Справа № 823/1857/14
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2014-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

823/1857/14

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2014 року справа № 823/1857/14

09 год. 40 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого – судді Бабич А.М.,

при секретарі – Демченко Н.Ю.,

за участю сторін:

представника позивача – не прибув,

представника відповідача – не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку до публічного акціонерного товариства «ЧЕРКАСЬКА МЕБЛЕВА ФАБРИКА» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

19.06.2014 центральний територіальний департамент Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі-позивач) звернувся у Черкаський окружний адміністративний суд з позовом, в якому просив: стягнути з публічного акціонерного товариства «ЧЕРКАСЬКА МЕБЛЕВА ФАБРИКА» (далі-відповідач) на користь Державного бюджету України штраф в сумі 1700,00грн., який перерахувати на рахунок, відкритий в управлінні Державного казначейства (балансовий рахунок – 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету», код бюджетної класифікації – 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», символ звітності – 106); звільнити позивача від сплати судового збору.

Позов мотивований тим, що відповідач не сплатив у добровільному порядку штраф за правопорушення на ринку цінних паперів відповідно до постанови від 30.10.2013 №2704-ЦД-4-Е в сумі 1700грн. 00коп.

Представник позивача просив розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, заперечень на позов не надав з невідомих причин, хоча повідомлений про час та місце судового розгляду справи в установленому законом порядку.

Дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Спеціальним законом, який визначає правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні, є Закон України “Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні” від 30 жовтня 1996 року № 448/96-ВР (далі - Закон України №448/96-ВР).

Відповідно до ст.1 цього Закону державне регулювання ринку цінних паперів – здійснення державою комплексних заходів щодо упорядкування, контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та запобігання зловживанням і порушенням у цій сфері.

Ч.1 ст.5 Закону України №448/96-ВР передбачено, що Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку здійснює державне регулювання ринку цінних паперів. Інші державні органи здійснюють контроль за діяльністю учасників ринку цінних паперів у межах своїх повноважень, визначених чинним законодавством.

Згідно з ч.4 ст.6 Закону України №448/96-ВР Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку здійснює повноваження через центральний апарат і свої територіальні органи.

Право Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку накладати адміністративні стягнення, штрафні та інші санкції за порушення чинного законодавства на юридичних осіб та їх співробітників, аж до анулювання ліцензій на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів передбачене п.14 ч.1 ст.8 Закону України № 448/96-ВР.

З акту позивача від 16.10.2013 №2741-ЦД-4-Е про правопорушення на ринку цінних паперів суд встановив, що уповноваженою особою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку виявлено неопублікування відповідачем регулярної річної інформації за 2012 рік на веб-сайті загальнодоступної інформації бази даних про ринок цінних паперів (термін опублікування до 30.04.2013).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» від 23.02.2006 №3480-ІV (далі – Закон №3480-ІV) регулярна інформація про емітента – річна та квартальна звітна інформація про результати фінансово-господарської діяльності емітента, яка розкривається на фондовому ринку, в тому числі шляхом подання до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Ч.4 ст.40 Закону №3480-ІV встановлений обов’язок емітента не пізніше 30 квітня року, наступного за звітним, оприлюднювати свою регулярну річну інформацію, шляхом: розміщення у загальнодоступній інформаційній базі даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів; опублікування в одному з офіційних друкованих видань Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України або Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку; розміщення на власному веб-сайті.

Аналогічні вимоги закріплені також в п.1 глави 7 розділу V Положення про розкриття інформації емітентами цінних паперів, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 19 грудня 2006 року №1591 (діючого станом на час вчинення порушення) (далі – Положення №1591). Отже, відповідач порушив вищевказані норми законодавства у сфері обігу цінних паперів.

Розглянувши матеріали справи про вищевказане порушення 30.10.2013 відповідач прийняв постанову №2704-ЦД-4-Е, згідно з якою за вчинене правопорушення на ринку цінних паперів наклав на відповідача штрафи в розмірі 1700грн. 00коп. Цей штраф позивач зобов’язав сплатити відповідача у 15 денний термін на рахунок, відкритий в управлінні Державної казначейської служби за місцезнаходженням платника (балансовий рахунок – 3111, код бюджетної класифікації – 21081100, символ банку – 106).

Розмір фінансових санкцій за такі порушення встановлений абз.2 п.6 ч.1 ст.11 Закону України №448/96-ВР і становить до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому, згідно з п.23 ч.2 ст.29 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VІ кошти від санкцій (штрафи, пеня тощо), що застосовуються відповідно до закону, належать до доходів загального фонду Державного бюджету. Класифікацією доходів бюджету, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 №11, передбачено код класифікації доходів бюджету 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції».

Ст.11 Закону України № 448/96-ВР передбачено, що рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про накладення штрафу може бути оскаржено в суді. Таке ж положення міститься в розділі XV Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затверджених рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 16.10.2012 №1470, згідно з яким постанова за справою про правопорушення, а також рішення Комісії за скаргою на постанову можуть бути оскаржені до суду в порядку і строки, установлені законодавством. Крім того, згідно з вказаною статтею у разі несплати штрафу протягом 15 днів примусове стягнення штрафів здійснюється на підставі відповідного рішення суду за позовом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Суд звернув увагу, що доказів оскарження постанови від 30.10.2013 №2704-ЦД-4-Е та доказів відсутності виявлених позивачем порушень відповідач суду не надав, штрафні санкції, визначені нею – не сплатив.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Суд звернув увагу, що відповідно до п.2.1. Порядку організації роботи органів Державної казначейської служби України у процесі казначейського обслуговування державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженого наказом Державної казначейської служби України від 09.08.2013 №128 (який діє на час судового розгляду справи), платежі, які відповідно до Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України є доходами загального фонду державного бюджету, зараховуються на аналітичні рахунки, відкриті в головних управліннях Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та Державній казначейській службі України на ім'я органу Казначейства за балансовим рахунком 3111 "Надходження до загального фонду державного бюджету" Плану рахунків бухгалтерського обліку виконання державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Державного казначейства України від 28.11.2000 №119, у розрізі територій та кодів класифікації доходів бюджету.

Взявши до уваги викладене, а також враховуючи, що стягувачем у цьому спорі є Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, суд дійшов висновку, що відповідна сума підлягає стягненню до Державного бюджету України через позивача на рахунки, відкриті в управлінні Державної казначейської служби за місцезнаходженням платника.

Суд звернув увагу, що позивач просив суд звільнити його від сплати судового збору у цій справі. Водночас, враховуючи обґрунтованість позовних вимог та норми ч.4 ст.94 КАС України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення судових витрат із сторін.

Керуючись ст. ст. 158 – 165, 254 – 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов – задовольнити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту проголошення постанови. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Копію постанови направити особам, які брали участь у справі.

Суддя А.М. Бабич