Справа № 826/105/13-а
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/105/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Шостак О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Шостака О.О.,

суддів:
Мамчура Я.С., Желтобрюх І.Л.,

при секретарі:
Лебедєвій Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в м. Києві апеляційну скаргу
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Харківській області на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від "31" січня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Епіцентр К" до
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Харківській області про визнання
протиправними дії, визнання
протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2013 року позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Харківській області у якому просив
визнати протиправними дії
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Харківській області, визнати
протиправною та скасувати постанову
про накладення штрафних санкцій №
08-05/3/14 від 05.12.2012 року, передбачених ст. 44
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції». Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
"31" січня 2013 року позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими
рішеннями, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції від
31.01.2013 року та прийняте нове рішення,
яким відмовити в задоволені позову.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом
першої інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Харківській області - задовольнити, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від "31" січня 2013 року -
скасувати, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ст. 202 КАС України підставами для
скасування постанови або ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення є: неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Як було встановлено судом першої
інстанції, у період з 04 грудня по 05
грудня 2012 року Територіальним
управлінням Державної служби
гірничого нагляду та промислової
безпеки України у Харківській області,
на підставі направлення на проведення
перевірки від 30.11.2012 року № 08-01-26.05/8134
було проведено планову виїзну
перевірку дотримання вимог
законодавства про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової продукції
Будівельно-господарського
гіпермаркету «Епіцентр-К» ТОВ
«Епіцентр К», за адресою: м. Харків,
проспект Гагаріна, 352, про що було
складено акт перевірки характеристик
продукції від 05.12.2012 р. № 08-05/1/15.

У вказаному Акті
перевірки зазначена продукція, що на
думку відповідача, не відповідає
вимогам Технічного регламенту засобів
індивідуального захисту,
затвердженого постановою Кабінету від
27.08.2008 № 761.
На підставі
Акту перевірки характеристик
продукції від 05.12.2012 року № 08-05/1/15 та
сценарного плану до акту, відповідачем
було винесено постанову від 05.12.2012 року
№ 08-05/3/14 про накладення штрафних
санкцій, передбачених частиною 3
статтею 44 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» (далі -
постанова), якою до позивача за
розповсюдження продукції щодо якої
неналежно застосовано Національний
знак відповідності (Рукавички NI 155 з
повним нітриловим покриттям МБС
(синього кольору, р.10) Venitex 20806062;
Рукавички VE 730 трикотаж з латексним
покриттям р.08 Panoply 10302887; Окуляри захисні
полікарбонат Venitex Kilimnofu 100 Venitex 20801076;
Окуляри захисні Ruiz 2 із полікарбонату
Delta Plus Venitex 20801045; Маска захисна Expert F-101-А
прозора Expert tools 20803053; Щиток захисний тип
НБТ-1 - 20803137; Захисний костюм від дощу EN
400 Panoply 10315769; Взуття Jumper S1 P р.43 Tiger Steel
10315787) застосовано штраф у розмірі 600
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 10 200, 00 грн.
Не
погоджуючись з вищевикладеними
обставинами, позивач звернувся до суду
з відповідним позовом.

Окружний адміністративний суд м. Києва
прийшов до висновку про необхідність
задовольнити позовні вимоги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не доведено
правомірності дій щодо проведення у
період з 04 по 05 грудня 2012 року планової
виїзної перевірки характеристик
продукції, складання акту перевірки
характеристик продукції від 05.12.2012 року
№ 08-05/1/15 та винесення постанови від
05.12.2012 року № 08-05/3/14 про накладення
штрафних санкцій та правомірності
прийняття постанови від 05.12.2012 року №
08-05/3/14 про накладення штрафних санкцій,
передбачених ст. 44 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» № 2735-17 від 02.12.2012
року. Колегія суддів не
погоджується з даним висновком суду
першої інстанції, враховуючи наступне.

Задовольнючи
позовні вимоги, суд першої інстанції
прийшов до висновку, що у період з 02
грудня по 11 грудня 2012 року Державна
служба гірничого нагляду та
промислової безпеки України не мала
повноважень у сфері здійснення
державного ринкового нагляду.
Колегія суддів не
погоджується з даним висновком суду
першої інстанції, враховуючи настпне.

