Справа № 872/14900/13
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 рокусправа № 804/11771/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна
А.О. Панченко О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Чепурко А.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську адміністративну
справу за апеляційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «КВОЛИТІ СЕРВІС» на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 30
вересня 2013 року у справі №804/11771/13-а за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «КВОЛИТІ СЕРВІС» до
Жовтневої районної виконавчої
дирекції Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про скасування рішення,
-

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «КВОЛИТІ СЕРВІС»
(далі - ТОВ «КВОЛИТІ СЕРВІС») 06 вересня
2013 року звернулося до суду з
адміністративним позовом до Жовтневої
районної виконавчої дирекції
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, в якому, просить
скасувати рішення №126/02 від 05.07.2013 року
про застосування до Дніпропетровської
філії ТОВ «КВОЛИТІ СЕРВІС» фінансових
санкцій в розмірі 1751,40 грн., з яких
неправомірні витрат - 1167,60 грн. та штраф
- 583,80 грн.

Позов обґрунтовано тим, що оскаржуване
рішення відповідача суперечить ст. 19
Конституції України, ч. 2 ст. 53 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» та п. 5 Порядку
обчислення середньої заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.2001 №1266, в
частині невірного визначення
розрахункового періоду для розрахунку
середньоденного розміру допомоги по
вагітності і пологах. Позивач вказує на
те, що ним було вірно визначено
розрахунковий період для розрахунку
допомоги по вагітності та пологах
ОСОБА_1, оскільки остання перебувала у
трудових відносинах з позивачем з
02.04.2012, страховий випадок (відпустка по
вагітності та пологах) настав 12.06.2012, а
тому розрахунковим періодом для
розрахунку допомоги по вагітності та
пологах правомірно був визначений
період з квітня по травень 2012 року.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 30
вересня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що
відповідно до приписів пункту 5 Порядку
обчислення середньої заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням,
розрахунковим періодом, за який
обчислюється середня заробітна плата
для розрахунку страхових виплат в
даному випадку є повністю
відпрацьований календарний місяць (з
першого до першого числа), що передував
місяцю, в якому настав страховий
випадок. Страховий випадок у ОСОБА_1
(відпустка по вагітності та пологах)
настав 12.06.2012 року. Враховуючи те, що
ОСОБА_1 працювала у ДФ ТОВ «КВОЛИТІ
СЕРВІС» з 02.04.2012 року, повністю
відпрацьованим календарним місяцем (з
першого до першого числа) ОСОБА_1 у
Дніпропетровській філії ТОВ «КВОЛИТІ
СЕРВІС» є травень 2012 року, а тому
позивачем неправомірно включено до
розрахункового періоду для розрахунку
допомоги по вагітності та пологах
неповністю відпрацьований календарний
місяць (квітень 2012 року). При цьому, суд
першої інстанції вказує на помилкові
посилання позивача на листи
Міністерства праці та соціальної
політики України від 08.12.2009 № 1332 «Про
застосування змін, внесених постановою
Кабінету Міністрів України від 08.12.2009 №
1332», від 12.03.2010 № 2515/0/14/-10/18 «Щодо
розрахунку виплат допомоги по
тимчасовій непрацездатності,
вагітності та пологах», оскільки
зазначені роз'яснення не стосуються
вимог п. 5 Порядку, на порушення якого
вказав відповідач в оскаржуваному
рішенні.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нове рішення про
задоволення позову.

Апеляційна скарга фактично
обґрунтована доводами позивача
викладеними в позовній заяві щодо
протиправності рішення відповідача
№126/02 від 05.07.2013 року.

Згідно заперечень на апеляційну
скаргу, відповідача посилаючись на її
необґрунтованість, просив у задоволені
скарги відмовити, постанову суду
першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника позивача який
підтримав доводи апеляційної скарги,
пояснення представників відповідача
які заперечували щодо її задоволення,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги та заперечень на неї, дослідивши
матеріали справи, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло підтвердження під час розгляду
апеляційної скарги, що позивач згідно
статті 2 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням», є
страхувальником та перебуває на обліку
у Жовтневій районній виконавчій
дирекції Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності як платник страхових
коштів з 28.03.2012 року, за реєстраційним
номером 86.

Жовтневою районною виконавчою
дирекцією Дніпропетровського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності проведено
планову перевірку правильності
використання коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності за період з 28.03.2012 року
по 31.03.2013 року Дніпропетровською філією
ТОВ «КВОЛИТІ СЕРВІС», за результатами
якої складено акт від 20.06.2013 року № 511. У
вказаному акті встановлено
неправомірне витрачання коштів Фонду
про наданні матеріального
забезпечення по вагітності і пологах
на загальну суму 1167, 60 грн. (а.с. 6-12).

На підставі вказаного акта
відповідачем 05.07.2013 року прийнято
рішення № 126/02 про повернення коштів
Фонду та застосування фінансових
санкцій за порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності.
Відповідно до вказаного рішення, за
порушення ч. 2 ст. 53 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими похованням» від
18.01.2001р № 2240 та п. 5 Порядку обчислення
середньої заробітної плати (доходу) для
розрахунку виплат по
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.2011 № 1266 до
Дніпропетровської філії ТОВ «КВОЛИТІ
СЕРВІС» застосовані фінансові санкції
у розмірі 1751,40 грн., з яких 1167,60 грн. -
неправомірні витрати, 583,80 грн. - штраф
(а.с.22).

На рішення від 05.07.2013р № 126/02 позивачем
було подано скаргу до відповідача, за
результатами розгляду якої прийнято
рішення № 1 від 27.07.2013 року № 03-10-1747 про
відмову в задоволенні скарги.

В подальшому рішенням Виконавчої
дирекції Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності № 11 від 07.08.2013 № 05-06-4585,
рішенням Виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності від 23.08.2013
№05-31-2278 позивачу відмовлено у
задоволенні його скарг.

Законність та обґрунтованість рішення
відповідача №126/02 від 05.07.2013 року є
предметом спору переданого на
вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між
сторонами та відмовляючи у задоволенні
позову, суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що заявлені позивачем
вимоги є не обґрунтованими та
задоволенню не підлягають, оскільки
позивачем неправомірно включено
ОСОБА_1 до розрахункового періоду для
розрахунку допомоги по вагітності та
пологах неповністю відпрацьований
календарний місяць (квітень 2012 року),
оскільки вона працювала у позивача з
02.04.2012 року, тому повністю
відпрацьованим календарним місяцем (з
першого до першого числа) ОСОБА_1 у
Дніпропетровській філії ТОВ «КВОЛИТІ
СЕРВІС» є лише травень 2012 року.

З такими висновками суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції не
погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» від
18.01.2001 року № 2240-ІІІ (далі - Закон №
2240-ІІІ) фінансування страхувальників -
роботодавців для надання
матеріального забезпечення найманим
працівникам здійснюються районними,
міжрайонними, міськими виконавчими
дирекціями відділень Фонду в порядку,
встановленому правлінням Фонду.

Частиною 1 статті 38 цього Закону
передбачено, що допомога по вагітності
та пологах надається застрахованій
особі у формі матеріального
забезпечення, яке компенсує втрату
заробітної плати (доходу) за період
відпустки у зв'язку з вагітністю та
пологами.

Відповідно до частини 2 статті 53 Закону
№ 2240-ІІІпорядок обчислення середньої
заробітної плати для надання допомоги
по тимчасовій непрацездатності, по
вагітності та пологах визначається
Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.09.2001 №1266, зокрема, на виконання
статті 53 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
затверджено Порядок обчислення
середньої заробітної плати (доходу,
грошового забезпечення) для розрахунку
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням
(далі - Порядок).

Згідно пункту 1 цей Порядок визначає
правила обчислення середньої
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням на випадок
безробіття, у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням
і від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності (далі
- страхові виплати) у разі настання
страхового випадку, а також оплати
перших п'яти днів тимчасової
непрацездатності за рахунок коштів
підприємства, установи, організації чи
фізичної особи, яка використовує працю
найманих працівників

Відповідно до пункту 3 Порядку,
розрахунковим періодом, за який
обчислюється середня заробітна плата
(дохід) для розрахунку страхових виплат
(крім страхування на випадок
безробіття) та оплати перших п'яти днів
тимчасової непрацездатності за
рахунок коштів роботодавця, є період
роботи за останнім основним місцем
роботи (зайняття підприємницькою
діяльністю) перед настанням страхового
випадку, протягом якого застрахована
особа працювала та сплачувала страхові
внески або за неї сплачувалися
страхові внески.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що
розрахунковим періодом, за який
обчислюється середня заробітна плата
(дохід, грошове забезпечення) для
застрахованих осіб (включаючи осіб, які
працюють неповний робочий день
(робочий тиждень) та добровільно
застрахованих осіб), є останні шість
календарних місяців (з першого до
першого числа), що передують місяцю, в
якому настав страховий випадок (для
страхування на випадок безробіття - в
якому припинено дію трудового договору
або особу знято з обліку у державного
реєстратора як суб'єкта
підприємницької діяльності,
припинення адвокатської, нотаріальної,
творчої або іншої діяльності,
закінчення проходження служби; для
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання осіб, у яких через деякий
час погіршився стан здоров'я у зв'язку з
раніше отриманим ушкодженням здоров'я
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання - період роботи за
останнім основним місцем роботи перед
настанням тимчасової
непрацездатності).

Відповідно до пункту 5 Порядку, якщо
застрахована особа працювала та
сплачувала страхові внески або за неї
сплачувалися страхові внески менш як 6
календарних місяців, середня заробітна
плата (дохід, грошове забезпечення)
обчислюється за фактично
відпрацьовані календарні місяці (з
першого до першого числа), в яких
сплачено страхові внески.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 прийнята на роботу до
Дніпропетровської філії ТОВ «Кволиті
Сервіс» за переведенням з ДФ ТОВ
«Сервіс парк» на посаду диспетчера -
таксирувальника 02 квітня 2012 року, що
підтверджується копією наказу
директора Дніпропетровської філії ТОВ
«КВОЛИТІ СЕРВІС» від 02.04.2012 року №
02.04.12/1 (а.с.15).

