Справа № 872/13602/13
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року

справа № 804/9257/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна А.О. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Чепурко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2013 року про закриття провадження у справі №804/9257/13-а за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби про визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Дніпроінмед» (далі - ПАТ «СК «Дніпроінмед») 8 липня 2013 року звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби, згідно якого, просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо проведення перевірки позивача за результатами якої складено акт перевірки;

- визнати протиправними дії відповідача щодо висновків викладених в акті перевірки.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що проведення перевірки відповідачем відбулося поза межами компетенції податкового органу та викладення висновків в акті перевірки без дослідження первинних фінансово-господарських документів обґрунтовано на припущеннях.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2013 року провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача щодо висновків викладених в акті перевірки закрито.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2013 року у задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що акт перевірки, в якому зафіксовані факти певних порушень, виявлених відповідачем, не мають обов'язкового характеру в сфері публічно-правових відносин, не є рішенням суб'єкта владних повноважень, ніяким чином не порушують права та інтереси позивача, оскільки акт перевірки не є актом індивідуальної дії і його висновки не тягнуть за собою юридичних наслідків, а тому не можуть оскаржуватись в адміністративному суді.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову постанову, яким позовні вимоги щодо визнання протиправними дії відповідача щодо висновків викладених в акті перевірки задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає про порушення судом першої інстанції п.1 ч.2 ст.17 КАС України, та відображенням в акті перевірки висновків, які є необ’єктивними.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1,4 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно пункту 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Враховуючи те, що відповідач являється суб'єктом владних повноважень та однією з вимог позивача по цій справі є оскарження дій відповідача, суд першої інстанції зробив необґрунтований висновок, про закриття провадження у справі у зв’язку з не належністю розгляду справи у порядку адміністративного судочинства.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови в відкритті провадження в частині позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача щодо висновків викладених в акті перевірки, враховуючи те, що акт перевірки не є актом індивідуальної дії і його висновки не тягнуть за собою юридичних наслідків, оскільки зазначене є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Між тим вимоги зазначені у вказаній статті судом першої інстанції не виконані.

За змістом статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи в частині позовних вимог провадження у якій було закрито.

Керуючись: пунктом 4 частини 1 статті 204, 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2013 року про закриття провадження у справі №804/9257/13-а в частині позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача щодо висновків викладених в акті перевірки скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції в цій частині позовних вимог.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 27 червня 2014 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко