Справа № 253/11745/13-а
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кошкош О.О.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року
справа №253/11745/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Сіваченка І.В.

суддів Шишова О.О., Геращенка І.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Горлівки
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 07 травня 2014
року у справі № 253/11745/13-а за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Горлівки
Донецької області до
Центрально-Міського відділу Державної
виконавчої служби Горлівського
міського управління юстиції у
Донецькій області про визнання
бездіяльності протиправною, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Горлівки (далі -
Управління) звернулось до суду з
позовом до Центрально-Міського відділу
Державної виконавчої служби
Горлівського міського управління
юстиції (далі - Відділ) про визнання
бездіяльності протиправною.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що в провадженні
відповідача знаходиться постанова від
18.06.2010 року №21 щодо накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу на громадянина ОСОБА_2 у розмірі
425,00 грн. Разом з тим, з моменту
відкриття виконавчого провадження
09.07.2010 року станом на 01.08.2013 року
відповідачем в порушення вимог статті
11 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про
виконавче провадження» (далі - Закон №
606-XIV) виконавчі дії виконані не в повній
мірі. Просив визнати бездіяльність
протиправною в частині неналежного
виконання та зволікання посадовими
особами Відділу з вчиненням виконавчих
дій при виконавчому провадженні щодо
стягнення суми боргу в розмірі 850,00 грн.
з керівника ТОВ «Золотий скарабей»
ОСОБА_2

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 07 травня 2014
року у цій справі у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погодившись з таким рішенням,
Управління подало апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги
наведено практично ті самі доводи, що і
в обґрунтування позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

18 червня 2010 року Управлінням винесена
постанова №21, якою на ОСОБА_2 накладене
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 425,00 грн.

9 липня 2010 року постановою Відділу
відкрито виконавче провадження №20150034
щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь
Управління штрафу к розмірі 850,00 грн.

8 листопада 2012 року постановою Відділу
два виконавчих провадження щодо
примусового стягнення заборгованості
з ОСОБА_2 об'єднані в зведене виконавче
провадження.

При цьому, станом на 01.08.2013 року, тобто
на час ознайомлення за станом
реалізації виконавчого провадження, 16
листопада 2012 року, 15 лютого 2013 року
державним виконавцем винесені
постанови про приєднання виконавчих
проваджень до зведеного.

На виконання вимог статті 11 Закону №
606-XIV державним виконавцем здійснено:

6 листопада 2012 року, 26 квітня 2013 року, 15
травня 2013 року, 26 липня 2013 року - вихід
за місцем мешкання боржника для
перевірки майнового стану, про що
складено акти;

17 листопада 2012 року - подана заявка про
обтяження рухомого та нерухомого
майна;

21 березня 2013 року - надіслані запити до
відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно, Управління
Держкомзему, ВРЕР м. Горлівки та до
Державної податкової служби;

4 квітня 2013 року - накладено арешт на
автомобільні транспорти боржника; на
кошти, що знаходяться в банківських
установах;

1 серпня 2013 року за наслідками
ознайомлення зі станом реалізації
виконавчого провадження згідно статті
12 Закону № 606-XIV у Відділі позивачем
складено протокол.

Примусове виконання рішень в Україні
відповідно до Законів України від 24
березня 1998 року № 202/98-ВР «Про державну
виконавчу службу» (далі - Закон №
202/98-ВР) та № 606-XIV покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Відповідно до Закону № 202/98-ВР
примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України,
підрозділу примусового виконання
рішень відділів державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, обласних,
Київського та Севастопольського
міських управлінь юстиції, районних,
міських (міст обласного значення),
районних у містах відділів державної
виконавчої служби.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон № 606-XIV.

Державний виконавець, як працівник
органу державної виконавчої служби за
статтею 7 Закону № 202/98-ВР, зобов'язаний
сумлінно виконувати службові
обов'язки, не допускати в своїй
діяльності порушення прав громадян та
юридичних осіб, гарантованих
Конституцією України та законами
України, а з огляду на статтю 6 Закону №
606-XIV - використовувати надані йому
права у точній відповідності до закону.

Відповідно до статті 1 Закону № 606-XIV,
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

В силу статті 11 Закону № 606-XIV державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною другою цієї статті
встановлені права та обов'язки
державних виконавців, до яких входить,
зокрема: з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні
для проведення виконавчих дій
пояснення, довідки та іншу інформацію,
у тому числі конфіденційну;
безперешкодно входити до приміщень і
сховищ, що належать боржникам або
зайняті ними, проводити огляд
зазначених приміщень і сховищ, у разі
необхідності примусово відкривати та
опечатувати такі приміщення і сховища;
накладати арешт на майно боржника,
опечатувати, вилучати, передавати таке
майно на зберігання та реалізовувати
його в установленому законодавством
порядку; накладати арешт на кошти та
інші цінності боржника, зокрема на
кошти, які перебувають на рахунках і
вкладах у банках, інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах,
а також опечатувати каси, приміщення і
місця зберігання грошей; викликати
фізичних осіб, посадових осіб з приводу
виконавчих документів, що знаходяться
у виконавчому провадженні, а в разі
неявки боржника без поважних причин
виносити постанову про його привід
через органи внутрішніх справ;
залучати у встановленому порядку до
провадження виконавчих дій понятих,
працівників органів внутрішніх справ,
інших осіб, а також експертів,
спеціалістів, а для оцінки майна -
суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання; накладати
стягнення у вигляді штрафу на фізичних,
юридичних та посадових осіб у випадках,
передбачених законом; застосовувати
під час провадження виконавчих дій
відеозапис, фото - і кінозйомку;
здійснювати інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
законами.

Також суд зазначає, що частиною другою
статті 30 Закону № 606-XIV встановлено, що
державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а з виконання
рішення немайнового характеру - у
двомісячний строк. Строк здійснення
зведеного виконавчого провадження
обчислюється з моменту приєднання до
такого провадження останнього
виконавчого документа.

Як вказувалось раніше, виконавче
провадження №20150034 відкрито постановою
Відділу 09.07.2010 року. На час ознайомлення
зі станом виконавчого провадження,
тобто на 01.08.2013 року, остання постанова
про приєднання виконавчого
провадження до зведеного виконавчого
провадження винесена 15 лютого 2013 року,
тобто, строк виконання вищевказаних
виконавчих проваджень не сплив.

Приймаючи до уваги наведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази,
судом не встановлено обставин, які б
свідчили про протиправну
бездіяльність з боку відповідача при
виконанні виконавчого документу
Управління.

Відтак, позовні вимоги Управління
задоволенню не підлягають.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 195-196, п. 1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Горлівки
Донецької області - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 07 травня 2014
року у справі № 253/11745/13-а за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Горлівки
Донецької області до
Центрально-Міського відділу Державної
виконавчої служби Горлівського
міського управління юстиції у
Донецькій області про визнання
бездіяльності протиправною - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
І.В.Сіваченко

Судді:
О.О.Шишов

І.В.Геращенко