Справа № 753/4517/14-ц
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Кириченко
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

19 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря:
Свириди Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Дарницького районного суду м.Києва від
24 березня 2014 року у справі за заявою
ОСОБА_3 про зміну способу та порядку
виконання постанови суду за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м.Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до Дарницького
районного суду м.Києва із заявою про
зміну способу та порядку виконання
постанови суду за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в Дарницькому
районі м.Києва про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії.

Ухвалою Дарницького районного суду
м.Києва від 24 березня 2014року заяву
залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач -
ОСОБА_3 звернулась з апеляційною
скаргою, просить скасувати ухвалу та
прийняти нову, якою заяву задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Дарницького районного суду
м.Києва від 09 серпня 2010 року позовні
вимоги ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в Дарницькому районі
м.Києва про визнання дій протиправними
та зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в Дарницькому
районі м.Києва щодо нарахування та
виплати ОСОБА_3 за періоди з 16 квітня 2007
року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008
року по 01 квітня 2010 року пенсії по
інвалідності та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах,
що є меншими, ніж ті, що передбачені ст.
ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Дарницькому районі
м.Києва нарахувати та виплатити ОСОБА_3
пенсію по інвалідності та додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, що
не виплачувалась їй у повному обсязі за
періоди з 16 квітня 2007 року по 31 грудня
2007 року та з 22 травня 2008 року по 01 квітня
2010 року з урахуванням виплачених сум.

На виконання постанови Дарницького
районного суду м.Києва від 09 серпня 2010
року відповідачем нараховано до
виплати позивачу 76 576,43 грн., але
зазначені кошти не виплачено.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд
першої інстанції виходив з того, що
заява про зміну способу і порядку
виконання судового рішення є
необґрунтованою, оскілки в разі її
задоволення фактично буде змінено по
суті рішення суду першої інстанції, що
є порушенням норм процесуального
права.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 14 КАС України, судове
рішення, яким закінчується розгляд
справи в адміністративному суді,
ухвалюється іменем України. Постанови
та ухвали суду в адміністративних
справах, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання на всій
території України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, встановлену законом.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України,
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії.

У разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Так, аналіз резолютивної частини
постанови Дарницького районного суду
м.Києва від 09 серпня 2010 року та
наведених процесуальних норм дають
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

З огляду на вищевказане, заявник просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС
України, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Так, підставою для застосування правил
цієї норми є обставини, що
перешкоджають належному виконанню
судового рішення в адміністративній
справі: ускладнюють його виконання або
роблять неможливим. Для відстрочення
чи розстрочення виконання судового
рішення такою обставиною може бути
недостатність коштів на рахунку,
стихійне лихо, для зміни способу чи
порядку виконання судового рішення -
неможливість виконання судового
рішення внаслідок відсутності,
пошкодження або знищення об'єкта
стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

Матеріали справи свідчать, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що виконання постанови
суду фактично можливе, хоча й за певних
умов, тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що «захист порушеного права у
судовому рішенні» і «спосіб виконання
судового рішення» не є тотожними
поняттями (процесуальними
інститутами).

Так, вирішення питання про стягнення
коштів як заборгованості невиплаченої
пенсії, яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про необґрунтованість заяви
позивача та відмову у її задоволенні.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 12 лютого 2014 року по справі
№ К/800/598/14 (523/13593/13-а).

З огляду на викладене, колегія
суддів апеляційної інстанції вважає,
що суд першої інстанції вірно
застосував положення чинного
законодавства України при
постановленні оскаржуваної ухвали із
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для її скасування не вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.199 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду
м.Києва від 24 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Повний текст ухвали виготовлено 26.06.2014
року.

.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.