Відповідно до
статті 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.
У відповідності до частини 1
статті 1 розділу І Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» від 02.12.2010 р. №
2735-УІ Постановою Кабінет у Міністрів
України від 01 червня 2011 р. № 573 „Про
затвердження переліку органів
державного ринкового нагляду та сфер
їх відповідальності" (чинна з 05 липня 2011
р.) Державну службу гірничого нагляду
та промислової безпеки України визнано
органом ринкового нагляду. Згідно
Переліку органів державного ринкового
нагляду та сфер їх відповідальності,
затвердженому цією ж постановою,
визначено сферу відповідальності
Держгірпромнагляду -види продукції.
Одним з цих видів продукції є - засоби
індивідуального захисту, на який
поширюється дія Постанови Кабінету
Міністрів України від 27 серпня 2008 р. №
761 "Про затвердження Технічного
регламенту засобів індивідуального
захисту".
Законом України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо діяльності
Міністерства фінансів України,
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України, інших центральних
органів виконавчої влади, діяльність
яких спрямовується та координується
через відповідних міністрів» від 16.10.2012
р. № 5463- VI внесено зміни у Закон України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції»,
зокрема у частині 6 статті 10 слова
«Кабінетом Міністрів України» було
замінено словами «Президентом
України». Ці зміни набули чинності 02
грудня 2012 року. Указом Президента
України від 06 грудня 2012 року № 685/2012
«Про внесення змін до Положення про
Державну службу гірничого нагляду та
промислової безпеки України» (набрав
чинності 11.12.2012 р.), у зв'язку з визнанням
Держгірпромнагляду Постановою
Кабінету Міністрів України від 01
червня 2011 р. № 573 „Про затвердження
переліку органів державного ринкового
нагляду та сфер їх відповідальності"
органом ринкового нагляду, внесено
відповідні зміни до існуючого
Положення Держгірпромнагляду, щодо
здійснення ним державної політики у
сфері ринкового нагляду.
Таким чином
метою цього Указу є приведення у
відповідність до діючих норм
законодавства «Положення про Державну
службу гірничого нагляду та
промислової безпеки України» від Об
квітня 2011 р. № 408, а не визнання
Держгірпромнагляду органом ринкового
нагляду, а з 02 грудня 2012 органи
ринкового нагляду та сфери їх
відповідальності мають визначатися не
Кабінетом Міністрів України, а
Президентом України. Скасування, або
тимчасове припинення дії Постанови
Кабінету Міністрів України від 01
червня 2011 р. № 573 „Про затвердження
переліку органів державного ринкового
нагляду та сфер їх відповідальності"
Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
діяльності Міністерства фінансів
України, Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України, інших
центральних органів виконавчої влади,
діяльність яких спрямовується та
координується через-відповідних
міністрів» від 16.10.2012 р. № 5463- VI та
Указом Президента України від 06 грудня
2012 року № 685/2012 «Про внесення змін до
Положення про Державну службу
гірничого нагляду та промислової
безпеки України»,іншим законодавчими
актами не передбачалось. Тобто
Постанова КМУ № 573 не припиняла своєї
чинності, а Держгірпромнагляд та його
територіальні підрозділи з 05 липня 2011
року є органами ринкового нагляду та не
втрачали повноважень у сфері
здійснення державного ринкового
нагляду.
Згідно частини 3 статті 23
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції» планові перевірки
характеристик продукції проводяться у
розповсюджувачів цієї продукції, а
позапланові - у розповсюджувачів та
виробників такої продукції.

Під-час перевірки, на
виконання пункту 1 частини 5 статті 8
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції», TOB «Епіцентр К» було надано
документацію, яка дала змогу
ідентифікувати суб'єктів
господарювання які поставили їм
відповідну продукцію та таким чином
доказали що гіпермаркет «Епіцентр К» TOB
«Епіцентр К» не виробник цієї
продукції, а є її розповсюджувачем.

Частина 1 статті 1 Закону України «Про
загальну безпечність нехарчової
продукції» визначає терміни:

- розповсюдження
продукції - поява продукції на ринку
України після введення її в обіг;
- розповсюджувач - будь-яка інша, ніж
виробник або імпортер, фізична чи
юридична особа в ланцюгу постачання
продукції, яка пропонує продукцію на
ринку України. Також,
уповноваженими особами гіпермаркету
«Епіцентр К» TOB «Епіцентр К» з метою
ідентифікації продукції, що
пропонується, органу ринкового нагляду
надано цінники (штрих-коди) на
зазначені артикули.

Посадовими особами, що здійснювали
перевірку характеристик продукції у
пункті 9 розділу І Акту прямо
зазначено, що «розповсюджувач ( в особі
- гіпермаркету «Епіцентр К» TOB
«Епіцентр К») допустив надання
продукції на ринку...».
Постанова Кабінету
Міністрів України від 27 серпня 2008 p. N 761
«Про затвердження Технічного
регламенту засобів індивідуального
захисту» затверджена" відповідно до
статті 14 Закону України "Про стандарти,
технічні регламенти та процедури
оцінки відповідності". Згідно
цієї постанови Кабінет Міністрів
України постановив:
1. Затвердити Технічний
регламент засобів індивідуального
захисту.

2. Державному комітетові з промислової
безпеки, охорони праці та гірничого
нагляду забезпечити впровадження
Технічного регламенту, затвердженого
цією постановою, та здійснення
контролю за дотриманням його вимог.

Судом 1-ї інстанції не було взято до
уваги, що продукція, на час перевірки,
не відповідала встановленим вимогам,
що було зазначено в Акті перевірки та
зафіксовано у фототаблиці до Акту
перевірки.

Крім того, статтею 33 Закону України
«Про стандарти, технічні регламенти та
процедури оцінки відповідності»
передбачено: «Кабінет Міністрів
України визначає зразок (опис) та
затверджує правила застосування
Національного знака відповідності, що
використовується для засвідчення
відповідності технічним регламентам».

Постанова КМУ від 29 листопада 2001 pоку №
1599 «Про затвердження опису та правил
застосування національного знака
відповідності» передбачає: «Знак
відповідності наноситься на виріб
та/або на етикетку, тару, пакування,
експлуатаційну та товаросупровідну
документацію тощо, якщо інше не
передбачено відповідним технічним
регламентом. Місце та спосіб нанесення
(друкування, наклеювання, гравірування,
травлення, штампування, лиття тощо)
знака відповідності визначається
виробником продукції».

Пунктом 51 Постанови Кабінету Міністрів
України від 27 серпня 2008 p. N 761 «Про
затвердження Технічного регламенту
засобів індивідуального захисту»
визначено: «Під час проведення оцінки
відповідності виробник або його
уповноважена особа чи постачальник:

- складає декларацію про
відповідність згідно з додатком, яку
пред'являє на вимогу призначених
органів державної влади;

- маркує кожну одиницю засобу
захисту національним знаком
відповідності згідно з постановою
Кабінету Міністрів України від 29
листопада 2001 p. N 1599 "Про затвердження
опису та правил застосування
національного знака відповідності"

Національний знак відповідності, який
повинен легко читатися і не стиратися
протягом передбачуваного строку
служби, наноситься на видному місці
кожного засобу захисту, що
постачається на ринок, та його
упаковці».

В свою чергу суд першої інстанції не
звернув увагу на те, що у пункті 1
розділу І Акта зазначено, що вся
продукція з першої по восьму позиції
під час перевірки не відповідала
встановленим вимогам, а саме:
маркування засобів індивідуального
захисту національним знаком
відповідності нанесено з порушенням
встановлених вимог (маркування
здійснено на клаптиках звичайного
паперу, шляхом його приклеювання на
етикетки, або продукцію чи її
упакування, легко стирався
(відклеювався) та не забезпечував його
наявності протягом передбачуваного
строку служби, чим було порушено пункт
51 Технічного регламенту засобів
індивідуального захисту затвердженого
постановою КМУ від 27.08.2008 р.№761.

Крім того у пункті 2 Акту зафіксовано
порушення пункту 19 Технічного
регламенту засобів індивідуального
захисту затвердженого постановою КМУ
від 27.08.2008 р. № 761.

Відповідно до п. 2 частини 7 та з
урахуванням частини 8 статті та 1
частини 9 статті 23 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції», передбачено, що
під час невиїзної перевірки
характеристик продукції у випадках,
передбачених цим Законом, перевірці
підлягають такі документи (їх копії) та
інформація:

2) супровідна документація, що
додається до відповідної продукції
(включаючи інструкцію щодо
користування продукцією)

Під час виїзної перевірки
характеристик продукції може
проводитися перевірка документів (їх
копій) та інформації, зазначених у
частині сьомій цієї статті, . а також
обстеження, відбір і експертиза
(випробування) зразків продукції».

Виїзні перевірки характеристик
продукції проводяться у торговельних
та складських приміщеннях суб'єктів
господарювання.

Вищенаведені статті визначають
порядок перевірок з ринкового нагляду
як у виробників так і розповсюджувачів
продукції.

Законодавство з ринкового нагляду не
містить норм, що перевірка супровідної
документації до продукції
здійснюється виключно у виробників.

Матеріали справи свічать, що у п. 5 Акту
зазначено, що на продукції,
характеристики якої перевірялись,
відсутнє подання інформації, щодо
захисних властивостей, українською
мовою, а саме: Рукавички N1 155 з повним
нітріловим покриттям МБС (синього
коліру, p.lO)Venitex арт.20806062; Рукавички VE 730
трикотаж з латексним покриттям р.08 Panoply
арт. 10302887; Окуляри захисні полікарбонат
Venitex KilimnofulOO Venitex арт.20801076; Окуляри
захисні Ruiz2 із полікарбонату Delta PlusVenitex
арт.20801045; Маска захисна Expert F-101-A прозора
Expert tools арт.20803053; Захисний костюм від
дощу EN400 Panoply арт.ЮЗ 15769; Взуття Jumper SI Р
p.43Tiger Steel арт. 10315787.

У пункті 7 таблиці зазначено що на
продукцію (позиці 2,3,4,5,6) не надано
протоколи випробувань.

Згідно з пунктом 2 Технічного
регламенту засобів індивідуального
захисту, затвердженого постановою КМ
України від 27.08.2008 р. № 761 визначено, що
засоби захисту (позиці 2,3,4,5,6)
відноститься до другої категорія -
засоби захисту, що мають конструкцію
середньої складності і не належать до
першої і третьої категорії.

Відповідно до пункту 50 Технічного
регламенту засобів індивідуального
захисту, затвердженого постановою КМ
України від 27.08.2008 р. № 761 «Оцінка
відповідності засобів захисту, що
належать до другої та третьої
категорії, проводиться за вибором
виробника відповідно до модуля В у
комбінації з модулем С або D».

Постановою Кабінету Міністрів України
від 7 жовтня 2003 р. N 1585 «Про затвердження
Технічного регламенту модулів оцінки
відповідності та вимог щодо маркування
національним знаком відповідності, які
застосовуються в технічних
регламентах» передбачено при
проведенні процедури оцінки
відповідності по модулю В проведення
випробувань продукції з відповідним
складанням протоколів випробувань та
обов'язковим їх зберіганням та
обов'язковим наданням на вимогу
органів ринкового нагляду.

Відповідно до пункту 5 частини 7 статті
23 Закону України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції», передбачено: «Під час
невиїзної перевірки характеристик
продукції у випадках, передбачених цим
Законом, перевірці підлягають такі
документи (їх копії) та інформація:
висновки експертиз та протоколи
випробувань зразків відповідної
продукції, відібраних (узятих) у межах
здійснення ринкового нагляду і
контролю продукції». При цьому частина
8 Закону передбачає: «Під час виїзної
перевірки характеристик продукції
може проводитися перевірка документів
(їх копій) та інформації, зазначених у
частині сьомій цієї статті, а також
обстеження, відбір і експертиза
(випробування) зразків продукції».

Окрім того, під час здійснення заходів
ринкового нагляду, посадовим особам
які здійснювали перевірку
характеристик продукції уповноваженим
представником гіпермаркету «Епіцентр
К» TOB «Епіцентр К» було надано не у
повному обсязі документи з оцінки
відповідності продукції. По вказаних
вище позиціях позивачем не було надано
протоколи випробувань.

Також, поза увагою суду 1-ї інстанції
залишився той факт, що у пункті 8
таблиці зазначено що на виробах
(позиції 4,5,6), що призначаються для
захисту органів зору від гострих або
хронічних ушкоджень, які виникають
унаслідок впливу неіонізуючого
випромінювання не зазначено
відповідний коефіцієнт
світлопроникності.

