Справа № К/9991/24092/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2014 р. м.
Київ К/9991/24092/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління праці
та соціального захисту населення
Торезької міської ради Донецької
області про поновлення строку
звернення до суду, визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити нарахування й виплату
різниці у компенсації при встановленні
вищої групи інвалідності, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 березня
2011 року, -

встановив:

ОСОБА_4 24 листопада 2010 року
звернувся в суд з позовом, у якому,
після зміни 12 січня 2011 року позовних
вимог, просив поновити строк звернення
до адміністративного суду як такий, що
пропущений з поважних причин, визнати
дії Управління праці та соціального
захисту населення Торезької міської
ради Донецької області протиправними і
зобов'язати відповідача здійснити йому
нарахування та виплату різниці в
компенсації у разі встановлення вищої
групи інвалідності в розмірі 9075
гривень.

Ухвалою Торезького міського
суду Донецької області від 4 лютого 2011
року поновлено ОСОБА_4 строк звернення
до адміністративного суду з 24 березня
2009 року по 23 травня 2010 року.

Постановою Торезького
міського суду Донецької області від 4
лютого 2011 року позов задоволено
частково. Визнано дії Управління праці
та соціального захисту населення
Торезької міської ради Донецької
області при визначенні позивачеві
різниці в компенсації у зв'язку з
встановленням йому вищої групи
інвалідності, такими, що не
відповідають вимогам статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
протиправними. Зобов'язано відповідача
здійснити ОСОБА_4 нарахування та
виплату різниці в компенсації у зв'язку
з встановленням йому вищої групи
інвалідності, пов'язаної з виконанням
обов'язків військової служби по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, у сумі 8980,20 гривень.
У іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22 березня

2011 року постанову Торезького міського
суду Донецької області від 4 лютого 2011
року скасовано, вказаний позов
залишено без розгляду.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм права,
просить скасувати ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22 березня 2011 року та залишити в силі
постанову Торезького міського суду
Донецької області від 4 лютого 2011 року.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до частини 1
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС (1 категорія), з 23
березня 2009 року йому було встановлено
ІІ групу інвалідності, до цього він мав
ІІІ групу інвалідності.

8 вересня 2010 року позивач
звернувся до Управління праці та
соціального захисту населення
Торезької міської ради Донецької
області із заявою щодо виплати йому
різниці в компенсації у разі
становлення вищої групи інвалідності
відповідно до статті 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі 15
мінімальних заробітних плат.

Відповідач 13 вересня 2010 року
(лист № Г-147-5.1-6.2) відмовив ОСОБА_4 у
здійсненні такої виплати, вказавши на
те, що йому нарахована різниця у
компенсаціях між ІІ та ІІІ групами
інвалідності в розмірі 94,80 гривень
згідно з постановою Кабінету Міністрів
України «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 26 липня
1996 року № 836. Виплата одноразової
компенсації позивачеві не
здійснювалась у зв'язку з арештом
коштів на рахунку, з якого проводиться
виплата компенсації.

24 листопада 2010 року ОСОБА_4
звернувся до суду з даним позовом.

Згідно довідки № 06/371,
виданої 4 лютого 2011 року Управлінням
праці та соціального захисту населення
Торезької міської ради Донецької
області, ОСОБА_4 вказана компенсація
призначена та виплачена згідно з
постановою Кабінету Міністрів України
«Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 26 липня 1996 року № 836 у
розмірі 94,80 гривень - 19 січня 2011 року.

Частиною 1 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Відповідно до частини 2
статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України (у редакції, чинній
на час звернення в суд з вказаним
позовом) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Частиною 1 статті 102 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що пропущений з поважних
причин процесуальний строк,
встановлений законом, може бути
поновлений, а процесуальний строк,
встановлений судом, - продовжений судом
за клопотанням особи, яка бере участь у
справі.

Згідно частини 1 статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Звертаючись в суд з даним
позовом ОСОБА_4 просив поновити строк
звернення до адміністративного суду як
пропущений з поважних причин,
обґрунтовуючи свої доводи різними
обставинами, та надав до суду
відповідні документи.

Суд першої інстанції
постановляючи 4 лютого 2011 року ухвалу
про поновлення ОСОБА_4 строку звернення
до адміністративного суду дійшов
висновку, що викладені позивачем
доводи для поновлення строку звернення
до суду заслуговують на увагу, та є
підстави для поновлення йому строку
звернення до адміністративного суду з
цим позовом.

Скасовуючи постанову
Торезького міського суду Донецької
області від 4 лютого 2011 року та
залишаючи позов без розгляду,
апеляційний суд виходив з того, що
позивачем без поважних причин
пропущено шестимісячний строк
звернення до адміністративного суду з
даним позовом, оскільки позовні вимоги
ОСОБА_4 стосуються здійснення
нарахування та виплати різниці у
компенсації при встановленні 23 березня
2009 року вищої групи інвалідності, а з
цим позовом він звернувся до суду
тільки 24 листопада 2010 року.

Проаналізувавши
вищезазначені норми права та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що скасовуючи рішення
суду першої інстанції та залишаючи
позов ОСОБА_4 без розгляду, апеляційний
суд дійшов помилкового висновку про
пропущення позивачем строку звернення
до адміністративного суду без поважних
причин, такий висновок зроблений без
урахування ухвали Торезького міського
суду Донецької області від 4 лютого 2011
року про поновлення ОСОБА_4 строку
звернення до адміністративного суду,
усіх обставин цієї справи та дати
фактичної виплати позивачеві вказаної
компенсації у розмірі 94,80 гривень.

Згідно частин 1, 4 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи для продовження розгляду є
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
постановлення незаконної ухвали, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі. Справа направляється до суду
апеляційної інстанції для продовження
розгляду або на новий розгляд, якщо
порушення допущені тільки цим судом. В
усіх інших випадках справа
направляється до суду першої
інстанції.

За таких обставин ухвала Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22 березня 2011 року підлягає
скасуванню, а справа - направленню до
суду апеляційної інстанції для
продовження розгляду.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити
частково.

Ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 березня
2011 року - скасувати, а справу за позовом
ОСОБА_4 до Управління праці та
соціального захисту населення
Торезької міської ради Донецької
області про поновлення строку
звернення до суду, визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити нарахування й виплату
різниці у компенсації при встановленні
вищої групи інвалідності - направити до
суду апеляційної інстанції для
продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.