Справа № 818/1221/14
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 р. 10:38
Справа №818/1221/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Кравченка Є.Д.,

за участю секретаря судового засідання
- Аторіної В.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Кота Ю.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Управління Укртрансінспекції у
Сумській області про скасування
постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- позивач) звернувся до Сумського
окружного адміністративного суду з
позовом до Управління
Укртрансінспекції у Сумській області
(далі - відповідач), в якому просить суд
скасувати постанову про застосування
адміністративно-господарського штрафу
в розмірі 1700,00 грн. від 23.04.2014 № 034131.

Свої вимоги мотивує тим, що
працівниками Укртрансінспекції
складено акт від 28.03.2014 № 005534, в якому
вказано, що автомобільним перевізником
ОСОБА_1 на автомобілі Mercedes Sprinter 315 CDi
державний номер НОМЕР_2 надавались
послуги з нерегулярних пасажирських
перевезень без оформлення документів
на даний вид перевезень. Проте, позивач
зазначає, що 28.03.2014 не надавав послуг по
перевезенню пасажирів, а
використовував транспортний засіб для
власних потреб. Крім того, позивач
зауважує, що акт перевірки був
складений не у його присутності та не
був наданий позивачу на підпис. На
підставі вказаного акту виконуючим
обов'язки начальником
Укртрансінспекції прийнято постанову
від 23.04.2014 № 034131 про застосування
адміністративно-господарського штрафу
в розмірі 1700, 00 грн., яку позивач вважає
незаконною та просить скасувати.

Відповідач проти позовних вимог
заперечував, в письмовому запереченні,
поданому до суду, зазначив, що
працівниками Управління
Укртрансінспекції у Сумській області в
ході перевірки транспортного засобу
Mercedes Sprinter 315 CDi державний номер НОМЕР_2
встановлено надання позивачем послуг в
режимі нерегулярних перевезень
пасажирів. На перевірку водій ОСОБА_1
не надав документів на даний вид
перевезень, а саме: ліцензійної картки,
протоколу перевірки та адаптації
тахографа, договору із замовником
транспортних послуг, документу, що
засвідчує сплату транспортних послуг,
чим порушив вимоги ст. 39 Закону України
„Про автомобільний транспорт" та
наказу Міністерства транспорту та
зв'язку України № 385 від 24.06.2010. Таким
чином, відносно ОСОБА_1 працівниками
Укртрансінспекції було складено акт
проведення перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом від 28.03.2014.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від
підписання та надання письмових
пояснень в акті перевірки, відповідно
до п. 22 Порядку здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті,
затвердженого Постановою КМУ № 1567 від
08.11.2006, інспекторами Управління було
зроблено запис про відмову водія від
надання пояснення та підписання акту.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечував з підстав, викладених у
письмовому запереченні, в задоволенні
позовних вимог просив відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню,
виходячи із наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
направлення від 24.03.2014 № 022284 (а.с. 31)
28.03.2014 державними інспекторами апарату
управління Укртрансінспекції в ході
перевірки транспортного засобу Mercedes
Sprinter 315 CDi державний номер НОМЕР_2, який
належить ОСОБА_1, встановлено надання
позивачем послуг з нерегулярних
пасажирських перевезень за маршрутом
"Суми - Київ". За результатами перевірки
складено акт № 005534 (а.с. 7).

23.04.2014 на підставі вищезазначеного акту
перевірки Управлінням
Укртрансінспекції у Сумській області
прийнято постанову № 034131 про
застосування до ФОП ОСОБА_1
адміністративно-господарського штрафу
в розмірі 1700, 00 грн. (а.с. 8).

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративні суди при
оскарженні рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень перевіряють чи прийнято
рішення на підставі, у межах, та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

З матеріалів справи судом встановлено,
що підставою прийняття оскаржуваного
рішення є висновок відповідача про
надання позивачем послуг з
нерегулярного перевезення пасажирів.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративного
судочинства України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування.

