Справа № П/811/1454/14
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
Кіровоград, вул. Велика Перспективна, 40
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа №
Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі судді
Жука Р.В. розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовом Фізичної особи ОСОБА_1
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
про визнання протиправним
та скасування податкового
Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду з позовом до
Новоукраїнської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області з вимогою
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
суму податкового зобов'язання за
платежем «Плата за землю громадянами»,
В обґрунтування позову вказано, що
оскаржуване податкове повідомлення -
рішення прийнято з порушенням норм
чинного законодавства, а тому підлягає
скасуванню.

Від представника позивача до суду
надійшло клопотання про розгляд справи
без участі в якому позовні вимоги
підтримано в повному обсязі (а.с.34).

Відповідачем подано письмові
заперечення на позов, вимоги не
визнаються в повному обсязі та
зазначається, що прийняття
оскаржуваного рішення обумовлено
порушенням податкового законодавства,
а тому рішення є правомірним та не
підлягає скасуванню.

Також відповідачем подано клопотання
про розгляд справи за відсутності
представника ОДПІ. (а.с.36)

Враховуючи клопотання сторін та
положення частини четвертої статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України, в судовому засіданні 26 травня
2014 року суд ухвалив перейти до розгляду
справи в письмовому провадженні.

Розглянувши позовну заяву, долучені до
справи документи і матеріали,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідно до державних актів на право
власності на земельну ділянку, ОСОБА_1,
як фізичній особі на праві приватної
власності належать земельні ділянки:

- площею 773,6 кв.м, яка розміщена за
адресою - АДРЕСА_1 (державний акт серії
КР 2057055 від 19.03.2003 року, цільове
призначення ділянки - під розміщення
магазину) (а.с.10);

- площею 0,0611 га (державний акт серії КР
№020089 від 24.11.2008 року) та площею 0,1440 га
(згідно державного акту серії КР №076149
від 24.11.2008 року), які знаходяться за
адресою - АДРЕСА_2, цільове призначення
ділянок - для розміщення та
обслуговування комплексу виробничих
будівель та споруд асфальтового заводу
(а.с.8-9).

Також, матеріалами справи встановлено,
що ОСОБА_1 зареєстрований в якості
суб'єкта господарювання 18.03.2003 року
Новоукраїнською РДА Кіровоградської
області, що підтверджується свідоцтвом
про державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серії НОМЕР_3 (а.с.19) та
є платником єдиного податку, що
підтверджується свідоцтвом платника
єдиного податку (а.с.18).

Позивачем в обґрунтування позовних
вимог зазначено, що земельні ділянки,
які належать йому на праві власності
використовуються ним за цільовим
призначенням, а саме для провадження
підприємницької діяльності.

Судом встановлено, що Новоукраїнською
ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській
області було винесено податкове
повідомлення - рішення № від
30.04.2013р., яким гр. ОСОБА_1 визначено суму
податкового зобов'язання за платежем
«Плата за землю громадянами» в розмірі
2160,21 грн. (а.с.13).

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам, суд зазначає
наступне.

Земельні відносини в Україні
регулюються Земельним кодексом
України, а справляння плати за землю,
зокрема, земельного податку
здійснюється відповідно до положень
Податкового кодексу України, яким
визначено порядок оподаткування
земельних ділянок і перелік пільг по
земельному податку.

Пп. 14.1.72, 14.1.73, п. 14.1 ст.14 ПК України
визначено, що земельний податок -
обов'язковий платіж, що справляється з
власників земельних ділянок та
земельних часток (паїв), а також
постійних землекористувачів.
Землекористувачі - юридичні та фізичні
особи (резиденти і нерезиденти), яким
відповідно до закону надані у
користування земельні ділянки
державної та комунальної власності, у
тому числі на умовах оренди. Власники
землі та землекористувачі сплачують
плату за землю з дня виникнення права
власності або користування земельною
ділянкою (п.287.1 ст.287 ПК України).

Право власності на земельну ділянку та
право оренди земельної ділянки, згідно
зі статтею 125 Земельного кодексу
України виникають з моменту державної
реєстрації цих прав. Витяг з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку окремої земельної ділянки
видається центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин
(ст.22 Закону України «Про оцінку
землі»).

Відповідно до ст.206 Земельного кодексу
України використання землі в Україні є
платним. Платниками земельного податку
є власники земельних ділянок,
земельних часток (паїв) та
землекористувачі (ст.269 ПК України).

Згідно зі ст. 270 ПК України об'єктами
оподаткування є земельні ділянки, які
перебувають у власності або
користуванні та земельні частки (паї)
які перебувають у власності. Базою
оподаткування є нормативна грошова
оцінка земельних ділянок з урахуванням
коефіцієнта індексації, визначеного
відповідно до порядку, встановленого
цим розділом (пп.271.1.1 п.271.1 ст.270 ПК У
країни).

Відповідно до п.271.2 ст.271 ПК України
рішення рад щодо нормативної грошової
оцінки земельних ділянок офіційно
оприлюднюється відповідним органом
місцевого самоврядування до 15 липня
року, що передує бюджетному періоду, в
якому планується застосування
нормативної грошової оцінки земель або
змін (плановий період). Ставка податку
за земельні ділянки, нормативну
грошову оцінку яких проведено,
встановлюється у розмірі 1 відсотка від
їх нормативної грошової оцінки, за
винятком земельних ділянок, зазначених
у статтях 272, 273, 276 цього Кодексу (п.274.1
ст.274 ПК України).

Нарахування фізичним особам сум
податку, згідно з п.286.5 ст.286 ПК України
проводиться органами державної
податкової служби, які видають
платникові до 1 липня поточного року
податкове повідомлення - рішення про
внесення податку.

Податок фізичними особами сплачується
протягом 60 днів з дня вручення
податкового повідомлення - рішення
(п.287.5 ст.287 ПК України).

Для визначення розміру податку та
орендної плати відповідно до п.289.1 ст.289
ПК України використовується
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок.

Відповідно до пп.297.1.4 п.297.1 ст.297 ПК
України платники єдиного податку
звільняються від обов'язку
нарахування, сплати та подання
податкової звітності з земельного
податку, крім земельного податку за
земельні ділянки, що не
використовуються ними для провадження
господарської діяльності.

Податкове повідомлення-рішення від
30.04.2013 року № про визначення
позивачу податкового зобов'язання з
плати за землю в сумі 2160,21 гривень
прийнято згідно з підпунктом 54.3.3
пункту 54.3 ст. 54 розділу II та пункту 286.5
статті 286 розділу XIII Податкового
кодексу України.

Відповідно до ч.5 ст. 286 Податкового
кодексу України нарахування фізичним
особам сум податку проводиться
органами державної податкової служби,
які видають платникові до 1 липня
поточного року податкове
повідомлення-рішення про внесення
податку за формою, встановленою у
порядку визначеному статтею 58 цього
Кодексу.

У разі переходу права власності на
земельну ділянку від одного власника
до іншого протягом календарного року
податок сплачується попереднім
власником за період з 1 січня цього року
до початку того місяця, в якому він
втратив право власності на зазначену
земельну ділянку, а новим власником -
починаючи з місяця, в якому у нового
власника виникло право власності.

У разі переходу права власності на
земельну ділянку від одного власника
до іншого протягом календарного року
контролюючий орган надсилає податкове
повідомлення-рішення новому власнику
після отримання інформації про перехід
права власності.

Судом встановлено, що переходу права
власності на земельну ділянку, на якій
розташовані нежитлові будівлі, від
одного власника до іншого не відбулось.
Про перехід права власності у позивача
на земельну ділянку, на якій
розташовані нежитлові будівлі, від
одного власника до іншого, на протязі
календарного року не посилається також
відповідач у письмових запереченнях на
позов.

Крім того, суд звертає увагу на норми
ст. 54 Податкового кодексу України, яка
визначає суми податкових та грошових
зобов'язань для фізичних
осіб-підприємців, та п.п.54.3.3 п.54.3 якої
встановлено, що контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо згідно з
податковим та іншим законодавством
особою, відповідальною за нарахування
сум податкових зобов'язань з окремого
податку або збору, застосування
штрафних (фінансових) санкцій та пені, у
тому числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган.

Податковий орган обґрунтовуючи
прийняття спірного податкового
повідомлення - рішення, посилався на те,
що державні акти на землю, видані
позивачу як фізичній особі, а не як
підприємцю.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
згідно з Узагальнюючою податковою
консультацією щодо плати земельного
податку власниками нежитлових
приміщень, платниками єдиного податку -
фізичними особами - підприємцями,
затвердженою наказом ДПС України від
23.11.2012р. № 1051 якщо право власності на
земельну ділянку оформлене на фізичну
особу (фізичну особу - підприємця) і
земельна ділянка використовується ним
для провадження господарської
діяльності (магазин, СТО тощо), то такий
підприємець (платник єдиного податку)
звільняється від обов'язку
нарахування, сплати та подання
податкової звітності з земельного
податку (з врахування пп. 3 п.291.5 ст. 291 ПК
України).

За таких обставин, суд дійшов до
висновку, що податковим органом
неправомірно нараховано суму
грошового зобов'язання за платежем
«Плата за землю».

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В процесі розгляду справи відповідачем
не доведено суду правомірність
оскаржуваного рішення, а відтак позов
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України,
суд також вважає за необхідне
присудити з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судові витрати у
розмірі 182,70 грн.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позовні вимоги Фізичної особи ОСОБА_1 -
задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
№ від 30.04.2013 року, яким визначено
суму податкового зобов'язання за
платежем «Плата за землю громадянами»,
код платежу - в розмірі 2160,21 грн.

3.Зобов'язати Державну казначейську
службу у Кіровоградській області
стягнути на користь ОСОБА_1 (ін. код -
НОМЕР_2) судові витрати у розмірі 182 (сто
вісімдесят дві) грн. 70 коп. із
Державного бюджету України шляхом їх
безспірного списання із рахунка
Новоукраїнської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку, передбаченому статтею 254 КАС
України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі,
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови суду,
апеляційної скарги через
Кіровоградській окружний
адміністративний суд, з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Р.В. Жук