоколу,
на час ознайомлення відповідачем
заходи з примусового виконання вимоги
від 05.06.2013 року № Ф-629у не вживались.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем здійснені усі заходи з
примусового виконання рішення,
передбачені вимогами Закону України
«Про виконавче провадження».

Здійснюючи апеляційний перегляд
справи в межах апеляційного
оскарження, колегія вважає такий
висновок обґрунтованим, з огляду на
наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України «Про
виконавче провадження», вимогами
статті 11 якого встановлено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною другою цієї статті
встановлені права та обов'язки
державних виконавців, до яких входить,
зокрема: з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні
для проведення виконавчих дій
пояснення, довідки та іншу інформацію,
у тому числі конфіденційну;
безперешкодно входити до приміщень і
сховищ, що належать боржникам або
зайняті ними, проводити огляд
зазначених приміщень і сховищ, у разі
необхідності примусово відкривати та
опечатувати такі приміщення і сховища;
накладати арешт на майно боржника,
опечатувати, вилучати, передавати таке
майно на зберігання та реалізовувати
його в установленому законодавством
порядку; накладати арешт на кошти та
інші цінності боржника, зокрема на
кошти, які перебувають на рахунках і
вкладах у банках, інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах,
а також опечатувати каси, приміщення і
місця зберігання грошей; викликати
фізичних осіб, посадових осіб з
приводу виконавчих документів, що
знаходяться у виконавчому провадженні,
а в разі неявки боржника без поважних
причин виносити постанову про його
привід через органи внутрішніх справ;
залучати у встановленому порядку до
провадження виконавчих дій понятих,
працівників органів внутрішніх справ,
інших осіб, а також експертів,
спеціалістів, а для оцінки майна -
суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання; накладати
стягнення у вигляді штрафу на
фізичних, юридичних та посадових осіб у
випадках, передбачених законом;
застосовувати під час провадження
виконавчих дій відеозапис, фото - і
кінозйомку; здійснювати інші
повноваження, передбачені цим Законом
та іншими законами.

Як вказувалось раніше, протоколом
ознайомлення зі станом реалізації
виконавчого провадження встановлено,
що на час ознайомлення відповідачем
заходи з примусового виконання вимоги
від 05.06.2013 року № Ф629у не вживались.

Статтею 32 Закону України «Про
виконавче провадження» визначені
заходи примусового виконання рішень,
відповідно до якої заходами
примусового виконання рішень є
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника; вилучення в
боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; інші
заходи, передбачені рішенням.

Згідно з пп. 5.1.1 п. 5.1 Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 року №
74/5, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 15.12.1999 року за № 865/4158,
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його виявленні (шляхом
надіслання запитів до органів
державної податкової інспекції,
банків, дорожньої автомобільної
інспекції, бюро технічної
інвентаризації, нотаріату тощо), описі,
арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Таким чином, нормами даного Закону
передбачено, що стягнення може бути
звернено на кошти та інше майно
(майнові права) боржника; на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника; органами ДВС
здійснюються вилучення в боржника і
передача стягувачу певних предметів,
та інші заходи, передбачені законом.

Крім того, згідно пп. 3 п. 3 ст. 11 Закону,
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну.

Статтею 68 цього Закону передбачено, що
стягнення на заробітну плату, пенсію,
стипендію та інші доходи боржника
звертається у разі відсутності в
боржника коштів на рахунках у банках чи
інших фінансових установах,
відсутності чи недостатності майна
боржника для покриття в повному обсязі
належних до стягнення сум, а також у
разі виконання рішень про стягнення
періодичних платежів та стягнення на
суму, що не перевищує трьох мінімальних
розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну
плату, пенсію, стипендію та інші доходи
боржника державний виконавець
виносить постанову, яка надсилається
для виконання підприємству, установі,
організації, фізичній особі, фізичній
особі - підприємцю за місцем отримання
боржником відповідних доходів.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Волноваського районного управління
юстиції від 15.12.2013 р. № 1223/5 встановлено,
що боржник - фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 працює в магазині «АТБ» (вул.
Леніна, 34а, м. Волноваха, Донецька обл.),
у зв'язку з чим звернуто стягнення на
заробітну плату, пенсію, стипендію та
інші доходи боржника. Копію зазначеної
постанови направлено до виконання до
бухгалтерії магазину «АТБ».

Колегія суддів також вважає
необґрунтованим вимогу позивача щодо
звернення до суду за встановленням
тимчасового обмеження виїзду ОСОБА_3 за
межі України.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що сума боргу, яка
підлягає примусовому стягненню з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, не
перевищує трьох мінімальних розмірів
заробітної плати, а також той факт, що
відповідачем при виконання
виконавчого документу - вимоги № Ф-629у
від 05.06.2013 р., винесеної УПФУ в
Волноваському районі Донецької
області відносно фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, здійснено
необхідні, передбачені Законом України
«Про виконавче провадження» заходи
примусового виконання рішення органу
Пенсійного фонду, а саме шляхом
звернення стягнення на заробітну плату
боржника - ОСОБА_3

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, постанова прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Волноваському районі Донецької
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
26.05.2014 р. в справі № 805/4273/14 залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 26.05.2014 р. в
справі № 805/4273/14 за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Волноваському районі Донецької
області до відділу державної
виконавчої служби Волноваського
районного управління юстиції
Головного управління юстиції у
Донецькій області про визнання
бездіяльності неправомірною та
зобов'язання вчинити певні дії
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 02.07.2014 р.

Головуючий суддя:
Шальєва В.А.

Судді:
Компанієць
І.Д.

Чебанов О.О.