Справа № 810/2111/14
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/2111/14
Головуючий у 1-й інстанції: Лиска І. Г.
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Шурка О. І., Степанюка А. Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Києві справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Електросервіс" до Управління
Пенсійного фонду України у м. Славутич
Київської області про визнання
протиправним та скасування
розрахунку, за апеляційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України у
м. Славутич Київської області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 24.04.2014 року,
-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Славутичі Київської області про
скасування розрахунку та перерахунку
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Свої вимоги мотивував тим, що
відповідачем невірно зроблені
розрахунки витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України від 09.07.2003 року «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до пункту «а»
ст. 13 Закону України від 05.11.1991 року «Про
пенсійне забезпечення».

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 24.04.2014 року
позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального права, та ухвалити нову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі.

В засідання учасники процесу не
явилися, будучи належним чином
повідомленими, що не перешкоджає
слуханню спірного питання, відповідно
до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41КАС
України, у випадку неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі під час судового розгляду
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи, доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України, суд
апеляційної інстанції скасовує
рішення суду першої інстанції та
ухвалює нове якщо встановить порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Судом встановлено, що ТОВ
"Електросервіс" зареєстровано як
юридична особа, свідоцтво про державну
реєстрацію юридичної особи серія А00 №
106014, видане Виконавчим комітетом
Славутицької міської ради Київської
області.

На адресу позивача супровідним листом
№38/02 від 09.01.2014 року надійшов
розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах згідно ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та п. "а" ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

У розрахунку відповідачем визначена
сума, що підлягає щомісячній сплаті
позивачем на користь Управління
Пенсійного фонду України у м. Славутичі
Київської області протягом 2014року та
сума, що підлягає сплаті у разовому
порядку.

Не погоджуючись з вказаним
рохзрахунком, позивач направив скаргу
№ 09-05/02-14ЕС від 19.02.14 р. в порядку
досудового вирішення спору.

28.02.2014 р. листом № 476/08 від 24.02.14 р.,
повідомлено позивача про рішення
суб'єкта владних повноважень за
результатами розгляду поданої скарги,
яким у задоволенні скарги було
відмовлено.

Відповідно ч. 2 розділу XV Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Підприємства та організації з
грошових коштів, які призначені на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду України плату, яка покриває
витрати на виплату та доставку пенсій.
При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату та доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності Закону № 1058 та встановлений
Інструкцією "Про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до пенсійного фонду
України», затвердженою постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року.

Установлено порядок для відшкодування
пенсій, призначеним відповідно з
пунктами "а", "б", "з" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".
Порядок відшкодування Пенсійному
фонду витрат на виплату та доставку
пенсій регулюються п. 6 вищезазначеної
Інструкції.

Як визначено в п. 6.1 Інструкції про
порядок обчислення і сплати внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, відшкодуванню підлягають
витрати Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до п. 2
Прикінцевих положень.

У відповідності з пунктом 6.8 Інструкції
підприємства щомісяця до 25 числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.4. Інструкції розмір
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів ПФУ щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
«Прикінцевих положень» Закону, які
надсилаються підприємствам, що є
підставою для відшкодування коштів
ПФУ.

Крім того, призначення та виплата
пенсій потерпілим від Чорнобильської
катастрофи, які відпрацювали на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1, № 2
провадиться відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» і
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Судом першої інстанції помилково
зроблено висновок, що відповідач не
застосував спеціальну норму ст. 55
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
згідно якої пенсії конкретній
категорії осіб надаються із зменшенням
загальновстановленого пенсійного
віку.

Відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій призначених
на пільгових умовах, припиняється з
досягненням відповідною особою
загальновстановленого пенсійного
віку.

Вирішуючи питання щодо застосування
ст. 55 Закону № 796-ХІІ з метою визначення
кінцевого терміну відшкодування
платниками пільгових пенсій,
призначених за списком № 1, колегія
суддів виходить із того, що відповідно
до ч. 1 ст. 5 Закону № 1058-IV цей Закон
регулює відносини, що виникають між
суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування. Дія інших
нормативно-правових актів може
поширюватися на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом, або
в частині, що не суперечить цьому
Закону.

Згідно з пунктом 16 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV до приведення
законодавства України у відповідність
із цим Законом закони України та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечить зазначеному Закону.

Таким чином, ст. 55 Закону № 796-ХІІ як
загальна до спірних правовідносин
застосовуватися не може.

Застосуванню підлягають норми Закону
№ 1058-IV, оскільки спір у справі, що
розглядається, виник, зокрема, стосовно
обов'язку Товариства відшкодовувати
витрати на виплату і доставку
пільгових пенсій, призначених за
списком № 1 до набуття права на пенсію
за віком, а не визначення права на
пенсію особам, що мають статус
постраждалих внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС.

Отже, витрати на виплату та доставку
пенсій особам, які були зайняті на
роботах за списком №1, у тому й числі
особам, які крім цього мають статус
постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС,
покриваються підприємствами та
організаціями до набуття цими особами
права на пенсію за віком відповідно до
Закону № 1058-IV.

В оскаржуваний розрахунок на 2014 рік та
перерахунок за 2013 рік фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій
відповідачем вірно включено пенсію
ОСОБА_2, який не досяг пенсійного віку
відповідно до Закону № 1058-IV.

Також, в оскаржений розрахунок
включено стаж роботи ОСОБА_3, який, на
думку апелянта, не відповідає стажу,
зазначеному у довідці про роботу зі
шкідливими умовами праці за списком №
1, що видана позивачем.

Зазначена особа працювала у позивача
повних 23 місяці, у розрахунку
відповідача містяться відомості про
стаж роботи на підприємстві протягом 35
місяців в зв'язку з зарахуванням стажу
роботи у зоні відчуження у 1,5 кратному
розмірі.

При формуванні оскаржуваного
розрахунку на 2014 рік та перерахунку за
2013 рік відповідачем не було порушено
порядок нарахування сум, що
виставляються позивачу до виплати
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині призначених до
п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Із набранням чинності Законом № 1058-IV (з
1 січня 2004 року) витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених на
підставі пункту "а" ч. 1 ст. 13 Закону №
1788-XII особам, які були зайняті на
роботах за списком № 1, покриваються
підприємствами та організаціями.

Обов'язок підприємств та організацій
відшкодовувати понесені ПФУ після 1
січня 2004 року витрати на виплату і
доставку зазначених пенсій не
пов'язаний із датою призначення такої
пенсії чи часом набуття необхідного
для цього пільгового стажу.

Обов'язок відшкодування витрат
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пільгових пенсій виникає на
підприємства і організації, які мають
робочі місця з шкідливими та важкими
умовами праці.

Відповідно до п.1.2 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці затвердженого постановою КМУ від
01.08.1992 року №442, атестація робочих місць
за умовами праці проводиться на
підприємствах і організаціях
незалежно від форм власності й
господарювання, де технологічний
процес, використовуване обладнання,
сировина та матеріали є потенційними
джерелами шкідливих і небезпечних
виробничих факторів, що можуть
несприятливо впливати на стан здоров'я
працюючих, а також на їхніх нащадків як
тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає в
регулювання відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками в галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах.

Згідно ч.2 п.4 Порядку встановлено, що
відповідальність за несвоєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Не проведення такої атестації не може
позбавити громадян їх конституційного
права на соціальний захист щодо
вирішення питань надання пенсій за
віком на пільгових умовах відповідно
до ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Суми витрат, що розраховані
відповідачем підтверджені наданими у
справі документами.

Доводи відповідача підтверджують
вимоги апеляційної скарги та
спростовують висновки суду першої
інстанції.

Перевіривши мотивування судового
рішення та доводи апеляційної скарги,
відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо справедливого судового
розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України,
відповідно до якої суд застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 12, 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України «Про
судове рішення в адміністративній
справі» від 20.05.2013 № 7 колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Славутич
Київської області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 24.04.2014 року
у справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Електросервіс" до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Славутич Київської області про
визнання протиправним та скасування
розрахунку - задовольнити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 24.04.2014 року -
скасувати та прийняти нову.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Електросервіс" до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Славутич Київської області про
визнання протиправним та скасування
розрахунку - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, тобто з
08.07.2014 року, шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
А. Г. Степанюк

О. І. Шурко

Повний текст постанови
виготовлено 08.07.2014 року.

Головуючий суддя

Кузьменко В. В.

Судді:

Степанюк А.Г.

Шурко О.І.