Справа № 2а-7302/10/0870
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 року м.
Київ К/800/19152/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Суддя-доповідач:Вербицька
О.В.Судді: Маринчак Н.Є. Муравйов
О.В.розглянувши у попередньому
судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 24.12.2012 р.

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 13.02.2014 р.

у справі № 2а-7302/10/0870

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сантехніка ЗАЗ»

до Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Запоріжжя
Запорізької області Державної
податкової служби

про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сантехніка ЗАЗ»
(далі - позивач, ТОВ «Сантехніка ЗАЗ»)
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Запоріжжя
Запорізької області Державної
податкової служби (далі - відповідач,
ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя)
про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 24.12.2012 р.
позов задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано частково
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Ленінському районі м. Запоріжжя від
15.09.2010 № /3 в частині штрафних
санкцій у розмірі 86 350,00 грн. В іншій
частині в задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 13.02.2014 р. постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
24.12.2012 р. залишено без змін.

У касаційній скарзі ДПІ у Ленінському
районі м. Запоріжжя, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
24.12.2012 р. та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 13.02.2014 р. і ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач письмових заперечень на
касаційну скаргу відповідача не надав.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку про
наступне.

ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя
проведено планову виїзну перевірку ТОВ
«Сантехніка ЗАЗ» з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.01.2008 р. по 30.06.2009 р., валютного
та іншого законодавства за період з
01.01.2008 р. по 30.06.2009 р., за результатами
якої складено акт від 21.12.2009 № 4135/23-33431965.

В акті перевірки зазначено порушення
позивачем: п. 1.22, 1.32 ст. 1, пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4,
п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, п. 5.9 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємства», в результаті чого
позивачем занижено податок на прибуток
у періоді, що перевірявся всього у сумі
407 883,00 грн.; п. 1.8 ст. 1, пп. 7.4.1 пп. 7.4.5 пп.
7.7.1, пп. 7.7.2 п. 7.7. ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість», що
призвело до завищення позивачем суми
бюджетного відшкодування ПДВ за
травень 2008 року - 7342,05 грн. та за червень
2008 року - 3951,02 грн.; п. 1.4, п. 1,6 ст. 1, п. 3.1.1
ст. 3 Закону України «Про податок на
додану вартість», а саме позивачем
занижено суму податкового зобов'язання
з податку на додану вартість з операцій
з відступлення часток в статутному
капіталі інших юридичних осіб на
загальну суму 627 711,10 грн.; пп. 7.4.4 п. 7.4 ст.
7 Закону України «Про податок на додану
вартість», що призвело до завищення
суми податкового кредиту на 187 170,00 грн.;
пп. 6.3.2 п. 6.3 ст. 6, пп. 19.2 «а» ст.19 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб», а саме у липні 2008 та у
лютому 2008 позивачем застосовувалась
соціальна пільга з податку з доходів
фізичних осіб у випадку, коли
працівники при звільненні з роботи,
працювали неповний податковий місяць,
що призвело до заниження суми
податкового зобов'язання на 75,18 грн.

На підставі акта перевірки податковим
органом прийнято: податкове
повідомлення-рішення № /0 від
21.01.2010 р. про сплату 611 824,50 грн.
податкового зобов'язання з податку на
прибуток в т.ч. 203 941,50 грн. штрафної
(фінансової) санкції; податкове
повідомлення-рішення № /0 від
21.01.2010 р. про сплату 280 716,00 грн.
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в т.ч. 93 572,00 грн.
штрафної (фінансової) санкції;
податкове повідомлення-рішення №
/0 від 21.01.2010 р. про завищення суми
ПДВ до відшкодування за січень 2009 у
сумі 66 847,00 грн. в т.ч. штрафна (фінансова)
санкція у розмірі 33 423,50 грн.

Позивач не погодившись з податковими
рішеннями від 21.01.2010 № /0, № /0,
№ /0 звернувся до відповідача з
первинною скаргою.

Рішенням ДПІ у Ленінському районі м.
Запоріжжя про результати розгляду
первинної скарги від 16.04.2010 № 5943/10/25-5
скарга позивача залишена без
задоволення, а податкові
повідомлення-рішення від 21.01.2010 №
/0, № /0, № /0 без змін.

Позивач не погодившись з рішенням ДПІ у
Ленінському районі м. Запоріжжя 16.04.2010
№ 5943/10/25-5 оскаржив податкові
повідомлення-рішення від 21.01.2010
№/0, № /0, № /0 до ДПА у
Запорізький області шляхом подання
відповідної скарги.

30.04.2010 позивачем від ДПІ у Ленінському
районі м. Запоріжжя отримані наступні
податкові повідомлення - рішення: №
/1 від 26.04.2010 про сплату 611 824,50 грн.
податкового зобов'язання з податку на
прибуток в т.ч. 203 941,50 грн. штрафної
(фінансової) санкції; № /1 від
26.04.2010 про сплату 280 716,00 грн. податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в т.ч. 93 572,00 грн. штрафної
(фінансової) санкції; № /1 від
26.04.2010 про завищення суми ПДВ до
відшкодування за січень 2009 у сумі 66 847,00
грн. в т.ч. штрафна (фінансова) санкція 33
423,50 грн.

Позивач не погодившись з податковими
рішеннями від 26.04.2010 № /1, №/1,
№ /1 оскаржив їх в
адміністративному порядку.

Рішенням ДПА у Запорізький області про
результати розгляду повторних скарг
від 25.06.2010 р. № 2712/10/25-020 скасовано:
податкове повідомлення - рішення ДПІ у
Ленінському районі м. Запоріжжя від
21.01.2010 р. № /0 в частині 396 171,00 грн.
та 111 735,50 грн. штрафних (фінансових)
санкцій; податкове повідомлення
рішення ДПІ у Ленінському районі м.
Запоріжжя від 21.01.2010 р. № /0;
податкове повідомлення рішення ДПІ у
Ленінському районі м. Запоріжжя від
21.01.2010 р. № /0.

Відповідно до пп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» у разі коли контролюючий
орган самостійно донараховує суму
податкового зобов'язання платника
податків за підставами, викладеними у
підпункті «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2
статті 4 цього Закону, такий платник
податків зобов'язаний сплатити штраф у
розмірі десяти відсотків від суми
недоплати (заниження суми податкового
зобов'язання) за кожний з податкових
періодів, установлених для такого
податку, збору (обов'язкового платежу),
починаючи з податкового періоду, на
який припадає така недоплата, та
закінчуючи податковим періодом, на
який припадає отримання таким
платником податків податкового
повідомлення від контролюючого органу,
але не більше п'ятдесяти відсотків
такої суми та не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян сукупно за весь строк
недоплати, незалежно від кількості
податкових періодів, що минули.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДПІ у Ленінському
районі м. Запоріжжя визначила позивачу
податкове зобов'язання з податку на
прибуток у розмірі 11712,00 грн. та
нарахувала на вказану суму штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 92 296,00 грн.,
що перевищує максимальний розмір
штрафу, встановлений пп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами».

Отже, максимальний 50% розмір штрафу,
який відповідач може застосувати до
позивача, становить 5856,00 грн., замість
нарахованого 92 206,00 грн., тобто різниця
становить 86 350,00 грн.

Таким чином, саме за вищевказаних
обставин справи, суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли
правильного висновку, з яким
погоджується колегія суддів
касаційної інстанції, щодо
обґрунтованості заявлених позивачем
вимог в частині скасування податкового
повідомлення-рішення ДПІ у Ленінському
районі м. Запоріжжя від 15.09.2010 № /3
в частині штрафних санкцій у розмірі 86
350,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що в межах касаційної
скарги порушень судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено,
правова оцінка обставин у справі дана
вірно.

За таких обставин, касаційна скарга
відповідача підлягає відхиленню, а
постанова Запорізького окружного
адміністративного суду від 24.12.2012 р. та
ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 13.02.2014 р. залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210, 214 - 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області відхилити.

2.Постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
24.12.2012 р. та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 13.02.2014 р. залишити без змін.

3.Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач
О.В. Вербицька

Судді
Н.Є.
Маринчак

О.В.
Муравйов