Справа № 377/601/14-а
Суддя: Теремецька Н. Ф.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/601/14-а

Провадження №2-а/377/52/14

27 червня 2014 року Славутицький
міський суд Київської області у
складі головуючої - судді Теремецької
Н.Ф., при секретарі: Прядко Н.М.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Петросяна
А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Славутичі
Київської області, про зобов'язання
вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

27 травня 2014 року до Славутицького
міського суду Київської області
надійшла позовна заява, у якій
позивачка просить зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
м. Славутичі Київської області
перевести її на інший вид пенсії -
пенсію за віком з січня 2014 року,
зарахувати час перебування на
інвалідності у зв'язку з нещасним
випадком на виробництві до страхового
стажу для призначення пенсії за віком,
а також до страхового стажу роботи із
шкідливими умовами, який дає право на
призначення пенсії на пільгових умовах
та у пільгових розмірах з 22.06.1993 року і
по даний час. Крім того, просила
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Славутич Київської
області зробити перерахунку пенсії із
застосуванням показника середньої
заробітної плати по Україні за три
календарні роки, що передують року
звернення за призначенням пенсії, а
також зробити перерахунок пенсії та
виплатити належні грошові кошти за
період з січня 2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
позивачка перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Славутичі Київської області та
отримує пенсію по інвалідності згідно
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», розрахованої згідно
Порядку обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
КМУ від 23.11.2011 року № 1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» після досягнення
пенсійного віку 8 січня 2014 року вона
звернулась з заявою до УПФУ в м.
Славутичі Київської області, в якій
просила перевести її на пенсію за
віком та відповідно до ст. 24 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
зарахувати до страхового стажу для
призначення пенсії за віком та до
страхового стажу роботи із шкідливими
умовами, який дає право на призначення
пенсії на пільгових умовах і у
пільгових розмірах, час перебування на
інвалідності з 22.06.1993 року по даний час,
оскільки причиною інвалідності є
захворювання, пов'язане з роботами по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а
захворювання, пов'язані з ліквідацією
наслідків аварії на ЧАЕС вважаються
нещасними випадками на виробництві( п.8
Роз'яснення Державного комітету СРСР з
праці і соціальним питанням
Секретаріату всесоюзної центральної
ради професійних союзів від 13.11.1986 року
№ 9/26-138, затверджене Постановою від 13.11.
1986 року № 488/26-138; п.6 Постанови ЦК КПРС
Ради Міністрів СРСР Всесоюзної
центральної ради професійних союзів
від 29.12.1987 року № 1497-378; Лист Федерації
професійних спілок України № 01/189з від
17.07.2013 року.

Відповідачем у листах № 1/к-03 від 22.01.2014
року; № 17/К-03 від 17.02.2014 року; № 456/03 від
21.02.2014 року) відмовлено зарахувати
вказаний стаж до загального стажу
роботи та до стажу роботи на пільгових
умовах, мотивуючи тим, що пенсійна
справа позивачки не містить для цього
достатніх документів, а саме ні акту по
формі № Н-1, ні акту по формі № П-4, ні
акту 362/У-86 ( наказ МЗ СРСР № 1301 від 30.09.1986
року). Проте, для учасників ліквідації
аварії на ЧАЕС Рада незалежних
профспілок України, Міністерство
охорони здоров'я України та
Міністерство соціального забезпечення
України своїм спільним листом № 13-31-1272,
№ 16.03/001 і № 01-3/26 від 09.12.1991 року
роз'яснюють, що при наявності висновку
міжвідомчої ради про причинний зв'язок
захворювання з дією іонізуючого
випромінювання внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС складання акта по
формі Н-1 не потребується. Раніше
надіслані листи про порядок складання
та облік актів форми Н-1 для потерпілих
внаслідок аварії на ЧАЕС втрачають
силу з моменту цього роз'яснення.
Оскільки інвалідність була
встановлена 22.06.1993 року, то акт по формі
Н-1 не міг бути виданий, так як згідно
чинного законодавства з 26.12.1991 року для
учасників ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС був відмінений.

Відповідно до ч.3 ст. 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» при
переведенні позивачки вперше з пенсії
по інвалідності на пенсію за віком
необхідно застосувати показник
середньої заробітної плати по Україні
за 2014 рік у розмірі 2700 гривень 98
копійок, оскільки після призначення
пенсії по інвалідності з 22.06.1993 року
вона набула 3 роки 8 місяців 28 днів
страхового стажу, тобто врахований
період догляду за дитиною-інвалідом з
28.09.2006 року по 25.06.2010 року, за який
сплачено страхові внески, внаслідок
чого розмір пенсії за віком буде
більший ніж розмір пенсії по
інвалідності, який вона отримує на
даний час.

Відповідач в особі управління
Пенсійного фонду України в м. Славутичі
Київської області подав письмові
заперечення на позов, в яких просив
відмовити у задоволенні позовних вимог
з наступних підстав. Положення абз.4 ч.1
ст. 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на які посилається
позивачка у позовній заяві, не
підлягають застосуванню, оскільки з
довідок МСЕК, які позивачка надала для
обґрунтування вимог про зарахування
часу перебування на інвалідності до
страхового стажу, вбачається, що
причиною інвалідності є захворювання,
пов'язане з роботами по ЛНА на ЧАЕС.
Позивачка стверджує, що трактовка
причини її інвалідності -
захворювання, пов'язане з ЛНА на ЧАЕС,
є нещасним випадком на виробництві. В
обґрунтування даної позиції позивачка
посилається на Лист Федерації
професійних спілок України та
Роз'яснення від 13 листопада 1986 року №
9/26-138, затверджені Постановою від 13
листопада 1986 р № 488/26-13. Дане
роз'яснення стосується виключно
порядку обчислення середньої
заробітної плати та оплати лікарняних
листів працівникам і службовцям,
зайнятим у зоні відчуження ЧАЕС та на
інші правовідносини розповсюджуватись
не може. Також позивачка посилається на
Спільні Листи за № 13-31-1272, № 16.03/001 та №
01-3/26 від 09.12.1991 року, які роз'яснюють, що
при наявності висновку міжвідомчої
ради про причинний зв'язок захворювань
з дією іонізуючого випромінювання
внаслідок аварії на ЧАЕС складання та
облік актів форми Н-1 для потерпілих
внаслідок аварії на ЧАЕС втрачають
сили з моменту отримання цього
роз'яснення. Та причина, яка вказана в
довідці МСЕК - захворювання, пов'язано
з роботами по ЛНА на ЧАЕС, не
відноситься до нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Не розповсюджується на
позивачку абз.3 ч.3 ст.45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», оскільки для
застосування абз.3 ч.3 ст. 45 цього Закону
необхідно дотриматися дві умови -
продовжувати працювати після
призначення пенсії по інвалідності та
набути не менше 24 місяців страхового
стажу після призначення пенсії по
інвалідності або після попереднього
перерахунку. Страховий стаж,
передбачений абз.3 ч.3 ст. 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
набувається шляхом трудової
діяльності, а не через отримання
різного роду соціальної допомоги.
Страховий стаж, який відображений у
довідці ОК-5, набуто через отримання
допомоги від УПСЗН виконавчого
комітету Славутицької міської ради.
Таким чином, до позивачки не можливо
застосувати абз.3 ч.3 ст.45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

В судовому засіданні представник
позивачки підтримав позовні вимоги та
просив задовольнити. Суду пояснив, що
позивачці з 22.06.1993 року встановлена
друга група інвалідності - причина
інвалідності - захворювання, пов'язане
з роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, з 31.08.1998 року
інвалідність встановлена довічно,
ступінь втрати професійної
працездатності 70 %. Враховуючи, що
причиною інвалідності є захворювання,
пов'язане з роботами по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, яке
вважається нещасним випадком на
виробництві, то час перебування на
інвалідності з 22.06.1993 року по даний час
необхідно зарахувати до страхового
стажу за правилами ст. 24 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та визначити
відповідно до абз.3 ч.3 ст. 45, абз.2, ч.2, ст.
40 цього Закону середню заробітну плату
в Україні, з якої сплачено страхові
внески, за три календарні роки, що
передують року звернення за
призначенням пенсії у 2014 році, тобто 2700
грн. 98 коп., внаслідок чого розмір
пенсії за віком буде більше розміру
пенсії по інвалідності.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав та просив
відмовити у задоволенні позовних
вимог. Суду пояснив, що час перебуванні
позивачки на інвалідності не може
зараховуватися до страхового стажу,
оскільки причиною інвалідності є
захворювання, пов'язане з роботами по
ЛНА на ЧАЕС, яке не відноситься до
нещасного випадку і профзахворювання.
Не підлягає застосуванню абз.3 ч. 3 ст. 45
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» при
застосуванні середньої заробітної
плати, визначеної ч.2 ст.40 цього Закону,
оскільки позивачка після призначення
пенсії по інвалідності не працювала, а
стаж вона набула за рахунок здійснення
догляду за дитиною-інвалідом з 28.09.2006
року по 25.06.2010 року. При обчисленні
розміру пенсії за віком без
зарахування до страхового стажу
роботи зі шкідливими умовами періоду
перебування на інвалідності з 22.06.1993
року по даний час та без застосування
показника заробітної плати за 2014 рік,
вона за своїм розміром буде
становитиме 1631,41 гривень, тобто буде
меншою ніж пенсія по інвалідності, яку
отримує позивачка

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оглянувши
пенсійну справу № 100776, суд дійшов
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, позивачка
у справі, перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Славутичі Київської області як
одержувач пенсії по інвалідності,
призначеної на підставі статті 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

ОСОБА_3 є постраждалою внаслідок
Чорнобильської катастрофи (1 категорія)
та учасник ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС (а.с.1).

Згідно довідок МСЕК, ОСОБА_3
встановлена друга група інвалідності,
з 22.06.1993 року встановлена причина
інвалідності - захворювання, пов'язане
з роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, з 31.08.1998 року
інвалідність встановлено довічно (а.с.
8-11).

Зазначені обставини підтверджені
Експертним висновком Центральної
міжвідомчої експертної Ради по
встановленню причинного зв'язку і
інвалідності з роботами по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС і їх професійного характеру № 23
від 03.02.1993 року, в якому зазначено, що
захворювання ОСОБА_3 пов'язане з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС(а.с. 12).

Відповідно довідки ДСП «ЧАЕС» № 06-210
від 02.08.2013 року ОСОБА_3 постійно
протягом повного робочого дня
працювала на Чорнобильській АЕС з
особливо шкідливими умовами праці в
цехах і на підприємствах, передбачених
списком № 1, який затверджений
постановою Ради Міністрів СРСР від 22
серпня 1956 року за № 1173, розділ 052-б 111 і
доповнений постановою Ради Міністрів
СРСР від 12 лютого 196 року за № 134-49.
Робота здійснювалась в зоні дії
іонізуючих випромінювань(а.с. 13).

Як вбачається з копії свідоцтва про
народження, що знаходиться в
матеріалах пенсійної справи, у
позивачки ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася
дочка ОСОБА_6.

Згідно довідки № 332 від 11.02.2014 року,
виданої УПСЗН виконавчого комітету
Славутицької міської ради Київської
області, ОСОБА_3 знаходилась на обліку
в УПСЗН та їй відповідно до Закону
України « Про державну соціальну
допомогу інвалідам з дитинства та
дітям-інвалідам» з 28 вересня 2006 року по
19 серпня 2013 року призначено допомогу на
дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до наданих індивідуальних
відомостей про застраховану особу
форми ОК-5, за період з 28.09.2006 року по
25.06.2010 року з допомоги по догляду за
дитиною-інвалідом відраховувались
страхові внески(а.с. 22-23).

З 01.01.2004 року набрав чинності Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», в
зв'язку з чим після досягнення
пенсійного віку позивачка вирішила
перейти на інший вид пенсії, а саме на
пенсію за віком, звернувшись 08.01.2014
року, 03.02.2014 року, 19.03.2014 року із заявами
до УПФУ в м. Славутичі Київської
області про переведення на пенсію за
віком з січня 2014 року (а.с. 15-17).

Відповідачем у листах № 1/к-03 від 22.01.2014
року, № 17/К-03 від 17.02.2014 року, № 456/03 від
21.02.2014 року відмовлено зарахувати час
перебування позивачки на інвалідності
з 22.06.1993 року по даний час до страхового
стажу для призначення пенсії за віком
та до страхового стажу роботи із
шкідливими умовами, який дає право на
призначення пенсії на пільгових
умовах і у пільгових розмірах, з тих
підстав, що пенсійна справа позивачки
не містить для цього достатніх
документів, а саме ні акту по формі №
Н-1, ні акту по формі № П-4, ні акту
362/У-86(а.с. 18-21).

Вирішуючи публічно-правовий
спір відповідно до встановлених
обставин справи та відповідних їм
правовідносин, суд виходить з
наступного.

Згідно ч. 1 ст. 8 Конституції України
в Україні визнається і діє принцип
верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно
до яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством.

Згідно ч. 2 цієї статті органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого, зокрема людина,
її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльності
держави.

Відповідно до ч.1 ст.54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством.

Матеріалами пенсійної справи
підтверджено, що розмір пенсії по
інвалідності позивачки обчислений
відповідно до Порядку обчислення
пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженого Постановою КМУ від 23
листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.3 ст. 45 Закону України
«Про загальнообов'язкового державне
пенсійне страхування» переведення з
одного виду пенсії на інший
здійснюється з дня подання заяви на
підставі документів про страховий
стаж, заробітну плату (дохід) та інших
документів, що знаходяться на час
переведення з одного виду пенсії на
іншій в пенсійній справі, а також
додаткових документів, одержаних
органами Пенсійного фонду.

Згідно абз. 4 ч.1 ст. 24 Закону
України «Про загальнообов'язкового
державне пенсійне страхування» час
перебування на інвалідності у зв'язку з
нещасним випадком

на виробництві або професійним
захворюванням зараховується до
страхового стажу для призначення
пенсії за віком, а також до

страхового стажу роботи із шкідливими
умовами, який дає право на призначення
пенсії на пільгових умовах і у
пільгових розмірах.

Згідно ч.1 ст.25 Закону України «Про
охорону праці» в редакції, яка діяла на
час виникнення спірних відносин,
власник повинен проводити
розслідування та вести облік
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій відповідно до
положення, яке розробляється
Державним комітетом України по
нагляду за охороною праці за участю
профспілок і затверджується
Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 цієї статті передбачено,
що розслідування проводиться за
участю представника профспілкової
організації, членом якої є потерпілий,
а у випадках, передбачених
законодавством, також за участю
представників органів державного
нагляду, управління охороною праці та
профспілок.

Частиною 3 цієї статті передбачено,
що за підсумками розслідування
нещасного випадку або професійного
захворювання власник складає акт за
встановленою формою, один примірник
якого він зобов'язаний видати
потерпілому або іншій заінтересованій
особі не пізніше трьох днів з моменту
закінчення розслідування.

Пенсійна справа позивачки не містить
акту за встановленою формою, за
підсумками розслідування нещасного
випадку. Даний документ є необхідними
для підтвердження права зарахування до
стажу роботи періоду перебування на
інвалідності у зв'язку з нещасним
випадком на виробництві згідно ст. 24
Закону України «Про
загальнообов'язкового державне
пенсійне страхування».

Як вбачається з доданих довідок МСЕК,
ОСОБА_3 встановлена друга група
інвалідності, з 22.06.1993 року
встановлено причину інвалідності -
захворювання, пов'язане з роботами по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, визначає Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», який
вступив в дію з 1 квітня 1991 року.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» цей Закон
спрямований на захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та розв'язання пов'язаних з
нею проблем медичного і соціального
характеру, що виникли внаслідок
радіоактивного забруднення території.

Як зазначено у ст. 9 цього Закону
особами, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, є, зокрема,
учасники ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС - громадяни, які
брали безпосередньо участь у
ліквідації аварії та її наслідків.

Таким чином, з прийняттям та вступом в
дію Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 1 квітня 1991 року всі
правовідносини, пов'язані з захистом
громадян, які постраждали внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС,
врегульовані цим Законом.

Посилання позивачки в позовній заяві
та її представника в судовому
засіданні на п.8 Роз'яснення Державного
комітету СРСР з праці і соціальним
питанням Секретаріату всесоюзної
центральної ради професійних союзів
від 13.11.1986 року № 9/26-138, затверджене
Постановою від 13.11. 1986 року № 488/26-138; п.6
Постанови ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР
Всесоюзної центральної ради
професійних союзів від 29.12.1987 року №
1497-378 суд до уваги не приймає, оскільки
вони регулювали правовідносини,
пов'язані з захистом громадян, які
постраждали внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС до вступу в дію
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Виходячи з наведеного, час перебування
позивачки на інвалідності з 22.06.1993 року,
причиною якої є захворювання, пов'язане
з роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, не підлягає
зарахуванню до страхового стажу для
призначення пенсії за віком та до
страхового стажу роботи із шкідливими
умовами, який дає право на призначення
пенсії на пільгових умовах і у
пільгових розмірах, оскільки причиною
інвалідності не є нещасний випадок або
професійне захворювання.

Частиною 3 ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкового державне
пенсійне страхування» передбачено, що
при переведенні з одного виду пенсії
на інший за бажанням особи може
враховуватися заробітна плата (дохід)
за періоди страхового стажу, зазначені
в частині першій статті 40 цього Закону,
із застосуванням показника середньої
заробітної плати (доходу), який
враховувався під час призначення
(попереднього перерахунку)
попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по
інвалідності продовжувала працювати
та набула не менш як 24 місяці
страхового стажу після
призначення(попереднього перерахунку)
пенсії незалежно від перерв у роботі,
при переведені вперше з пенсії по
інвалідності на пенсію за віком
застосовується середня заробітна
плата(дохід), визначена частиною другою
статті 40 цього Закону.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачка після призначення пенсії по
інвалідності не працювала, а набула
страховий стаж за рахунок здійснення
догляду за дитиною-інвалідом з 28.09.2006
року по 25.06.2010 року та відрахуванням з
допомоги по догляду за
дитиною-інвалідом страхових внесків,
тому підстав для застосування до неї
абз 3 ч.3 ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкового державне
пенсійне страхування», немає.

З матеріалів пенсійної справи
встановлено, що на час звернення
позивачки із заявою до відповідача про
переведення з пенсії по інвалідності
на пенсію за віком, загальний трудовий
стаж становить 23 роки 3 місяці 25 днів, з
них 3 роки 1 місяць 25 днів - робота по сп.
№ 1. Індивідуальний коефіцієнт
заробітної плати був визначений за
період з 01.01.1985 року по 29.06.1991 року та
даних персоніфікованого обліку за
2006-2010 років і склав 1,10961.

Виходячи з наведеного, основний розмір
пенсії за віком з урахуванням доплат,
додаткової пенсії за шкоду, заподіяної
здоров'ю, підвищення до пенсії
становить 1183 гривні 54 копійки, що
значно менше, ніж розмір пенсії по
інвалідності, яку отримує позивачка,
яка станом на час розгляду справи
становить 2419 гривень 95 копійок(а.с. 20).

Згідно п.4 розділу ХV (прикінцеві
положення) Закону України «Про
загальнообов'язкового державне
пенсійне страхування» у разі якщо
внаслідок перерахунку пенсії за
нормами цього Закону її розмір
зменшується, пенсія виплачується в
раніше у встановленому розмірі.

За таких обставин, виходячи із змісту
п.4 розділу ХV (прикінцеві положення)
Закону України «Про
загальнообов'язкового державне
пенсійне страхування», враховуючи, що
розмір пенсії за віком буде меншим
розміру пенсії по інвалідності, то
підстав для задоволення
адміністративного позову немає.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 160 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Славутицький міський суд протягом
десяти днів з дня проголошення. У разі
складення постанови в повному обсязі,
апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку на апеляційне
оскарження, якщо апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи судом апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі
виготовлена 2 липня 2014 року

Суддя
Н. Ф.
Теремецька