Справа № 9101/163921/2012
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2014 рокусправа № 1170/2а-1950/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Теплоенергетик»

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 04
вересня 2012 року

у справі № 1170/2а-1950/12

за позовом Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Кіровоградської області ДПС

до комунального підприємства
«Теплоенергетик»

про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Кіровоградська об'єднана державна
податкова інспекція Кіровоградської
області ДПС звернулась до суду з
позовом до комунального підприємства
«Теплоенергетик», в якому просило
стягнути з КП «Теплоенергетик», який
має податковий борг, кошти з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника
на частину суми податкового боргу в
розмірі 3059320,98 грн. на користь
державного бюджету України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за
відповідачем рахується податковий
борг з податку на додану вартість в
сумі 3059320,92 грн., що складається з
наданих податковим органом розстрочок
сум грошового зобов'язання та поданих
до податкового органу податкових
декларацій, в яких узгоджено суму до
сплати в бюджет, проте у встановлені
строки сума податкового боргу не
сплачена. Позивач зазначає, за
наслідками застосованих до
відповідача заходів для стягнення
податкового боргу (направлення першої
та другої податкових вимог) вказаний
борг дотепер не погашений, що призвело
до звернення позивача з позовною
заявою до суду.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 04 вересня
2012 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з відповідача, який має
податковий борг, кошти з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника
на частину суми податкового боргу в
розмірі 3059320,92 грн. на користь
державного бюджету.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу (а. с. 120), в якій, посилаючись на
порушення судом норм чинного
законодавства, просить скасувати
постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 04.09.2012 та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у
відповідача відсутня можливість
погашення податкового боргу з огляду
на тяжке фінансове становище. Також
відповідач зазначає, що бюджетне
законодавство надає можливість
застосувати інший, альтернативний,
спосіб погашення податкового боргу -
шляхом проведення взаєморозрахунків
за участю коштів, виділених державою
для місцевих бюджетів у вигляді
субвенцій. Відповідач вказує, що
податковий борг в сумі 3059320,92 грн. не
підлягає стягненню в судовому порядку,
а підлягає погашенню відповідно до
порядку, визначеного Постановою
Кабінету Міністрів України від 11.06.2012
№517.

Представник сторін в судове засідання
не з'явились, про час і місце
апеляційного розгляду справи сторони
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, за відповідачем
рахується податковий борг з податку на
додану вартість в сумі 3 059 320,92 грн., який
складається з наданих податковим
органом розстрочень сум грошового
зобов'язання та податкових декларацій
з податку на додану вартість, якими
узгоджено суму податкових зобов'язань,
і не сплачено.

У зв'язку з наведеним позивачем
нарахований податковий борг по строку
сплати, а саме: 14.09.2011 - нараховано 84779,45
грн. відповідно до Рішення про
розстрочення грошових зобов'язань №5
від 28.01.2011 (у зв'язку з частковим
погашенням суми в розмірі 40068,88 грн.,
борг складає 44710,57 грн.); 15.09.2011 -
нараховано 111603,22 грн. відповідно до
Рішення про розстрочення грошових
зобов'язань №6 від 02.03.2011; 15.09.2011 -
нараховано 71466,33 грн. відповідно до
Рішення про розстрочення грошових
зобов'язань №7 від 30.03.2011; 15.09.2011 -
нараховано 74508,12 грн. відповідно до
Рішення про розстрочення грошових
зобов'язань №8 від 29.04.2011; 15.09.2011 -
нараховано 16864,66грн. відповідно до
Рішення про розстрочення грошових
зобов'язань №14 від 30.06.2011; 10.10.2011 -
нараховано 27999,57 грн. відповідно до
Рішення про розстрочення грошових
зобов'язань №11 від 30.05.2011, 14.10.2011 -
нараховано 84779,45 грн. відповідно до
Рішення про розстрочення грошових
зобов'язань №5 від 28.01.2011; 14.10.2011 -
нараховано 111603,22 грн. відповідно до
Рішення про розстрочення грошових
зобов'язань №6 від 02.03.2011; 4.10.2011 -
нараховано 71466,33 грн. відповідно до
Рішення про розстрочення грошових
зобов'язань №7 від 30.03.2011; 14.10.2011 -
нараховано 74508,12 грн. відповідно до
Рішення про розстрочення грошових
зобов'язань №8 від 29.04.2011; 14.10.2011 -
нараховано 16864,66 грн. відповідно до
Рішення про розстрочення грошових
зобов'язань №14 від 30.06.2011; 30.10.2011 -
нараховано 92,00 грн. згідно податкової
декларації з податку на додану
вартість № від 20.10.2011 року за
вересень 2011 року;10.11.2011 - нараховано
27999,57 грн. відповідно до Рішення про
розстрочення грошових зобов'язань №11
від 30.05.2011; 14.11.2011 - нараховано 84779,45 грн.
відповідно до Рішення про розстрочення
грошових зобов'язань №5 від 28.01.2011;
15.11.2011 - нараховано 111603,22 грн. відповідно
до Рішення про розстрочення грошових
зобов'язань №6 від 02.03.2011; 15.11.2011 -
нараховано 71466,33 грн. відповідно до
Рішення про розстрочення грошових
зобов'язань №7 від 30.03.2011; 15.11.2011 -
нараховано 74508,12 грн. відповідно до
Рішення про розстрочення грошових
зобов'язань № 8 від 29.04.2011; 15.11.2011 -
нараховано 16864,66 грн. відповідно до
Рішення про розстрочення грошових
зобов'язань №14 від 30.06.2011; 30.11.2011 -
нараховано 397,00 грн. згідно податкової
декларації з податку на додану
вартість № від 21.11.2011 року за
жовтень 2011 року; 09.12.2011 - нараховано 27999,57
грн. відповідно до Рішення про
розстрочення грошових зобов'язань №11
від 30.05.2011; 14.12.2011 - нараховано 84779,45 грн.
відповідно до Рішення про розстрочення
грошових зобов'язань №5 від 28.01.2011;
15.12.2011 р. нараховано 111603,22 грн.
відповідно до Рішення про розстрочення
грошових зобов'язань №6 від 02.03.2011 р.;
15.12.2011 р. нараховано 71466,33 грн.
відповідно до Рішення про розстрочення
грошових зобов'язань №7 від 30.03.2011 р.;
15.12.2011 р. нараховано 74508,12 грн.
відповідно до Рішення про розстрочення
грошових зобов'язань №8 від 29.04.2011 р.;
15.12.2011 р. нараховано 16864,66 грн.
відповідно до Рішення про розстрочення
грошових зобов'язань №14 від 30.06.2011 р.;
30.12.2011 р. нараховано згідно податкової
декларації з податку на додану
вартість № від 20.12.2011 року за
листопад 2011 року - 663 775,00 грн.; 01.03.2012 р.
нараховано згідно податкової
декларації з податку на додану
вартість № від 20.02.2012 року за
січень 2012 року - 200 000 грн. (на іншу суму -
1034217 грн. надано розстрочку відповідно
до рішення №1 від 30.03.2012 року); 30.03.2012 -
нараховано згідно податкової
декларації з податку на додану
вартість № від 20.03.2012 року за
лютий 2012 року - 150 000 грн. (на іншу суму - 1
654 984 грн. надано розстрочку відповідно
до рішення №2 від 30.03.2012 року); 10.05.2012 -
нараховано 225990,0 грн. відповідно до
Рішення про розстрочення грошових
зобов'язань №7 від 28.04.2012; 14.05.2012 -
нараховано 114913,0 грн. відповідно до
Рішення про розстрочення грошових
зобов'язань №1 від 30.03.2012 р.; 21.05.2012 -
нараховано 183887,11 грн. відповідно до
Рішення №2 від 30.03.2012.

Також відповідачем нараховано пеню на
загальну суму 39459,67 грн.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції.

З 01.01.2011 порядок погашення податкового
боргу врегульований Податковим
кодексом України.

За приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковим боргом є сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1
статті 16 Податкового кодексу України
платники податків зобов'язані
сплачувати податки та збори у строки та
в розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового
кодексу України встановлено, що
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджено та
відповідачем не заперечується, що
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 3 059 320,92 грн.
відповідно до поданих податкових
декларацій з податку на додану
вартість є узгодженими, проте не
сплаченими у визначений
законодавством строк.

За правилами п.59.1 ст.59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

За визначенням в пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК
України податкова вимога - письмова
вимога органу державної податкової
служби до платника податків щодо
погашення суми податкового боргу.