Вимоги пункту 43 Технічного регламенту
засобів індивідуального захисту,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27.08.2008 р. № 761
передбачено, що засоби захисту, що
призначаються для захисту органів зору
від гострих або хронічних ушкоджень,
які виникають унаслідок впливу
неіонізуючого випромінювання, повинні
поглинати або відбивати більшу частину
енергії випромінювання в небезпечному
діапазоні частот, не послаблюючи при
цьому складові випромінювання, що
перебувають у видимій частині спектра,
не порушуючи контрастності зображення
і здатності користувача розрізняти
кольори відповідно до передбачуваних
умов експлуатації.

Захисні окуляри повинні мати
коефіцієнт світлопроникності, при
якому інтенсивність випромінювання не
перевищує максимально допустимого
значення.

Захисні окуляри не повинні втрачати
свої властивості внаслідок впливу
випромінювання в передбачуваних
умовах експлуатації. На упаковці
кожного виробу, що постачається на
ринок, зазначається коефіцієнт
світлопроникності.

Виробник повинен зазначати
відповідний коефіцієнт
світлопроникності на кожному
екземплярі захисних окулярів.

Судом першої інстанції зазначено, що
порушення які, містяться у пунктах 1, 2, 3,
4, 5, 6, 8 розділу І Акту перевірки сталися
з вини недодержання діючого
законодавства виробником (імпортером),
а згідно вимог частини 4 статті 8 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції»: «У
разі якщо розповсюджувачі вважають або
мають підстави вважати, що продукція,
яку вони надали на ринку, не відповідає
встановленим вимогам, вони зобов'язані
пересвідчитися у вжитті заходів,
необхідних для приведення такої
продукції у відповідність із
встановленими вимогами, в тому числі
шляхом вилучення її з обігу та/або її
відкликання».

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції,
оскільки судом не зроблено оцінку
бездіяльності позивача щодо цих
порушень, зазначених у пункті 9 розділу
І Акту перевірки.

Згідно ст. 4 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» метою
здійснення ринкового нагляду є вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
з відповідним інформуванням про це
громадськості щодо продукції, яка при
її використанні за призначенням або за
обґрунтовано передбачуваних умов і при
належному встановленні та технічному
обслуговуванні становить загрозу
суспільним інтересам чи яка в інший
спосіб не відповідає встановленим
вимогам. Ст. 1 Закону України «Про
загальну безпечність нехарчової
продукції» визначено поняття
продукція, це - будь-яка речовина,
препарат або інший товар, виготовлений
у ході виробничого процесу.

Порядок проведення перевірок
характеристик продукції визначено ст.
23 Закону України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції», де визначено, що під час
перевірок перевіряються
характеристики лише того виду
продукції, що є предметом перевірки
(згідно матеріалів - засоби
індивідуального захисту).

Частина 8 ст. 33 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» передбачає:
«Обмежувальні (корегувальні) заходи
залежно від обставин можуть
застосовуватися до всього обсягу
продукції певної марки (моделі,
артикулу, модифікації) або її окремих
партій чи серій».

За порушення Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» пунктом 2
частини 3 ст. 44 передбачено
відповідальність суб'єктів
господарювання, а саме:
«розповсюдження продукції, щодо якої
неналежно застосовано Національний
знак відповідності (крім нанесення
Національного знака відповідності на
продукцію, що не відповідає вимогам
технічних регламентів), - у розмірі від
сімдесяти п'яти до ста п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а за повторне протягом трьох
років вчинення такого самого
порушення, за яке на особу вже було
накладено штраф, - у розмірі від ста до
двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян».

Тобто норма частин 2 та З ст. 44 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції»,
прямо визначає відповідальність
суб'єктів господарювання за введення в
обіг або розповсюдження продукції
(рукавиці, каски, монтажні пояси,
захисні окуляри, тощо в залежності від
їх типу, марки, моделі, артикулу,
модифікації), а не за вид продукції чи
вид порушення.

Враховуючи вищевикладене, повно та
всебічно дослідивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що доводли викладені в апеляційній
скарзі спростовують висновки суду
першої інстанції.

З огляду на наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. В зв'язку з цим колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Харківській області - задовольнити, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від "28"
листопада 2012 року - скасувати та
прийняти нове рішення, яким зодольнити
позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Територіального
управління Державної служби гірничого
нагляду та промислової безпеки України
у Харківській області - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від "31" січня 2013 року -
скасувати та постановити нову, якою в
задоволені позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Шостак

Судді
Я.С. Мамчур

І.Л. Желтобрюх

Головуючий суддя

Шостак О.О.

Судді:

Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.