Справа № 2а-16946/2011
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2014 рокусправа № 2а-16946/2011
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Іванова С.М.

суддів: Чабаненко
С.В. Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Мелітипольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 01
вересня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Мелітопольському районі Запорізької
області про перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в
якому просить визнати протиправними
дії відповідача щодо не включення до
складової заробітної плати інших
виплат згідно з довідкою управління
Пенсійного фонду України в
Мелітопольському районі Запорізької
області від 30.03.2011 року № 71 та
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Мелітопольському
районі Запорізької області провести
перерахунок пенсії у відповідності до
вимог ст.ст. 37, 37-1 Закону України «Про
державну службу» шляхом включення до
складової заробітної плати інших
виплат згідно з довідкою
Мелітопольської об'єднаної держаної
податкової інспекції в м. Мелітополі
Запорізької області від 30.03.2011 року № 71
з 15.04.2011 року та виплатити недоотриману
пенсію, посилаючись на те, що 15.04.2011 року
остання звернулась до відповідача з
письмовою заявою про здійснення
перерахунку пенсії та включенням до
складової заробітної плати інших
виплат, а саме матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових та
матеріальної допомоги на оздоровлення,
але відповіддю від 04.06.2011 року №1890/П-6 їй
відмовлено в перерахунку.

Постановою Мелітипольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 01 вересня 2011
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що бездіяльність
відповідача щодо не включення до
складової заробітної плати інших
виплат згідно з довідкою
Мелітопольської об'єднаної держаної
податкової інспекції в м. Мелітополі
Запорізької області від 30.03.2011
року № 71 - є правомірною.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, у поданій
апеляційній скарзі відповідач, вказує
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
останньої, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_1 працювала в Мелітопольській
об'єднаній держаній податковій
інспекції Запорізької області і 10.02.2011
року їй призначена пенсія державного
службовця на підставі Закону України
«Про державну службу».

Відповідно до статті 37 Закону України
"Про державну службу" від
16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі за
текстом - Закон) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 24
березня 1995 року № 108/95 ВР «Про
оплату праці» встановлено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, заохочувальні та
компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Частинами 6, 7 цієї ж статті визначено,
що державним службовцям можуть
встановлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2
Постанови Кабінету Міністрів України
"Про упорядкування структури
та умов оплати праці працівників
апарату органів виконавчої влади,
органів прокуратури, судів та інших
органів" від 09.03.2006 року № 268 надано
право керівникам органів, зазначених у
пункті 1 цієї Постанови, у межах
затвердженого фонду оплати праці
надавати працівникам матеріальну
допомогу для вирішення соціально -
побутових питань та допомогу для
оздоровлення при наданні щорічної
відпустки у розмірі, що не перевищує
середньомісячної заробітної плати
працівника (місячного грошового
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького складу).

Аналіз наведених положень
законодавства дає підстави для
висновку, що матеріальна допомога на
оздоровлення та допомога для вирішення
соціально-побутових питань входять до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
від 5 листопада 1991 року № 1788-XII
"Про пенсійне забезпечення"
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.
Зокрема частиною 1 даної статті
передбачено, що до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (надалі
- Закон № 1058-IV) визначає виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Так, зокрема, до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

З матеріалів справи вбачається, що
сторонами не заперечувався факт про те,
що на суми матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, нараховані
та сплачені страхові внески на
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування.

З урахуванням викладеного, висновки
суду першої інстанції про
правомірність оскаржуваних дій
відповідача є помилковим, тому як не
ґрунтуються на нормах вищезазначеного
законодавства.

В даному випадку підлягають
застосуванню спеціальні норми, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, зокрема, стаття 41
Закону № 1058-IV та стаття 66
Закону № 1788-XII, натомість положення
Законів № 3723-XII та №108/95-ВР відносно
спірних правовідносин є загальними.
Відповідна правова позиція висловлена
і Верховним Судом України в Постанові
від 20 лютого 2012 року (справа № 21 - 430а11),
яке з урахуванням ч. 2 ст. 244-2 КАС України
обов'язково враховується при винесенні
рішення по справі.

При цьому, колегія суддів звертає увагу
на те, що відповідно до
ч. 4 ст. 45 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" перерахунок пенсії
проводиться у разі виникнення права на
підвищення пенсії - з першого числа
місяця, в якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву подано пенсіонером до 15 числа
включно, і з першого числа наступного
місяця, якщо відповідну заяву подано
пенсіонером після 15 числа.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що оскільки із заявою щодо перерахунку
розміру пенсії позивач звернулась 15
квітня 2011 року, відповідно такий
перерахунок пенсії призначеної
відповідно до Закону України "Про
державну службу", з урахуванням
приписів ст. 11 КАС Укрїни, має бути
здійснений відповідачем з 01 квітня 2013
року.

При цьому, слід зауважити, що
відповідні виплати повинні
проводитись до відповідних змін в
законодавстві, що регулює дані
правовідносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

За таких підстав, колегія суддів
приходить до висновку, що позовні
вимоги щодо перерахунку та виплати
недоотриманої пенсії з урахуванням сум
виплаченої допомоги на оздоровлення та
вирішення соціально - побутових питань
є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, а відтак
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню з прийняттям нового рішення
про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 202, 205, 207 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити повністю.

Постанову Мелітипольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 01 вересня 2011
року - скасувати, та прийняти нову про
задоволення адміністративного позову.

Визнати протиправними дії
управління Пенсійного фонду України в
Мелітопольському районі Запорізької
області щодо не включення ОСОБА_1 до
складової заробітної плати
матеріальної допомоги для вирішення
соціально - побутових питань та
допомоги на оздоровлення, згідно
довідки від 30.03.2011 року № 71.

Зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Мелітопольському районі Запорізької
області здійснити ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, з 01.04.2011
року перерахунок та виплату пенсії
державного службовця, виходячи з
розміру заробітної плати, вказаної в
довідці про заробітну плату від
30.03.2011 року № 71, шляхом включення до
складової заробітної плати
матеріальної допомоги для вирішення
соціально - побутових питань та
допомоги на оздоровлення, з
урахуванням виплачених сум.

Постанова суду набирає законної
сили з моменту проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого адміністративного суду
України протягом 20 днів відповідно до
ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай