Справа № 810/6983/13-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/6983/13-а Головуючий у 1-й
інстанції: Щавінський В.Р.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

26 червня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Межевича М.В.

за участю
секретаря Рижкової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Києво -
Святошинському районі Київської
області Державної податкової служби на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 29 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у Києво -
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області, Міністерства Доходів і зборів
України про зобов'язання вчинити певні
дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_2, в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітнього сина -
ОСОБА_3 25.01.2010 року звернулась до суду з
позовом до Державної податкової
адміністрації України, ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області, в якому просить суд:

1. не надавати ідентифікаційний номер
ОСОБА_3 та не вносити інформацію щодо
ідентифікаційного номеру до
Державного реєстру фізичних осіб -
платників податків та інших
обов'язкових платежів;

2. зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Києво-Святошинському
районі Київської області вести облік
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за раніше
встановленими формами обліку
платників податку та інших
обов'язкових платежів без застосування
ідентифікаційного номера (за
прізвищем, іменем та по-батькові);

3. зобов'язати ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області видати ОСОБА_3 довідку з
текстом "Має право здійснювати будь-які
платежі без ідентифікаційного номера"
та завірити підпис відповідальної
особи круглою гербовою печаткою;

4. зобов'язати ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області після отримання ОСОБА_3
паспорта громадянина України, внести
на стор. 7 або 8, або 9 запис про наявність
права здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номеру та завірити
підпис відповідальної особи круглою
гербовою печаткою;

5. зобов'язати Державну податкову
адміністрацію України не вносити в
Державний реєстр дані щодо ОСОБА_3;

6. зобов'язати Державну податкову
адміністрацію України здійснювати в
подальшому облік ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як
платників податків та інших
обов'язкових платежів, за раніше
встановленими формами обліку без
застосування ідентифікаційного номера
(за прізвищем, іменем та по-батькові і
за місцем проживання);

7. зобов'язати Державну податкову
адміністрацію України виключити
інформацію з Державного реєстру
фізичних осіб-платників податків та
інших обов'язкових платежів про ОСОБА_2,
яка обліковується за серією та номером
паспорта згідно наказу від 19.10.2004 №
602/12226;

8. зобов'язати ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області анулювати раніше проведений
згідно наказу від 19.10.2004 № 602/1226 запис в
паспорті ОСОБА_2 про право здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного
номера; зобов'язати ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області скасувати інформацію про
ОСОБА_2, що була надана до ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області, згідно наказу від 19.10.2004 №
602/1226;

9. зобов'язати ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області проставити у паспорті ОСОБА_2
відмітку про наявність права
здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера та завірити
підпис відповідальної особи гербовою
печаткою.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 23 листопада
2011 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 01 листопада
2012 року, в задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 26.11.2013 року постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 23.11.2011 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.11.2012 року
скасовано, а справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

У вказаній ухвалі зазначено, що коли
фізична особа, яка через свої релігійні
або інші переконання відмовилась від
прийняття ідентифікаційного номера та
офіційно повідомила про це органи
державної податкової служби, то з
Державного реєстру підлягає
виключенню вся інформація про таку
особу, а не її ідентифікаційний номер.
Однак, судами першої та апеляційної
інстанцій не встановлено, яка саме
інформація наявна у вказаному реєстрі.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 29 січня 2014
року позов задоволено частково.
Зобов'язано Державну податкову
інспекцію Києво-Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у
Київській області не вносити
інформацію до Державного реєстру
фізичних осіб - платників податків та
інших обов'язкових платежів та не
надавати ідентифікаційний номер
ОСОБА_3 Зобов'язано Державну податкову
інспекцію Києво-Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у
Київській області вести облік ОСОБА_2
та ОСОБА_3 за раніше встановленими
формами обліку платників податків та
інших обов'язкових платежів без
застосування ідентифікаційного номеру
(за прізвищем, іменем та по-батькові та
за місцем проживання). Зобов'язати
Міністерство доходів і зборів України
не вносити в Державний реєстр дані щодо
ОСОБА_3 Зобов'язано Міністерство
доходів і зборів України здійснювати в
подальшому облік ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як
платників податків та інших
обов'язкових платежів, за раніше
встановленими формами обліку без
застосування ідентифікаційного номера
(за прізвищем, іменем та по-батькові та
за місцем проживання). Зобов'язано
Міністерство доходів і зборів України
включити інформацію з Державного
реєстру фізичних осіб-платників
податків та інших обов'язкових
платежів про ОСОБА_2, яка обліковується
за серією та номером паспорта згідно
Наказу №602/1226 від 19.10.2004 р. Зобов'язано
Державну податкову інспекцію
Києво-Святошинського району Головного
управління Міндоходів у Київській
області анулювати раніше проведений
згідно Наказу №602/1226 від 19.10.2004 р. запис
в паспорті ОСОБА_2 про право
здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номеру. Зобов'язано
Державну податкову інспекцію
Києво-Святошинського району Головного
управління Міндоходів у Київській
області скасувати інформацію про
ОСОБА_2, що була надана до Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області, згідно Наказу №602/1226 від 19.10.2004
р. Зобов'язано Державну податкову
інспекцію Києво-Святошинського району
Головного управління Міндоходів у
Київській області проставити у
паспорті ОСОБА_2 відмітку про наявність
права здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номеру та завірити
підпис відповідальної особи гербовою
печаткою. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
представник Державної податкової
інспекції у Києво - Святошинському
районі Київської області Державної
податкової служби залізниці подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі. В своїй апеляційній
скарзі апелянт посилається на
незаконність, необґрунтованість та
необ'єктивність рішення суду, неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом норм процесуального
права, що є підставою для скасування
судового рішення

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
слід залишити без змін, з наступних
підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини справи, наданим
доказам дав правильну правову оцінку і
прийшов до обґрунтованого висновку про
часткове задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є членами Української
Православної Церкви.

Позивач звернулася до ДПІ у
Києво-Святошинському р-ні Київської
області із заявою в якій просив:
здійснити в подальшому її облік, як
платника податків та інших
обов'язкових платежів, за раніше
встановленими формами обліку без
застосування ідентифікаційного номера
(за прізвищем, іменем та по-батькові);
анулювати в її паспорті на ст. 7 раніше
проведений запис та проставлений
штамп, гідно Наказу №602/1226 від 19.10.2004 р.,
про право здійснювати будь-які платежі
без ідентифікаційного номера; знищити
про неї інформацію з Державного
реєстру фізичних осіб-платників
податків та інших обов'язкових
платежів, що була надана відповідно до
Наказу №602/1226 від 19.10.2004 р., згідно якої
вона обліковується за серією та
номером паспорта; проставити у її
паспорті відмітку про наявність права
здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера та завірити
підпис відповідальної особи гербовою
печаткою.

Листом від 23.10.2009 р. №5275/Б/29-035 ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області повідомлено позивача, що
фізична особа, яка через свої релігійні
або інші переконання відмовляється від
прийняття ідентифікаційного номера
повідомляє у встановленій формі заяви
(форма В1 або форма В2) орган державної
податкової служби за місцем реєстрації
(прописки) та пред'являє такі документи:
свідоцтво про народження, паспорт
громадянина України, свідоцтво про
шлюб (за наявності), свідоцтво про
розірвання шлюбу (за наявності), та
оригінал ідентифікаційного номера (за
наявності). Посадова особа орган
державної податкової служби отримує
заповнену заяву з додатками та у термін
до 30 календарних днів з дня прийняття
заяви надає заявнику довідку (форми В3)
для пред'явлення її в органи внутрішніх
справ або відмовляє в наданні такої
довідки із зазначенням причин відмови.

Також 01.10.2009 р. позивач звернулася до
ДПС України із заявою, в якій просила:
знищити про неї інформацію з
Державного реєстру фізичних
осіб-платників податків та інших
обов'язкових платежів, що була надана
відповідно до Наказу №602/1226 від 19.10.2004
р., згідно якої вона обліковується за
серією та номером паспорта; зберегти за
нею раніше встановлену форму обліку
платників податків (за прізвищем,
іменем та по-батькові), про що вона
офіційно повідомила ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області.

Листом від 03.12.2009 р. №6047/Б/29-2115 ДПС
України повідомлено позивача, що
питання щодо відмови від
ідентифікаційного номера може бути
вирішено до встановленого Порядку №602
в органах державної податкової служби
за місцем реєстрації фізичної особи.

Також 01.10.2009 рпозивач в своїх інтересах
та в інтересах неповнолітнього сина
звернулася із заявою до ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області із заявою, в якій просить: не
вносити інформацію до Державного
реєстру фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових
платежів та не надавати
ідентифікаційний номер її малолітній
дитині - сину ОСОБА_3; внести облік її
малолітньої дитини ОСОБА_3
встновленими формами обліку платників
та інших обов'язкових платежів без
застосування ідентифікаційного номера
(за прізвищем, іменем та по-батькові);
видати її малолітній дитині сину
ОСОБА_3 довідки з текстом: «Має право
здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера» та завірити
підпис відповідної особи круглою
гербовою печаткою; після отримання її
малолітньою дитиною ОСОБА_3 паспорта
громадянина України, внести на стор.7
або 8, або 9 запис про наявність права
здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номеру та завірити
підпис відповідальної особи круглою
гербовою печаткою.

Листом від 23.10.2009 р. №5274/Б/29-035 ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області повідомлено позивача, що вона
може звернутися із паспортом
громадянина України та свідоцтвами про
народження її дітей до відділу
реєстрації та обліку платників
податків ДПІ у Києво-Святошинському
районі Київської області для
вирішення питання стосовно
ідентифікаційних номерів.

01.10.2009 р. позивач в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітнього сина
звернулася із заявою до ДПА України із
заявою, в якій просить: не вносити до
Державного реєстру дані щодо її
малолітньої дитини сина; здійснювати в
подальшому облік її малолітньої дитини
платників податків та інших
обов'язкових платежів, за раніше
встановленими формами обліку без
застосування ідентифікаційного номера
(за прізвищем, іменем, по-батькові за
місцем проживання).

03.12.2009 р. листом №6047/Б/29-2115 ДПА України
повідомлено позивача, що якщо
неповнолітня особа має
ідентифікаційний номер, то відмовитися
від нього зможе після досягнення нею
16-річного віку та отримання паспорта
громадянина України.

Проте, не погоджуючись з вимогами
відповідачів, позивач звернувся до
суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи
частково позовні вимоги прийшов до
висновку, що жодних доказів на
підтвердження правомірності
вищевказаних відмов відповідач не
надав, а тому позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
оскільки вони знайшли своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 35 Конституції
України, кожен має право на свободу
світогляду і віросповідання. Це право
включає свободу сповідувати будь-яку
релігію або не сповідувати ніякої,
безперешкодно відправляти одноособово
чи колективно релігійні культи і
ритуальні обряди, вести релігійну
діяльність.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 та її син - ОСОБА_3 є віруючими
людьми і за своїми релігійними
переконаннями відмовляється від
присвоєння ідентифікаційного номеру,
про що повідомили відповідачів
письмово.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України
"Про Державний реєстр фізичних
осіб-платників податків та інших
обов'язкових платежів" № 320/94-ВР від
22.12.1994, який був чинний на момент
звернення позивача до суду, (далі -
Закон №320/94-ВР) для осіб, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовляються від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно
повідомляють про це відповідні
державні органи, зберігаються раніше
встановлені форми обліку платників
податків та інших обов'язкових
платежів. У паспортах зазначених осіб
робиться відмітка про наявність у них
права здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера.

Отже, платнику податків надано право
виконати свій конституційний обов'язок
по сплаті податків та інших
обов'язкових платежів без присвоєння
ідентифікаційного номеру після того,
як він офіційно повідомить про це
відповідні державні органи.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано зазначає, що Законом
№320/94-ВР передбачено, що невнесення
інформації до Державного реєстру і
надання права сплати податків без
ідентифікаційного номера, або,
вилучення ідентифікаційного номера з
Державного реєстру зазначених осіб
можуть наступити тільки за умови
виконання вимог щодо офіційного
повідомлення про це відповідних
органів.