Страховий випадок (відпустка по
вагітності та пологах) настав 12.06.2012
року, що підтверджується листком
непрацездатності серія АВО № 837074 від
12.06.2012 року, виданим ОСОБА_1, копія якого
міститься в матеріалах справи.

Отже, до настання страхового випадку
громадянка ОСОБА_1 працювала та
сплачувала страхові внески або за неї
сплачувались страхові внески більш ніж
календарний місяць (з 02.04.2012 року по
12.06.2013 року).

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1
була переведена з одного підприємства
до підприємства позивача з 02.04.2012 року
(понеділок) - тому, цей день був її
першим робочим днем згідно з графіком
роботи підприємства та графіком роботи
працівника, таким чином ОСОБА_1.

Згідно з статтею 1 Закону № 2240-ІІІ
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
передбачає матеріальне забезпечення
громадян у зв'язку з втратою заробітної
плати (доходу) внаслідок тимчасової
втрати працездатності (включаючи
догляд за хворою дитиною,
дитиною-інвалідом, хворим членом
сім'ї), вагітності та пологів, часткову
компенсацію витрат, пов'язаних із
смертю застрахованої особи або членів
її сім'ї, а також надання соціальних
послуг за

рахунок бюджету Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, що формується шляхом
сплати страхових внесків роботодавцем,
громадянами, а також за рахунок інших
джерел, передбачених цим Законом.

Аналіз цієї статті дає можливість
зробити висновок, що громадяни які
сплатили страхові внески або за яких
сплачувалися страхові внески до Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності мають
обґрунтовані сподівання на отримання
матеріальне забезпечення у разі
настання страхового випадку.

Відповідно до частини 1 статті 53 Закону
№ 2240-ІІІ при обчисленні середньої
заробітної плати (доходу) для
забезпечення допомогою по тимчасовій
непрацездатності, по вагітності та
пологах враховуються всі види
заробітної плати (доходу) в межах
граничної суми місячної заробітної
плати (доходу) за відпрацьований час, на
яку нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
відповідно до статті 21 цього Закону.

Таким чином позивач, враховуючи
обставини того, що ОСОБА_1 відпрацювала
всі робочі дні квітня 2012 року та
обставини сплати страхових внесків із
заробітної плати ОСОБА_1 за повний
календарний місяць - квітень 2012 року (з
урахуванням переведення ОСОБА_1 з
одного міста роботи на інше),
правомірно включив до її
розрахункового періоду для розрахунку
допомоги по вагітності та пологах
квітень 2012 року.

Встановлені судом апеляційної
інстанції обставини справи свідчать
про відсутність у діях позивача
порушення порядку використання
страхових коштів, оскільки позивачем
вірно визначено розрахунковий період
(квітень-травень) для обчислення
середньої заробітної плати (дохіду) для
розрахунку страхових виплат ОСОБА_1

Отже, суд апеляційної інстанції вважає
протиправним рішення відповідача №126/02
від 05.07.2013 року про застосування до
Дніпропетровської філії ТОВ «КВОЛИТІ
СЕРВІС» фінансових санкцій в розмірі
1751,40 грн., з яких неправомірні витрат -
1167,60 грн. та штраф - 583,80 грн.

Суд апеляційної інстанції вважає, що
відповідач приймаючи оскаржене
рішення діяв не на підставах
передбачених законами України,
оскільки обставини того, що перший день
календарного місяця роботи ОСОБА_1 є
вихідним не є підставою для
позбавлення цієї застрахованої особи
права на врахування цього місяця до
розрахункового періоду для розрахунку
допомоги по вагітності та пологах.

Відповідачем при прийнятті
оскарженого рішення необґрунтовано не
було прийнято до уваги те, що ОСОБА_1 не
могла розпочала роботу на підприємстві
позивача з утриманням страхових
внесків з 01.04.2012 року, враховуючи те, що
цей день є вихідним і вона не мала
жодних правових підстав та фактичних
об'єктивних можливостей розпочати
роботу, крім того страхові внески за
01.04.2012 року вже було сплачено за ОСОБА_1
за іншим місцем її роботи.

З огляду на викладені обставини,
колегія суддів дійшла висновку про
ухвалення судом першої інстанції
рішення з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи і є
підставою для скасування постанови
суду та прийняття нової постанови про
задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись
пунктом 3 частини 1 статті 198, пунктом 4
частини 1 статті 202, статтею 207 КАС
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «КВОЛИТІ
СЕРВІС» - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 30
вересня 2013 року у справі № 804/11771/13-а -
скасувати та прийняти нову постанову
якою позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Жовтневої районної виконавчої
дирекції Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності №126/02 від 05.07.2013 року.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови
виготовлений 20 червня 2014 року.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко