Справа № 814/780/14
Суддя: Єнтіна А. П.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

11 червня 2014 року
справа № 814/780/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Єнтіної А.П., секретаря судового
засідання Западнюк К.А.,

за участю представників

від позивача представник1: Чамара
Л.В. (довіреність №93 від 31.01.13);

від позивача представник2:
Медвінський Т.А. (довіреність №2943/ю від
11.10.13);

від відповідача представник1:
Гава О.О. (довіреність №57/10-039 від 21.02.14);

від відповідача представник2:
Канавцева О.А. (довіреність №76/10-039 від
23.04.14);

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовомДержавного підприємства
"Миколаївський авіаремонтний завод
"НАРП", вул. Знаменська, 4, м. Миколаїв,54037

доДержавної податкової інспекції у
Корабельному районі м. Миколаєва
Головного управління Міністерства
доходів та зборів у Миколаївській
області, вул. Артема, 1-А, м. Миколаїв,54052

провизнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, В С Т А Н О В И
В: До суду звернулось Державне
підриємство "Миколаївський
авіаремонтний завод "НАРП" з позовом до
ДПІ у Корабельному районі м.Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень №
від 05.03.2014 р., № від 05.03.2014 р.
Мотивуючи свої вимоги незаконністю
оскаржених повідомлень рішень.

В судовому засіданні представники
позивача позов підтримали, просили
задовольнити в повному обсязі.
Відповідач позов не визнав, просив у
задоволенні відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, діюче
законодавство, дійшов наступного.

З 16.12.13 по 30.01.14 р. фахівцями ДПІ у
Корабельному районі м. Миколаєва ГУ
Міндоходів у Миколаївський області
(надалі - ДПІ, Відповідач, контролюючий
орган) було проведено планову виїзну
перевірку Державного підприємства
"Миколаївський авіаремонтний завод
"НАРП" (далі - ДП "НАРП", Позивач) з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.12 по
31.12.12р., за результатами якої складено
акт від 12.02.2014 р. №72/22-00/09794409 та прийняті
податкові повідомлення-рішення:
№ від 05.03.2014 р., яким ДП "НАРП"
визначено суму податкового
зобов'язання з податку на прибуток на 1
672904,00 грн. - основного платежу та 836452
грн. - за штрафними санкціями; №
від 05.03.2014 року, яким зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість в сумі 93850,00 грн. й
застосовані штрафні санкції в сумі
46925,00 грн.

Суми визначені в повідомленнях -
рішеннях грунтуються на висновках щодо
незаконності формування витрат при
обрахуванні податку на прибуток, що
утворились внаслідок укладення
позивачем угод з ТОВ
"Зерноконсалтсервіс", ПП "Юг Інвест", ПП
ВКФ "Промзварка", витрат вартості
агенських послуг, витрат операційної
курсової різниці, та податку на додану
вартість в результаті не визнання
Відповідачем сум, що належить до
бюджетного відшкодування по
господарським відносинам між
Позивачем та ПП ВКФ "Промзварка", ПП "Юг
Інвест".

Суд вважає дані висновки такими, що не
грунтуються на законодавстві, а
повідомлення - рішення такими, що
підлягають скасуванню, з огляду на
наступне.

Висновки про невстановлення передачі
від продавця до покупця товарів по
угодам, укладеним Позивачем з ТОВ
"Зерноконсалтсервіс", ПП "Юг Інвест", ПП
ВКФ "Промзварка", грунтуються на актах
перевірок ДПІ щодо відсутності за
юридичною адресою вказаних
контрагентів, наявності кримінальних
проваджень, відсутності основних
фондів.

Згідно пп. 14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України, витрати - сума будь-
яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку.

Згідно п. 138.2 ст.138 розділу III
Податкового Кодексу України, витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 розділу III
Податкового Кодексу України,
визначено, що витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку, не включаються до
складу витрат.

З матеріалів акту перевірки
вбачається, що Позивач підтвердив
витрати розрахунковими, платіжними та
іншими первинними документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
бухгалтерського обліку.

Позивачем було укладено договори
поставки від 14.11.2012 року, від 27.09.2012 року
з ТОВ "Зерноконсалтсервіс", згідно
якого Позивач зобов'язувався прийняти
товар визначений у специфікаціїї,
комплекти склоблоків, комплекти рамок
на склоблоки.

На підтвердження реальності договору з
ТОВ "Зерноконсалтсервіс" до перевірки
було надано - вищезазначені договори,
видаткову накладну від 24.10.2012 року, акт
№10 від 28.12.12р. по розукомплектації
продукції - комплекта склоблоків, акт
№12 від 28.12.12р. по розукомплектації
комплекта рамок на склоблоки, договір
від 23.11.2012 року про закупівлю послуг за
державні кошти від 23.11.2012 року, згідно
якого Позивач зобов'язується надати у
2012 році послуги ВЧ 0215 щодо технічного
обслуговування, ремонту і модернізації
літальних апаратів та авіаційних
двигунів, контрольно - відновлювальний
ремонт літака, акт від 20.12.12р. приймання
послуг за договором.

Висновки ДПІ про недійсність даної
угоди грунтуються на інформації
отриманої з копією листа СБУ та
протоколом допиту свідка - директора
ТОВ "Зерноконсалтсервіс" ОСОБА_5, де він
пояснює про свою непричетність до
діяльності ТОВ "Зерноконсалтсервіс".

Позивачем було укладено договори з ПП
"Юг Інвест" від 15.11.2012 року, 03.09.2012 року
про поставку Позивачу запасних частин.
До перевірки було надано зазначені
договори, специфікацію до договору від
15.11.2012 року, видаткову накладну від
07.09.2012 року.

Висновки ДПІ про недійсність даної
угоди грунтуються на інформації
отриманої від ДПІ у м.Херсоні з актом
від 22.08.2013 року "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП "Юг
Інвест" щодо підтвердження
господарських відносин з
контрагентами постачальниками та
контрагентами покупцями за січень -
грудень 2012року", яким зафіксовано
відсутність за юридичною адресою ПП "Юг
Інвест" відсутність основних фондів та
та наявності кримінального
провадження.

Позивачем було укладено договір з ПП
ВКФ "Промзварка" від 28.07.2010 р. згідно
якого позивач придбав авіаційні вироби
до літаків. До перевірки було надано
зазначений договір, видаткові
накладні, податкові накладні, договір
комісії від 20.05.2010 року, відповідно до
якого ДП "Укрспецекспорт"
зобов'язується за дорученням Позивача
за плату вчинити правочин з продажу
авіаційного майна від свого імені,
специфікації до договору, акти
приймання передачі.

Висновки ДПІ про недійсність даної
угоди грунтуються на інформації
отриманої від ДПІ у Заводському районі
м.Миколаєва з актом первірки ПП ВКФ
"Промзварка" від 23.05.2013 року, в якому є
висновок ДПІ про нереальність угод ПП
ВКФ "Промзварка" з ТОВ "Ексим Транзит",
ТОВ "Юж-комплект-сервіс", ТОВ
"Енергоремонт", ПП "Промкомплект
Україна".

Також, як довод нереальності операцій з
контрагентами Позивача ДПІ визначено
відсутність відповіді Позивача на
запит від 27.01.2014 року про надання
товаро-транспортних накладних,
подорожніх листів, паспортів
виробника, сертифікатів якості та
походження ТМЦ.

Стосовно посилання в акті перевірки на
матеріали кримінальних справ, які
порушені у відношенні посадових осіб
вказаних вище постачальників за
ознаками злочинів передбачених КК
України, на підставі яких зроблено
висновок щодо не поставки запасів та
товарів, то такий висновок суперечить
закріпленому у ст.62 Конституції
України принципу «презумпції
невинуватості», згідно якого особа
вважається невинуватою у вчиненні
злочину і не може бути піддана
кримінальному покаранню, доки її вину
не буде доведено в законному порядку і
встановлено обвинувачувальним вироком
суду.

Крім того, діяння, яке інкримінується
посадовим особам контрагентів ДП "НАРП"
полягає не у вчиненні правочину з
Позивачем, а у створенні юридичних осіб
з метою прикриття незаконної
діяльності або не сплаті податків.
Вирішення питання, чи мало місце це
діяння та чи вчинено воно цією особою
не має юридичного (доказового)
значення. Дослідження цього питання
належить до завдань досудового та
судового слідства в кримінальному
провадженні і не має відношення до
Позивача. Будь-які докази, зібрані в
межах розслідування зазначеної
кримінальної справи, не можуть
оцінюватись перевіряючими, оскільки це
виходить за межі їх компетенції. Оцінка
доказів у кримінальної справі належить
виключно до компетенції суду, яким буде
розглядатись зазначена кримінальна
справа. Наведені у акті перевірки
висновки є перевищенням повноважень
перевіряючих, наданих їм
законодавством, що є порушенням ст.19
Конституції України.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК
України платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
(за наявності) податкову накладну.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК
України податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України
передбачено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як встановлено судом, позивачем
включено до складу податкового кредиту
суми податку на додану вартість,
сплачені в ціні придбаних у ПП "Юг
Інвест", ПП ВКФ "Промзварка" на підставі
належним чином оформлених податкових
накладних, виписаних на його адресу
особою, яка має статус платника податку
на додану вартість, та включених до
Єдиного реєстру податкових накладних.

При цьому слід вказати, що податкове
законодавство не ставить в залежність
податковий облік (стан) певного
платника податку від інших осіб, від
фактичної сплати контрагентом податку
до бюджету, від перебування
постачальника за юридичною адресою, а
також від його господарських та
виробничих можливостей. Питання
віднесення певних сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
поширюється виключно на окремо взятого
платника та не залежить від
розрахунків з бюджетом третіх осіб.

А тому, якщо контрагент не виконав
свого зобов'язання щодо сплати податку
до бюджету або мінімізував свої
податкові зобов'язання, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цієї особи, однак не
є підставою для позбавлення платника
податку-покупця права на формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість за наявності факту
реального вчинення господарської
операції та у разі, якщо такий платник
має всі документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту.

Чинним законодавством України не
встановлено обов'язку суб'єкта
господарювання при укладенні
договорів здійснювати перевірку
справжності наданих контрагентами
документів шляхом направлення запитів
до державних органів, а також не
передбачений обов'язок здійснювати
перевірку документів щодо всіх
контрагентів по ланцюгу здійснення
операції стосовно державної
реєстрації платника податків,
здійснення господарської діяльності,
сплати ним податків, тощо.

Відповідачем не оспорюється факт
наявності податкових накладних та не
надано доказів того, що товар, який був
отриманий позивачем за договорами зі
своїми контрагентами не використано
ним в оподатковуваних операціях у
межах господарської діяльності.

Видані позивачу належно оформлені
податкові накладні зареєстрованим
платником податку на додану вартість
на час здійснення господарських
операцій, факт здійснення яких ніхто не
спростував, не давали відповідачу
підстав для висновку про заниження
позивачем податку на додану вартість.

Таким чином, з урахуванням наданих
позивачем доказів, суд вважає, що
обставини щодо фактичності здійснення
господарських операцій, на які платник
податку посилається як на підставу
формування податкового кредиту, у
судовому засіданні доведені повністю,
у зв'язку з чим суд не приймає до уваги
доводи відповідача про нереальність
правочинів .

Відповідачем не було доведено, що
сторони, укладаючи господарські
зобов'язання, мали намір на укладення
угод з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства.

До справи відповідачем також не надано
рішення суду у цивільній чи
господарській справі, вироку суду у
кримінальній справі або іншого
належного доказу на підтвердження
"безтоварності" здійснених позивачем
господарських операцій. Відповідачем
не надано також добутих у визначений
процесуальним законодавством спосіб
доказів підробки документів або
складання фіктивних документів на
підтвердження здійснених позивачем
господарських операцій. Висновок
відповідача про "безтоварність"
господарської операції носить
характер припущення, яке не
підтверджено належними доказами.

Згідно з умовами договорів комісії від
30.01.2012 року, 20.05.2010 року, 09.02.2011 року,
укладеними між Державною компанією з
експорту та імпорту продукції і послуг
військового та спеціального
призначення "Укрспецекпорт" -
Комісіонер та ДП "НАРП" - Комітент,
Комітент зобов'язується
відшкодовувати витрати, які здійснив
Комісіонер в забезпечення виконання
доручення. Усі витрати Комісіонера
відображаються в його звіті, який
складається та подається Комітенту в
письмовій формі з наданням
підтверджуючих документів.

ДПІ було зроблено висновок щодо
незаконності включення до складу
витрат вартості агентських послуг на
суму 7705091,00грн. з посиланням на п.п. 139.1.13
п. 139.1 ст. 139 ПКУ. ДПІ в ході перевірки
було проаналізовано звіт комісіонера
№1 від 31.05.2012р. про виконання умов
договору комісії №USE -16.2-19-D/K - 12 від
30.01.2012 р., звіт комісіонера №8 від 25.12.2012
року про виконання умов договору
комісії №USE-16.5-83-D/К-10, від 09.02.2011року,
звіт комісіонера №5 від 26.12.2012 року про
виконання умов договору комісії
№USE-17.3-19-D/К-11 від 09.02.2011 року, Акти
виконаних робіт щодо надання
агентських послуг за межами митної
території України на загальну суму 9 592
622,80 грн., зокрема:

- Акт від 24.12.2012 №3 на суму 60775,00 дол
США - послуги, надавані для Комісіонера
компанією «AN.ST.CONSULTING LIMITED», щодо
виконання зобов'язання по просуванню
контракту на здійснення ремонту
літаків на території Алжиру;

- Акт від 06.08.2012 року на суму
71250,00дол США - послуги, надавані для
Комісіонера компанією «Lionel Еuгоре
Согр», щодо виконання зобов'язання по
просуванню контракту на здійснення
ремонту літаків на території
Пакістану;

- Акт від 31.05.2012 року на суму 1068169,78дол
США - послуги, надавані для Комісіонера
компанією «М&М Теch Согрогаtiоп Limited»,
щодо виконання зобов'язання по
просуванню та виконанню контракту на
здійснення ремонту літаків на
території Китаю.

Згідно вимоги п.п. 139.1.13 п. 139.1 ст. 139 ПКУ
не враховуються при визначенні
оподатковуваного прибутку витрати,
понесені (нараховані) у звітному
періоді у зв'язку з придбанням у
нерезидента послуг (робіт) з
консалтингу, маркетингу, реклами (крім
витрат, здійснених (нарахованих) на
користь постійних представництв
нерезидентів, які підлягають
оподаткуванню згідно з пунктом 160.8
статті 160 цього Кодексу) в обсязі, що
перевищує 4 відсотки доходу (виручки)
від реалізації продукції (товарів,
робіт, послуг) (за вирахуванням податку
на додану вартість та акцизного
податку) за рік, що передує звітному.
Включені Позивачем до складу витрат -
витрати, які пов'язані з придбанням у
резидента - Державної компанії з
експорту та імпорту продукції і послуг
військового та спеціального
призначення "Укрспецекпорт" послуг бо
агентські послуги є складовою витрат
Державної компанії з експорту та
імпорту продукції і послуг військового
та спеціального призначення
"Укрспецекпорт" на виконання договорів
комісії укладених Позивачем.

Також, агентські послуги, надані
нерезидентом (агентом) згідно з
агентською угодою, не визначені
підпунктом 139.1.13 пункту 139.1 статті 139
розділу III Кодексу, то відповідно до
підпункту "в" пункту 138.10.3 статті 138
розділу III ПКУ оплата комісійної
винагороди торговим агентам
(агентської винагороди) включається до
витрат на збут, які включають витрати,
пов'язані з реалізацією товарів,
наданням послуг без обмежень.

Вказана позиція підтверджена позицією
контролюючого органу (лист від 05.12.2013 р.
N 6344/1/99-99-19-03-02-14).

Таким чином, агентська винагорода
відноситься Позивачем до складу витрат
на збут в повному обсязі без врахування
4 відсотків доходу (виручки) від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) (за вирахуванням податку на
додану вартість та акцизного податку)
за рік, що передує звітному.

Відносно витрат від операційної
курсової різниці на суму 1050300 грн., що
було включено до складу інших витрат по
рядку 06.4 «Інші витрати» податкової
декларації за 1 квартал 2012 року. Слід
зазначити наступне. За даними
бухгалтерського обліку підприємства
згідно журналів-ордерів і відомостей
станом на 01.03.12 року по рахункам
бухгалтерського обліку рахується:

- по рахунку 362 «Розрахунки з
іноземними покупцями» по ДП "Укрінмаш"
(договір ДП-4/94 від 03.06.08) - дебіторська
заборгованість на суму 414208 дол.США або
3237216,05 грн.

- по рахунку 6812 «Розрахунки за
авансами одержаними в іноземній
валюті» по «Іmtrес Аvіаtіоп СО LTD»
(договір ДП-4/95 від 03.06.08) - кредиторська
заборгованість на суму 416796,50 дол.США
або 2278151,40 грн.

У відповідності до Постанови від 14.03.12р.
по справі №23/461 Київського
апеляційного господарського суду в
зв'язку з тим, що відбулось повне
зарахування зустрічних однорідних
вимог за договорами комісії Позивача
від 03.06.08 №4/94- Д та №4/95-Д на суму 414208
дол.США, провадження у справі було
припинено у зв'язку з відсутністю
предмету спору.

Враховуючи викладене, за даними
бухгалтерського обліку Позивача
згідно журналів-ордерів і відомостей
за березень 2012 року по рахунку 362
«Розрахунки з іноземними покупцями» по
ДП «Укрінмаш» (договір ДП-4/94 від 03.06.08)
та по рахунку 6812 «Розрахунки за
авансами одержаними в іноземній
валюті» по «Іmtrес Аvіаtіоп СО LTD»
(договір ДП-4/95 від 03.06.08) здійснено
взаємозалік заборгованості (дебет
рахунку 6812 кредит рахунку 362 на суму 414208
дол. США або 3287516 грн.).

Згідно бухгалтерської довідки у
березні 2012 року за правилами П(С)БУ 21
"Вплив змін валютних курсів",
враховуючи різниці між оцінками
однакової кількості одиниць іноземної
валюти при різних валютних курсах,
Позивачем відображено від'ємну курсову
різницю по дебету рахунку 945 «Витрати
від операційної курсової різниці» та
кредиту рахунку 6812 «Розрахунки за
авансами одержаними в іноземній
валюті» на суму 1050299,68 грн.(3287516 - 2237217).

Витрати від операційної курсової
різниці на суму 1050300 грн. включено до
складу інших витрат по рядку 06.4 «Інші
витрати» податкової декларації за 1
квартал 2012 року.

Згідно з п.153.1.3 п. 153.1 ст. 153, п. 1
підрозділу 4 розділу XX ПКУ, Положення
(стандарту) бухгалтерського обліку 21
«Вплив змін валютних курсів»
визначення курсових різниць від
перерахунку операцій, виражених в
іноземній валюті, заборгованості та
іноземної валюти здійснюється
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку. При цьому
прибуток (позитивне значення курсових
різниць) ураховується у складі доходів
платника податку, а збиток (від'ємне
значення курсових різниць)
ураховується у складі витрат платника
податку.

Пунктом 4 Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін
валютних курсів", затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 10.08.2000 N 193 (далі - П(С)БО-21), визначено,
що курсова різниця - різниця між
оцінками однакової кількості одиниць
іноземної валюти при різних валютних
курсах. Також, згідно з пп. 7 - 8 П(С)БО-21
курсові різниці визначаються за
монетарними статтями балансу в
іноземній валюті. Відповідно до п. 4
П(С)БО-21 під монетарними статтями
розуміють статті балансу про грошові
кошти, а також про такі активи й
зобов'язання, які будуть отримані або
сплачені у фіксованій (або визначеній)
сумі грошей або їх еквівалентів.
Визначення курсових різниць за
монетарними статтями в іноземній
валюті проводиться на дату здійснення
господарських операцій та на дату
балансу (п. 8 П(С)БО-21). Курсові різниці за
заборгованістю в іноземній валюті, що
виникла до 1 квітня 2011 року та
залишилась непогашеною на цю дату,
перераховуються відповідно до пп. 153.1.3
п. 153.1 ст. 153 Кодексу. При цьому балансова
вартість такої заборгованості
визначається за курсом Національного
банку України станом на 31 березня 2011
року.

Таким чином «Розрахунки за авансами
одержаними в іноземній валюті» по
рахунку №6812 «Іmtrес Аvіаtіоп СО LTD»
(договір ДП-4/95 від 03.06.08) є монетарними
згідно Постанови від 14.03.12 по справі
№23/461 Київського апеляційного
господарського суду, бо підлягають
погашенню грошовими коштами. Таким
чином заборгованості в іноземній
валюті була перераховані Позивачем у
порядку викладеному вище та правомірно
включена до складу інших витрат
податкової декларації за 1 квартал 2012
року на загальну суму 1050300 гривень.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. 2, ст.7, ст. 158, ст. 161-163, ст. 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Корабельному
районі м. Миколаєва Головного
управління Міністерства доходів та
зборів у Миколаївській області від
05.03.2014 р. № .

3. Визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Корабельному
районі м. Миколаєва Головного
управління Міністерства доходів та
зборів у Миколаївській області від
05.03.2014 р. № .

4. Відшкодувати судові витрати в
сумі 487,20 грн. з Державного бюджету
України на користь Державного
підприємства "Миколаївський
авіаремонтний завод "НАРП" ().

Апеляційна скарга подається до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Миколаївський окружний
адміністративний суд протягом 10 днів з
дня її проголошення/отримання. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
А. П.
Єнтіна