Відповідно до ч. 8 ст. 5 Закону № 320/94-ВР
зміни та уточнення щодо даних,
занесених до Державного реєстру під
час реєстрації, вносяться державними
податковими інспекціями за місцем
постійного проживання платників
податків та інших обов'язкових
платежів, а для осіб, які не мають
постійного місця проживання в Україні,
- за місцем отримання доходів або за
місцезнаходженням іншого об'єкта
оподаткування.

Між тим, внесення до Державного реєстру
фізичних осіб - платників податків та
інших обов'язкових платежів інформації
про осіб, які через свої релігійні або
інші переконання відмовляються від
прийняття ідентифікаційного номера,
заборонено ч.2 ст. 5 Закону № 320/94-ВР. А у
випадку, коли ідентифікаційний номер
громадянину вже присвоєний і
відповідна інформація про таку особу
вже внесена до Державного реєстру - то
він підлягає негайному анулюванню, а
інформація - безумовному виключенню.

Така позиція сприяє дотриманню
конституційного принципу верховенства
права.

Згідно зі ст.2, п. 2 ч.1 ст. 8 Закону України
"Про державну податкову службу в
Україні" на Державну податкову
адміністрацію України покладено
обов'язок щодо прийняття та видання
нормативно-правових актів і методичних
рекомендацій з питань оподаткування.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
позивач заявами повідомляв
відповідачів про свої релігійні
переконання та вимагав обліковувати
його як платника податків без
ідентифікаційного номера та з
використанням обліку платників
податку за прізвищем, ім'ям,
по-батькові, та внести відповідній
запис в паспорт.

Однак відповідачами було роз'яснено
позивачу про необхідність подання
певного переліку документів, що
свідчить про фактичну відмову у
задоволенні заяви позивача.

Колегія суддів погоджується з доводами
суду першої інстанції, що обсяг
інформації про фізичних осіб, яка
включається до Державного реєстру,
визначено статтями 3 та 5 Закону
№320/94-ВР. Зокрема, передбачено, що до
інформаційного фонду Державного
реєстру включаються такі дані:
індивідуальні ідентифікаційні номери,
що надаються фізичним особам -
платникам податків та інших
обов'язкових платежів і зберігаються
за ними протягом усього їх життя;
інформація про сплату фізичними
особами податків та інших обов'язкових
платежів; прізвище, ім'я та по батькові;
дата народження; місце народження
(країна, область, район, населений
пункт); місце проживання; місце
основної роботи; види сплачуваних
податків та інших обов'язкових
платежів; інформація про сплату
фізичними особами податків та інших
обов'язкових платежів.

Згідно з ч.3ст. 9 зазначеного Закону
фізичні особи - платники податків та
інших обов'язкових платежів, крім осіб,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно
повідомили про це відповідні державні
органи, зобов'язані: зареєструватись у
Державному реєстрі з моменту
виникнення об'єкта оподаткування чи
сплати податків та інших обов'язкових
платежів; подавати до державних
податкових інспекцій по районах,
районах у містах і містах без районного
поділу відомості про зміну даних
відповідно до частини третьої статті 5
цього Закону протягом місяця з дня
виникнення таких змін.

Системний аналіз зазначених вище
правових норм дає колегії суддів
підстави для висновку, що у випадку,
коли фізична особа, яка через свої
релігійні або інші переконання
відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно
повідомила про це органи державної
податкової служби, то з Державного
реєстру підлягає виключенню вся
інформація про таку особу, а не лише її
ідентифікаційний номер.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку
внесення відмітки до паспорта
громадянина України щодо
ідентифікаційного номера фізичної
особи - платника податків та інших
обов'язкових платежів, затвердженого
спільним Наказом ДПА України та МВС
України від 19.10.2004 №602/1226, громадяни
України, які відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера,
обліковуються як платники податків та
інших обов'язкових платежів за серією
та номером паспорта.

В той же час зазначена норма суперечить
положенням Закону № 320/94-ВР, який має
вищу юридичну силу, про необхідність
видалення всієї інформації про таких
осіб, зазначений Закон також не
передбачає облік таких громадян за
серією та номером паспорта.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідачі неправомірно
відмовили позивачу у виключенні з
Державного реєстру фізичних осіб -
платників податків та інших
обов'язкових платежів всієї інформації
про нього, що призвело до порушення
його прав та свобод.

Разом з тим, правильним є і висновок
суду першої інстанції про відсутність
правових підстав для задоволення
позовних вимог в частині зобов'язання
ДПІ у Києво-Святошинському районі
Київської області після отримання
ОСОБА_3 паспорта громадянина України,
внести на стор. 7 або 8, або 9 запис про
наявність права здійснювати будь-які
платежі без ідентифікаційного номеру
та завірити підпис відповідальної
особи круглою гербовою печаткою, з
огляду на наступне.

Механізм та процедуру внесення
відмітки про наявність права
здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера до паспорта
фізичної особи, яка через свої
релігійні або інші переконання
відмовляється від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно
повідомила про це орган державної
податкової служби, визначено спільним
наказом Державної податкової
адміністрації України та Міністерства
внутрішніх справ України від 19.10.2004 р.
№602/1226 "Про затвердження Порядку
внесення відмітки до паспорта
громадянина України щодо
ідентифікаційного номера фізичної
особи - платника податків та інших
обов'язкових платежів", розробленим
згідно із Законом України "Про
державний реєстр фізичних осіб
платників податків та інших
обов'язкових платежів".

Відповідно до п. 1.4 зазначеного Порядку
особа, яка через свої релігійні або
інші переконання відмовляється від
прийняття ідентифікаційного номера, у
разі відсутності у неї
ідентифікаційного номера повідомляє у
формі заяви орган державної податкової
служби за своїм місцем реєстрації.
Форма заяви передбачена додатком 1 до
Порядку, а додатком до заяви є
інформація про персональні дані.

При цьому, згідно з пунктами 5.1, 5.2
вищезазначеного Порядку відповідну
відмітку на 7-9 сторінку паспорта
вносить посадова особа органу
внутрішніх справ на підставі виданої
заявнику податковим органом довідки за
формою № В-3.

Отже, вищенаведеними нормами Порядку
внесення відмітки до паспорта
громадянина України щодо
ідентифікаційного номера фізичної
особи - платника податків та інших
обов'язкових платежів обов'язок
внесення відміток на підставі виданої
податковою службою довідки за формою №
В-3 покладено на органи внутрішніх
справ та встановлено послідовність
дій, які має бути вчинено громадянином
при відмові від ідентифікаційного
номеру, форму заяви про це та перелік
документів, які мають бути до такої
заяви додані.

Тому, податкова служба має видати особі
лише довідку за формою № В-3, але не
зобов'язана проставляти відповідну
відмітку про право здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного
номеру у її паспорті.

Також як вбачається з матеріалів
справи та встановлено судом першої
інстанції позивач у встановленому
вказаним нормативно-правовим актом
порядку до ДПІ у Києво-Святошинському
районі Київської області та органи
внутрішніх справ за місцем проживання
зверталася та надала відповідні
документи, що підтверджується
завіреною копією сторінки 3 журналу
обліку громадян, які мають право
здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номеру.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Таким чином, суд першої інстанції дав
належну оцінку всім обставинам справи
та вірно застосував законодавство, що
регулює ці правовідносини.

Надані докази були оцінені судом
першої інстанції, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Крім того, було оцінено
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, що відповідає
вимогам ст. 86 КАС України.

З огляду на зазначене та беручи до
уваги достатній і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності колегія суддів
дійшла висновку, що викладені у
позовній заяві доводи позивача є
обґрунтованими та, відповідно, його
вимоги такими, що підлягають
частковому задоволенню.

При цьому апеляційна скарга не містять
посилання на обставини, передбачені
статтями 202 - 204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за яких рішення суду підлягає
скасуванню.

Доводи, викладені заявником в
апеляційній скарзі були предметом
дослідження суду першої інстанції і не
знайшли свого належного підтвердження.

Вказані в апеляційній скарзі
процесуальні порушення не призвели до
неправильного вирішення справи і не є
підставою для скасування судового
рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права, в зв'язку з чим
апеляційна скарга залишаються без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 8-11, 160, 197, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Києво -
Святошинському районі Київської
області Державної податкової служби -
залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 29 січня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів із дня
складання у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України у
порядку ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Повний текс виготовлено 02 липня 2014
року.

Головуючий суддя
Земляна Г.В.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.