Справа № 826/3661/14
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1ПОСТАНОВА
03 липня 2014 року 08:07
№826/3661/14
Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі колегії суддів судді Саніна Б.
В., при секретарі судового засідання
Борисовій Т. М. розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомОСОБА_1доКиївської міської
радитреті особи1. Товариство
власників квартир будинку АДРЕСА_1 2.
Департамент комунальної власності м.
Києва виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) 3.
Печерська районна в м. Києві державна
адміністраціяпровизнання
протиправним та скасування рішення
№284/5096 від 02.12.2010 р.ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду м.
Києва ОСОБА_2 надійшов
адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі -
Позивач/ОСОБА_1) з позовом до Київської
міської ради (надалі -Відповідач/КМР), в
якому просить суд:
1. Визнати протиправним та
скасувати рішення КМР №284/5096 від 02.12.2010
р. «Про питання комунальної власності
територіальної громади м. Києва»
(надалі - Рішення №284/5096) в частині
включення до об'єктів комунальної
власності територіальної громади м.
Києва, що розміщені в Печерському
районі, будинку АДРЕСА_1 (п.603
додатку-таблиці 6 до вказаного рішення).
2. Судові витрати покласти на
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 24.03.2014 р. провадження
по справі було відкрито та призначено
до судового розгляду.
В судовому засіданні було залучено в
якості третю особу, без самостійних
вимог на стороні Позивача - Товариство
власників квартир будинку АДРЕСА_1, та
третіх осіб, без самостійних вимог на
стороні Відповідача - Департамент
комунальної власності м. Києва
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) (надалі - Департамент),
Печерську районну в м. Києві державна
В судове засідання з'явився Позивач та
представник Позивача, які позовні
вимоги підтримують в повному обсязі,
просять їх задовольнити із підстав
викладених в адміністративному позові,
зокрема зазначають про порушення
Відповідачем положень Конституції
України, Цивільного кодексу України
(надалі - ЦК України), Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» (надалі - Закон №2482),
рішення Конституційного Суду України
№4-рп/2004 від 02.03.2004 р. «У справі за
конституційним зверненням ОСОБА_3 та
інших громадян про офіційне тлумачення
положень п.2 ст.10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» та за конституційним поданням 60
народних депутатів України про
офіційне тлумачення положень ст.1, ст.10
цього Закону (справа про права
співвласників на допоміжні приміщення
багатоквартирних будинків)» (надалі -
Рішення №4-рп/2004), Положення про порядок
передачі квартир (будинків) у власність
громадян, затвердженого наказом
Державного комітету з питань
житлово-комунального господарства
України №56 від 15.09.1992 р. під час
включення до додатку 6 таблиці 6 Рішення
№284/5096 п.603, щодо включення до об'єктів
комунальної власності територіальної
громади м. Києва нежитлового
приміщення, яке є власністю мешканців
будинку АДРЕСА_1 (надалі - Будинок
АДРЕСА_1).

В судове засідання не з'явився
представник Відповідача, про час та
місце судового засідання був
повідомлений належним чином,
клопотання про відкладення судового
розгляду справи не подавало. Подані
письмові заперечення, в яких щодо
позовних вимог заперечує, просить в
задоволенні позовних вимог відмовити
та зазначає про дотримання положень
чинного законодавства під час
включення до Рішення №284/5096 п.603, в
частині включення до об'єктів
комунальної власності територіальної
громади м. Києва нежитлових приміщень
Будинку АДРЕСА_1.

В судове засідання не з'явився
представник Товариства власників
квартир будинку АДРЕСА_1, про час та
місце судового засідання був
повідомлений належним чином,
клопотання про відкладення судового
розгляду справи не надходило.

В судове засідання з'явився
представник Департаменту, щодо
позовних вимог заперечує в повному
обсязі, просить відмовити Позивачу в
задоволенні адміністративного позову,
зокрема зазначає що відповідно до
положень Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», постанови
Кабінету Міністрів України №311 від
05.11.1991 р. «Про розмежування майна
України між загальнодержавною
(республіканською) власністю та
власністю
адміністративно-територіальних
одиниць (комунальною власністю)»,
рішення КМР №71/1505 від 06.09.2001 р. «Про хід
адміністративно-територіальної
реформи в м. Києві», рішення КМР №208/1642
від 27.12.2001 р. «Про формування
комунальної власності територіальних
громад районів та м. Києва», рішення КМР
№208/1642 від 27.12.2001 р. «Про формування
комунальної власності територіальних
громад районів та м. Києва», рішення КМР
№7/4819 від 09.09.2010 р. «Про питання
організації управління районами в м.
Києві», рішення Печерської районної у
м. Києві ради №21 від 28.10.2010 р. «Про
приватизацію майна, що належить до
комунальної власності територіальної
громади Печерського району м. Києва»,
рішення КМР №100/5487 від 31.03.2011 р. «Про
Програму приватизації комунального
майна територіальної громади м. Києва
на 2011-2012 роки» нежитлові приміщення
Будинку АДРЕСА_1 є комунальною
власністю, а тому, Відповідачем було
правомірно включено до об'єктів
комунальної власності територіальної
громади м. Києва власності мешканців
Будинку АДРЕСА_1. Крім того, в письмових
запереченнях представник Департаменту
зазначає, що нежитлове приміщення
Будинку АДРЕСА_1 не є допоміжним
приміщенням, в розумінні положень
чинного законодавства.

В судове засідання не з'явився
представник Печерської районної в м.
Києві державної адміністрації, про час
та місце судового засідання був
повідомлений належним чином,
клопотання про відкладення судового
розгляду справи не подавало, подано
клопотання про розгляду справи за їх
відсутності. Подані письмові
заперечення в яких просить відмовити
Позивачу в задоволенні
адміністративного позову.

На підставі ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України), суд дійшов
висновку про можливість перейти до
розгляду справи у порядку письмового
провадження за наявними в матеріалах
справи доказами.

Розглянувши наявні в матеріалах
докази, заслухавши пояснення присутніх
представників, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, в межах
заявлених позовних вимог, суд дійшов
висновку про наступне.

Відповідно до рішення КМР №7/4819 від
09.09.2010 р. «Про питання організації
управління районами в місті Києві», КМР
вирішило не утворювати районні у м.
Києві ради, в зв'язку із чим з 31.10.2010 р.
припинено (шляхом ліквідації) районні в
м. Києві ради, зокрема і Печерську
районну у м. Києві раду, та виконавчі
органи районних в місті Києві рад, у
тому числі Печерську районну у м. Києві
державну адміністрацію. В п.8
вищевказаного рішення передбачено, що
виконавчому органу КМР (КМДА) протягом
місяця з дня набрання чинності цим
рішенням подати на розгляд КМР
пропозиції щодо прийняття у власність
територіальної громади м. Києва
нерухомого та рухомого майна, коштів,
підприємств, установ, організацій та
іншого майна районних у місті Києві рад
та їх органів

02.12.2010 р., на виконання п.8 рішення КМР
№7/4819 від 09.09.2010 р. «Про питання
організації управління районами в
місті Києві», Відповідачем було
прийнято Рішення №284/5096, яким
затверджено таблицю №6 «Житлове
господарство» (станом на 01.10.2010 р.)
додатку №6 «Перелік об'єктів
комунальної власності територіальної
громади міста Києва, що розміщені в
Печерському районі», де в п.603
визначено, що житловий будинок за
адресою АДРЕСА_1 (інвентарний номер 103,
загальна площа - 3 282,10 кв. м. та площа
нежилих приміщень - 1 149,80 кв. м., первісна
вартість - 3 241,86 грн. та залишкова
вартість - 0,00 грн.) належить до
комунальної власності м. Києва.

Відповідно до п.7.4 та п.7.5 розпорядження
Київської міської державної
адміністрації №715 від 12.05.2011 р. «Про
окремі питання виконання
розпорядження виконавчого органу КМР
(КМДА) №1112 від 10.12.2010 р. «Про питання
організації управління районами в м.
Києві» (із змінами та доповненнями)»
районним в місті Києві державним
адміністраціям доручено підготувати
уточнені переліки об'єктів права
комунальної власності територіальної
громади м. Києва, які передані до сфери
управління районних в м. Києві
державних адміністрацій. При
підготовці переліків об'єктів права
комунальної власності територіальної
громади м. Києва із загальної площі
житлових та нежитлових будинків
виключити площу приватизованих у
встановленому порядку жилих та нежилих
приміщень із відповідним
відображенням змін в первісній та
залишковій вартості.

Рішенням КМР №359/9416 від 22.05.2013 р. «Про
внесення змін у додаток 6 до рішення
Київської міської ради від 02.12.2010 р.
№284/5096 «Про питання комунальної
власності територіальної громади
міста Києва» було викладено в новій
редакції додаток №6 «Перелік об'єктів
комунальної власності територіальної
громади міста Києва, що розміщені в
Печерському районі», в тому числі і
таблицю №6 «Житлове господарство»
(станом на 01.08.2012 р.), в п.601 якої
визначено, що житловий будинок за
адресою АДРЕСА_1 (інвентарний номер 103,
загальна площа - 1 132,09, м. та площа
нежилих приміщень - 743,70 кв. м., первісна
вартість - 1 412,36 грн. та залишкова
вартість - 0,65 грн.) належить до
комунальної власності м. Києва.

Позивач, не погоджуючись з винесеним
Рішення №284/5096 (в редакції, що діє на час
звернення до суду), а саме щодо
включення Будинку АДРЕСА_1 до п.601
таблиці 6 «Житлове господарство»
додатку №6 «Перелік об'єктів
комунальної власності територіальної
громади міста Києва, що розміщені в
Печерському районі», звернувся до суду
за захистом своїх прав та охоронюваних
законом інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
усіх форм дискримінації; пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення (дія); з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Нормативно-правовим актом, який
визначає правові основи приватизації
державного житлового фонду, його
подальшого використання і утримання є
Закон №2482 (в редакції чинній на момент
винесення спірного Рішення №284/5096).
Відповідно до його преамбули метою
приватизації державного житлового
фонду є створення умов для здійснення
права громадян на вільний вибір
способу задоволення потреб у житлі,
залучення громадян до участі в
утриманні і збереженні існуючого житла
та формування ринкових відносин.

Відповідно до ст.1 Закону №2482 (в
редакції чинній на момент винесення
спірного Рішення№284/5096) приватизація
державного житлового фонду - це
відчуження квартир (будинків), житлових
приміщень у гуртожитках, призначених
для проживання сімей та одиноких осіб,
кімнат у квартирах та одноквартирних
будинках, де мешкають два і більше
наймачів, та належних до них
господарських споруд і приміщень
(підвалів, сараїв і т.ін.) державного
житлового фонду на користь громадян
України.

Як вбачається із матеріалів справи,
зокрема Довідки Товариства власників
квартир будинку АДРЕСА_1 №55/1 від 09.04.2014
р., листа Печерської районної державної
адміністрації м. Києва №3305/1 від 13.08.1997
р., листа Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Печерського району м. Києва
«Липкижитлосервіс» №498-1/6 від 10.06.2014 р. в
Будинку АДРЕСА_1 рахується 18 особових
квартир, які станом на 01.01.1996 р. були
приватизовані.

В ч.2 ст.10 Закону №2482 (в редакції чинній
на момент приватизації квартир)
передбачено, що допоміжні приміщення
(кладовки, сараї і т. ін.) передаються у
власність квартиронаймачів безоплатно
і окремо приватизації не підлягають.

Рішенням №4-рп/2004 та рішенням
Конституційного Суду України №14-рп/2011
від 09.11.2011 р. «У справі за
конституційним зверненням громадянина
ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення
положень п.2 ст.10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» надано офіційне тлумачення
положенням ч.2 ст.10 Закону №2482.

Так, в п.1.1 резолютивної частини Рішення
№4-рп/2004 визначено, що допоміжні
приміщення (підвали, сараї, кладовки,
горища, колясочні і т. ін.) передаються
безоплатно у спільну власність
громадян одночасно з приватизацією
ними квартир (кімнат у квартирах)
багатоквартирних будинків.
Підтвердження права власності на
допоміжні приміщення не потребує
здійснення додаткових дій, зокрема
створення об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку, вступу до
нього

При цьому, в п.4.3 мотивувальної частини
Рішення №4-рп/2004 Конституційний Суд
України зафіксував, що відповідно до
Конституції України всі суб'єкти права
власності рівні перед законом. У
багатоквартирних будинках, де не всі
квартири приватизовані чи
приватизовані повністю, власник
(власники) неприватизованих квартир (їх
правонаступники) і власники
приватизованих квартир
багатоквартирного будинку є
рівноправними співвласниками
допоміжних приміщень. Вони є рівними у
праві володіти, користуватися і
розпоряджатися допоміжними
приміщеннями. Ніхто з власників
квартир не має пріоритетного права
користуватися та розпоряджатися цими
приміщеннями, в тому числі і з питань
улаштування мансард, надбудови
поверхів і т. ін.

Водночас, в п.1.1 резолютивної частини
рішення Конституційного Суду України
№14-рп/2011 від 09.11.2011 р. «У справі за
конституційним зверненням громадянина
ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення
положень п.2 ст.10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» зазначено, що в аспекті
конституційного звернення положення
п.2 ст.10 Закону №2482 необхідно розуміти
так, що власники квартир дво- або
багатоквартирних житлових будинків та
житлових приміщень у гуртожитку,
незалежно від підстав набуття права
власності на такі квартири, житлові
приміщення, є співвласниками
допоміжних приміщень у будинку чи
гуртожитку, технічного обладнання,
елементів зовнішнього благоустрою.

При цьому, в ч.3 ст.10 Закону №2482 (в
редакції, чинній на момент створення
об'єднання співвласників) передбачено,
що для забезпечення ефективного
використання приватизованих квартир
та управління ними власники квартир
(будинків) можуть створювати
товариства або об'єднання
індивідуальних власників квартир і
будинків. У багатоквартирному будинку,
квартири якого не повністю
приватизовані, між товариством
(об'єднанням) індивідуальних власників
квартир і власниками неприватизованих
квартир укладається угода про спільне
володіння будинком та дольову участь у
витратах на його утримання.

12.04.1995 р. було створено Товариство
власників квартир будинку АДРЕСА_1, до
основного виду діяльності якого
віднесено комплексне обслуговування
об'єктів.

Таким чином, з врахуванням
вищевказаного, суд погоджується із
доводами представника Позивача, що в
розумінні положень Закону №2482 та
рішень Конституційного Суду України,
власники приватизованих квартир
Будинку АДРЕСА_1 є співвласниками
допоміжних приміщень у даному будинку,
а для ефективного використання таких
допоміжних приміщень мешканцями
будинку було створено Товариство
власників квартир будинку АДРЕСА_1.

В той же час, суд критично ставиться до
посилання представника Департаменту,
що спірні приміщення Будинку АДРЕСА_1
(загальною площею 1 132,09 м2, із яких
нежитлових 743,70 м2) не відносяться до
допоміжних приміщень, з огляду на
наступне.

Відповідно до Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» (надалі -
Закон №2866) під допоміжними
приміщеннями багатоквартирного
будинку розуміють приміщення,
призначені для забезпечення
експлуатації будинку та побутового
обслуговування мешканців будинку
(сходові клітини, вестибюлі, перехідні
шлюзи, позаквартирні коридори,
колясочні, кладові, сміттєкамери,
горища, підвали, шахти і машинні
відділення ліфтів, вентиляційні камери
та інші технічні приміщення).

Крім того, відповідно до Правил
утримання будинків та прибудинкових
територій, затверджених наказом
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства №76
від 17.05.2005 р. під допоміжними
приміщеннями житлового будинку
розуміється приміщення, призначені для
забезпечення експлуатації будинку та
побутового обслуговування мешканців
будинку.

Так, як вбачається із матеріалів справи
та під час судового засідання,
представник Департаменту посилається
на рішення Печерської районної у м.
Києві ради №21 від 28.10.2010 р. «Про
приватизацію майна, що належить до
комунальної власності територіальної
громади Печерського району м. Києва»,
як на один із аргументів правомірності
винесення Відповідачем Рішення №284/5096.

Однак, відповідно до положень ч.1 ст.72
КАС України, обставини встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так, до матеріалів справи було надано
рішення Апеляційного суду м. Києва по
справі №22-ц/796/228/2014 від 15.04.2014 р. яким
було визнано незаконним рішення
Печерської районної у м. Києві ради №21
від 28.10.2010 р. «Про приватизацію майна, що
належить до комунальної власності
територіальної громади Печерського
району м. Києва» в частині знання
заборони та затвердження на
приватизацію належних приміщень
шляхом викупу орендарями по АДРЕСА_1

Крім того, даним рішенням Апеляційного
суду м. Києва по справі №22-ц/796/228/2014 від
15.04.2014 р. встановлено, що спірне
підвальне приміщення в Будинку 14/12 є
допоміжним приміщенням, оскільки
призначене для забезпечення
експлуатації будинку та побутового
обслуговування мешканців будинку, отже
воно не могло бути передано без згоди
співвласників - власників квартир
будинку в оренду та у власність.

Крім того, факт наявності в підвальних
приміщеннях Будинку 14/12 мереж тепло-,
водо-, електропостачання, бойлерного
вузла, обладнання протипожежної
безпеки, вентиляційних каналів
підтверджується Експертним висновком
№151 від 12.12.2013 р., видного експертом,
архітектором, членом консультативних
рад Управління охорони пам'яток
історії, культури та історичного
середовища м. Києва та Київської
міської організації Українського
товариства охорони пам'яток історії та
культури ОСОБА_5.

Одночасно, Печерським районним
управлінням Головного управління МВС
України в м. Києві в листі №54/2335 від
25.06.2014 р. зазначено, що в межах
кримінального провадження
встановлено, що у підвальних
приміщеннях Будинку АДРЕСА_1
знаходяться мережі тепло-, водо-,
електропостачання, які забезпечують
санітарно-гігієнічні умови та безпечну
експлуатацію квартир, в також
лічильники, що обслуговують
електроенергію та водо постанням
мешканцями будинку. При цьому, до
даного листа було надано копії
фотознімків підвального приміщення, на
яких відображено лічильники тепло-,
водо-, електропостачання, які
знаходяться в підвальних приміщеннях
Будинку АДРЕСА_1.

Як наслідок, суд критично ставиться до
наданих представником Департаменту
документів (лист Комунального
підприємства по утриманню та
експлуатації житлового фонду
«Липкижитлосервіс» №935/4 від 16.10.2011 р.),
як на доказ відсутності комунікацій в
підвальних приміщеннях Будинку
АДРЕСА_1.

Одночасно, суд критично ставиться до
посилання Печерської районної в м.
Києві державної адміністрації на лист
Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
№2132 (И-2913) від 01.02.2013 р., як на доказ
наявності неприватизованих квартир в
Будинку АДРЕСА_1 та наявність
нежитлових приміщень, які не
відносяться до допоміжних приміщень
Будинку АДРЕСА_1.

Так, в матеріалах справи наявні Довідка
Товариства власників квартир будинку
АДРЕСА_1 №55/1 від 09.04.2014 р., лист
Печерської районної державної
адміністрації м. Києва №3305/1 від 13.08.1997
р., лист Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Печерського району м. Києва
«Липкижитлосервіс» №498-1/6 від 10.06.2014 р. в
Будинку АДРЕСА_1, в яких зазначено, що в
Будинку АДРЕСА_1 рахується 18 особових
квартир, які станом на 01.01.1996 р. були
приватизовані.

Більше того, як вбачається із змісту
листа Київського міського бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна №2132 (И-2913) від 01.02.2013 р.,
в ньому зазначається про приміщення
1-го поверху будинку по АДРЕСА_1,
Печерського району в м. Києві (а саме,
№10, №17, №19, №19а), при цьому
зазначається, що приміщення №19а та №19
відносяться до нежитлових приміщень, а
№10 залишились не переведеними до не
житлового фонду.

Таким чином, посилання Печерської
районної в м. Києві державної
адміністрації на лист Київського
міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
№2132 (И-2913) від 01.02.2013 р. є
необґрунтованим, жодних доказів
наявності не приватизованих квартир в
Будинку АДРЕСА_1 не надано.

Крім того, суд акцентує увагу, що в
листі Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Печерського району м. Києва
«Липкижитлосервіс» №498-1/6 від 10.06.2014 р.
вказано, що приміщення №19а та №19
першого поверху відноситься до
нежитлового фонду (лікувально-учбового
призначення). Натомість, Відповідачем
не надано до суду жодних доказів, що
приміщення №19а та №19 першого поверху є
комунальною власністю, та були
враховані під час визначення загальної
площі приміщень Будинку АДРЕСА_1, що
належать до комунальної власності.

Більше того, судом витребовувалась
інформація із чітким переліком
приміщень Будинку 14/12 які були
враховані Відповідачем під час
включення до п.601 таблиці 6 «Житлове
господарство» додатку №6 «Перелік
об'єктів комунальної власності
територіальної громади міста Києва, що
розміщені в Печерському районі»
Рішення №284/5096 (в редакції чинній на
момент винесення постанови).

Однак, вказана вимога суду виконана не
була, жодної інформації із чітким
переліком приміщень Будинку 14/12, які
були враховані Відповідачем під час
включення до п.601 таблиці 6 «Житлове
господарство» додатку №6 «Перелік
об'єктів комунальної власності
територіальної громади міста Києва, що
розміщені в Печерському районі»
Рішення №284/5096 не надана.

Водночас, відповідно до положень ст.69
КАС України, доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

В ч.2 ст.72 КАС України визначено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Як насідок, Відповідачем не надано
жодних належних доказів, щодо
спростовання твердження Позивача, про
протиправне включення до загальної
площі комунальної власності в розмірі 1
132,09 м2 (що зафіксована в п.601 таблиці 6
«Житлове господарство» додатку №6
«Перелік об'єктів комунальної
власності територіальної громади
міста Києва, що розміщені в Печерському
районі» до Рішення №284/5096) площі
допоміжних приміщень Будинку АДРЕСА_1.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення.
Ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на вищевказане суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення позову. Відповідно до
положень ст.94 КАС України, судовий збір
Позивачу відшкодовується в обсязі, що
був оплачений Позивачем.

Керуючись положеннями ст.2, ст.17, ст.71,
ст.86, ст.94, ст.158-163, ст.167, ст.254 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Київської міської ради задовольнити.

2. Визнати протиправним та
скасувати пункт 601 таблиці 6 «Житлове
господарство» додатку №6 «Перелік
об'єктів комунальної власності
територіальної громади міста Києва, що
розміщені в Печерському районі» до
рішення Київської міської ради №284/5096
від 02.12.2010 р. «Про питання комунальної
власності територіальної громади м.
Києва» (в редакції чинній на момент
винесення постанови), а саме щодо
включення до об'єктів комунальної
власності територіальної громади м.
Києва, що розміщені в Печерському
районі, будинку АДРЕСА_1.

3. Присудити на користь ОСОБА_1
понесені судові витрати в розмірі 73
(сімдесят три) грн. 08 коп. із видатків
місцевого бюджету міста Києва
направлених на асигнування діяльності
Київської міської ради.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України.
Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя
Б. В. Санін