Відповідно до п.59.3 ст.59 ПК України
податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання.

Пунктом 59.4. ст.59 Податкового кодексу
України передбачено, що податкова
вимога надсилається також платникам
податків, які самостійно подали
податкові декларації, але не погасили
суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога повинна містити
відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

Оскільки податковий борг у
підприємства по платежам до бюджету
виник ще під час дії Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
перед бюджетами та державними
цільовими фондами», податковим органом
в порядку, передбаченому з пп.6.2.2, 6.2.3
п.6.2 ст.6 вказаного Закону на адресу
відповідача надіслано першу податкову
вимогу №1/462 від 02.11.2001 на загальну суму
16813,88 грн., яка отримана відповідачем
12.03.2002 та другу податкову вимогу №2/1816
від 11.04.2002 на загальну суму 240971,67 грн.,
яка отримана відповідачем 24.05.2002.

На момент звернення податкового органу
до суду з даним поданням, відповідачем
сума податкового боргу не погашена.

За умови, якщо сума податкового боргу,
зазначена в податкових вимогах,
добровільно не погашена, інші
законодавчо встановлені підстави для
відкликання податкових вимог відсутні,
у податкового органу відповідно до
приписів ст.6 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», ст.59 Податкового кодексу
України, який набрав чинності з 01.01.2011,
відсутні правові підстави для
формування та надсилання платнику
податку окремої податкової вимоги на
суму нового податкового боргу.

Відповідно до п.59.5 Податкового кодексу
України у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Відповідно до п.п.88.1, 88.2 ст.88 ПК України
з метою забезпечення виконання
платником податків своїх обов'язків,
визначених цим Кодексом, майно
платника податків, який має податковий
борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає
згідно з цим Кодексом та не потребує
письмового оформлення. Право
податкової застави виникає, зокрема, у
разі несплати у строки, встановлені
цим Кодексом, суми грошового
зобов'язання, самостійно визначеної
платником податків у податковій
декларації, - з дня, що настає за
останнім днем зазначеного строку
(пп.89.1.1 п.89.1 ст.89 ПК України).

Відповідно до абз.2 пп.14.1.155 п.14.1 ст.14 ПК
України у разі невиконання платником
податків грошового зобов'язання,
забезпеченого податковою заставою,
орган стягнення у порядку, визначеному
цим Кодексом, звертає стягнення на
майно такого платника, що є предметом
податкової застави.

Стаття 87 ПК України визначає джерела
сплати грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків, а саме: джерелами самостійної
сплати грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків є будь-які власні кошти, у тому
числі ті, що отримані від продажу
товарів (робіт, послуг), майна, випуску
цінних паперів, зокрема корпоративних
прав, отримані як позика кредит), та з
інших джерел, з урахуванням
особливостей, визначених цією статтею,
а також суми надміру сплачених
платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом,
зокрема, п.87.3 ст.87 ПК України, а також
іншими законодавчими актами (п.87.2 ст.87
ПК України).

У відповідності до п.п. 95.1 та 95.2 ст. 95
Податкового кодексу України, орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу
України, стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Зважаючи на той факт, що за позивачем
рахується податковий борг зі сплати
податку на додану вартість, податковим
органом дотримана законодавчо
встановлена процедура погашення
податкового боргу платника податків,
колегія суддів доходить висновку про
правомірність рішення суду першої
інстанції про стягнення з відповідача
коштів з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника на
частину суми податкового боргу в
розмірі 3 059 320,92 грн.

Посилання Відповідач на необхідність
застосування у правовідносинах, що
виникли, положень Постанови Кабінету
Міністрів України №517 від 11.06.2012 «Про
затвердження Порядку та умов надання у
2012 році субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування» не приймаються
колегією суддів до уваги.

Вказаним Порядком визначається
механізм перерахування і надання у 2012
році субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування (далі - заборгованість)
та вказаним Порядком не регулюються
правовідносин, що виникають між
органом податкової служби та платником
податків.

З огляду на вище викладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
під час розгляду справи в повному
обсязі дослідив обставини, які мають
значення для справи, ухвалив законне та
обґрунтоване рішення про задоволення
позовних вимог.

Передбачених статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення не вбачається, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Теплоенергетик»
залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 04 вересня
2012 року у справі № 1170/2а-1950/12 - залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко