Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/12098/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Лосєва А.М.

Цвіркуна Ю.І.

за участю секретаря Ковтун О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційні скарги Приватного
підприємства «Вікі» та Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м.Миколаєва

на постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 09.02.2011

у справі № 2а-3493/10/1470

за позовом Державної податкової
інспекції у Заводському районі
м.Миколаєва

до Приватного підприємства «Вікі»

про стягнення 689752,07 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 02.09.2010 позов
задоволено. Стягнуто з ПП «Вікі» на
користь держбюджету 689752,07 грн. У
задоволенні решти позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 09.02.2011
постанову суду першої інстанції
скасовано. Позов задоволено частково.
Стягнуто з ПП «Вікі» на користь
держбюджету 34907,22 грн. штрафних санкцій.

Приватне підприємство «Вікі» подало
касаційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду апеляційної
інстанції в частині стягнення з ПП
«Вікі» штрафних санкцій в сумі 34907,22
грн. та відмовити у задоволенні позову
в цій частині. Посилається на порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права:
п.п. 5.2.4 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від
21.12.2000 № 2181-ІІІ, ч. 1 ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Державна податкова інспекція у
Заводському районі м.Миколаєва подала
касаційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду апеляційної
інстанції та залишити в силі постанову
суду першої інстанції. Посилається на
порушення судом апеляційної інстанції
норм процесуального права: ст.ст. 10, 11
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Сторони, належним чином повідомлені
про дату, час та місце касаційного
розгляду справи, своїх представників в
судове засідання не направили.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши доводи касаційних скарг,
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
касаційної інстанції дійшов висновку,
що касаційні скарги не підлягають
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено такі обставини.

До складу податкового боргу в
загальній сумі 689752,07 грн., вимоги про
стягнення якої включені ДПІ у
Заводському районі м.Миколаєва до
предмету позову, увійшли визначені ПП
«Вікі» податкові зобов'язання за:

податковим повідомленням-рішенням від
16.08.2007 № /0 з податку на прибуток в
сумі 38125,5 грн.;

податковим повідомленням-рішенням від
01.04.2010 № /1 з податку на додану
вартість в сумі 491517,00 грн.;

податковим повідомленням-рішенням від
01.04.2010 № /3 з податку на прибуток в
сумі 165625,5 грн.

Податкові повідомлення-рішення від
01.04.2010 № /1 про визначення податку
на додану вартість в сумі 491517,00 грн. та
від 01.04.2010 № /3 про визначення
податку на прибуток в сумі 165625,5 грн.
оскаржені відповідачем до
Миколаївського окружного
адміністративного суду і на час
вирішення справи в суді апеляційної
інстанції рішення зазначеним судом
першої інстанції не прийняті.

Відмовляючи в задоволенні позову в
частині вимог про стягнення
податкового боргу в загальній сумі
657142,5 грн., суд апеляційної інстанції
виходив з того, що визначені податковим
органом відповідачеві в
податкових-повідомленнях рішеннях від
01.04.2010 № /1 та від 01.04.2010 № /3
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 491517,00 грн. та з
податку на прибуток в сумі 165625,5 грн.
вважаються неузгодженими, оскільки ці
податкові повідомлення-рішення
оскаржені відповідачем до суду і
відповідне рішення судом не прийняте.
Задовольняючи позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача податкового
боргу в сумі 34907,22 грн., суд апеляційної
інстанції виходив з того, що визначена
податковим органом відповідачеві в
податковому-повідомленні рішенні сума
податкового зобов'язання з податку на
прибуток є узгодженою відповідачем,
однак в повному обсязі (в сумі 34907,22 грн.)
не сплачено.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судом апеляційної інстанції
норм матеріального права, на які
вказують сторони в касаційних скаргах,
та вважає, що суд повно встановив
обставини на підставі наявних в
матеріалах справи доказів та правильно
застосував до цих обставин норми
закону, що врегульовують спірні
відносини.

Згідно з п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від
21.12.2000 № 2181-ІІІ (далі Законом № 2181-ІІІ)
податковим боргом (недоїмкою) є
податкове зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгоджене платником
податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку,
але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання.

Згідно з п. 1.20 ст. 1 Закону № 2181-ІІІ
апеляційне узгодження - узгодження
податкового зобов'язання у порядку і
строки, які визначені цим Законом за
процедурами адміністративного або
судового оскарження.

Відповідно до п.п. 5.4.1. п. 5.4. ст. 5 Закону
№ 2181-ІІІ сумою податкового боргу
визнається узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена платником
податків у строки, визначені цією
статтею.

Відповідно до ст. 5.2.4 п. 5.2 ст. 5 Закону №
2181-ІІІ при зверненні платника податків
до суду з позовом щодо визнання
недійсним рішення контролюючого
органу податкове зобов'язання
вважається неузгодженим до розгляду
судом справи по суті та прийняття
відповідного рішення.

Таким чином, при зверненні відповідача
до суду з позовом щодо визнання
недійсними рішень контролюючого
органу від 01.04.2010 № /1 про
визначення податку на додану вартість
в сумі 491517,00 грн. та від 01.04.2010 № /3
про визначення податку на прибуток в
сумі 165625,5 грн. податкові зобов'язання
вважаються неузгодженими до розгляду
справ судом по суті та прийняття
відповідних рішень, а тому такі
податкові зобов'язання не набули
статусу податкового боргу відповідача.

Після узгодження податкового
зобов'язання за податковим
повідомленням-рішенням від 16.08.2007 №
/0 з податку на прибуток в сумі 38125,5
грн. у відповідача виник обов'язок його
сплатити у встановлений законом строк
і за закінченням такого строку
несплачене узгоджене податкове
зобов'язання стало податковим боргом.

Посилання позивача на прийняті судом
першої інстанції ухвали про залишення
позовних заяв без розгляду, суд
касаційної інстанції відхиляє з огляду
на те, що такі ухвали були оскаржені в
апеляційному порядку, про що суду
апеляційної інстанції відповідачем
надавалися докази.

Посилання відповідача на те, що
суд апеляційної інстанції не врахував
факт оскарження податкового
повідомлення-рішення від 16.08.2007 №
/0 до суду, суд касаційної
інстанції відхиляє, оскільки
відповідач суду апеляційної інстанції
таку обставину не повідомляв і не
доводив (відповідні докази в
матеріалах справи відсутні, в
апеляційній скарзі відсутні посилання
на таку обставину).

З огляду на викладене та
враховуючи межі перегляду справи судом
касаційної інстанції, визначені у ст. 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, касаційні скарги залишаються
без задоволення, а постанова суду
апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги Приватного
підприємства «Вікі» та Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м.Миколаєва залишити без
задоволення, а постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 09.02.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою, поданою через Вищий
адміністративний суд України в
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

Судді
А.М. Лосєв

Ю. І. Цвіркун