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно ч. 6 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо особа, яка бере участь у
справі, без поважних причин не надасть
докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Суд, відповідно до ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
автомобільний транспорт", нерегулярні
пасажирські перевезення - перевезення
пасажирів автобусом, замовленим
юридичною або фізичною особою з
укладанням письмового договору на
кожну послугу, в якому визначають
маршрут руху, дату та час перевезень,
інші умови перевезень та форму оплати
послуги, або перевезення за власний
кошт.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
автомобільний транспорт", регулярні
пасажирські перевезення - перевезення
пасажирів на автобусному маршруті
загального користування за умовами,
визначеними паспортом маршруту,
затвердженим в установленому порядку
органами виконавчої влади та органами
місцевого самоврядування або
уповноваженими органами Договірних
Сторін у разі міжнародних перевезень.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті
60 Закону України "Про автомобільний
транспорт", передбачена
відповідальність автомобільних
перевізників за надання послуг з
перевезень пасажирів та вантажів без
оформлення документів, перелік яких
визначений статтями 39 та 48 цього
Закону, в тому числі і договір із
замовником транспортних послуг,
відсутність якого стало причиною до
складання акта та в подальшому рішення
про застосування фінансових санкцій.

При цьому, статтею 1 Закону України "Про
автомобільний транспорт" встановлено,
що автомобільний перевізник - це
фізична або юридична особа, яка
здійснює на комерційній основі чи за
власний кошт перевезення пасажирів чи
(та) вантажів транспортними засобами.
Послугами ж з перевезення пасажирів чи
вантажів, згідно вказаної вище норми, -
є перевезення пасажирів чи вантажів
транспортними засобами на договірних
умовах із замовником послуги за плату.

Згідно статті 29 Закону України "Про
автомобільний транспорт",
автомобільним перевізником та
автомобільним самозайнятим
перевізником, які здійснюють
перевезення пасажирів на договірних
умовах, є суб'єкти господарювання, які
відповідно до законодавства та
одержаної ліцензії надають послуги за
договором перевезення пасажирів
транспортним засобом, що
використовується ними на законних
підставах.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте, суд зазначає, що відповідачем не
було надано жодних належних доказів, що
підтверджували б факт здійснення
позивачем нерегулярних пасажирських
перевезень на час оформлення акту
перевірки.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому
засіданні пояснили, що 28 березня 2014
року разом з позивачем знаходилися на
стоянці біля магазину «Еко-маркет» у м.
Київ. При цьому свідки підтвердили, що
ОСОБА_1 не здійснював пасажирських
перевезень у цей день, пасажири у
салоні його автомобіля були відсутні
та позивач перебував у м. Києві по
власних потребах.

Суд зауважує, що посилання відповідача
на трафарет на вітровому склі, не є
належним та допустимим доказом того, що
28.03.2014 ФОП ОСОБА_1 надавав послуги з
нерегулярних пасажирських перевезень.

Крім того, згідно акту перевірки від
28.03.2014 встановити яка особа управляла
транспортним засобом не є можливим,
оскільки відсутні будь-які дані, що
можуть ідентифікувати особу водія.

Таким чином, обґрунтованих підстав для
притягнення позивача до
відповідальності, передбаченої абз. 3 ч.
1 ст. 60 Законом України "Про
автомобільний транспорт" у відповідача
не було.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що постанова від 23.04.2014
№ 034131 про застосування
адміністративно-господарського штрафу
в розмірі 1700, 00 грн. прийнята в.о.
начальника Управління
Укртрансінспекції у Сумській області
необґрунтовано, без з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, тому вимоги
позивача щодо скасування оскаржуваної
постанови визнаються судом
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління
Укртрансінспекції у Сумській області
про скасування постанови -
задовольнити.

Скасувати постанову Управління
Укртрансінспекції у Сумській області
про застосування
адміністративно-господарського штрафу
від 23.04.2014 № 034131.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (42343, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_3)
судовий збір у розмірі 182 (сто
вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
Є.Д. Кравченко

З оригіналом згідно

Суддя
Є.Д. Кравченко

Повний текст постанови складений та
підписаний 04.07.2014.