Справа № 2-а-1972/11
Суддя: Боровікова А. І.
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-1972/11
Провадження № 6-а/333/42/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2014р.
м.Запоріжжя

Комунарський районний суд
м.Запоріжжя у складі головуючого судді:
Боровікової А.І., при секретарі Мікові
П.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області ОСОБА_1 про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення у адміністративній справі №
2-а-1972/11 за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов’язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищезазначеним поданням, вказавши, що в
провадженні відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області перебуває виконавчий лист
виданий Комунарським районним судом
м.Запоріжжя 23.10.2013року про зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя
здійснити нарахування та провести
відповідні виплати підвищення до
пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» від 18.11.2004 року, виходячи з
розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов’язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 року за період з 09.08.2010 року до
09.03.2011 року включно, з врахуванням
раніше виплачених сум зазначеного
підвищення.

Відповідно до ст.25 Закону
України «Про виконавче провадження»
боржнику була надана можливість
самостійно виконати рішення суду в
строк до 05.11.2013р.

Листом від 13.12.2013р. за
вих.№1988-3/12 боржник повідомив про
неможливість виконання рішення суду у
повному обсязі у зв’язку з відсутністю
відповідних асигнувань.

Згідно п.3 Прикінцевих
положень Закону України «Про державний
бюджет України на 2012 рік» положення ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених КМУ виходячи
з наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2012 рік.
Відповідні розміри підвищення до
пенсії встановлені постановами КМУ від
28.05.2008 № 530 «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян»
від 06.07.2011 № 754 «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансується за
рахунок коштів державного бюджету» та
від 28.12.2011 № 1381 «Про підвищення рівня
соціального захисту найбільш
вразливих верств населення». Фінансове
забезпечення даних виплат, відповідно
до ст.7 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» здійснюється за
рахунок Державного бюджету України.

Крім того, Конституційний
суд України, своїм рішенням від 25.01.2012
№3-рп/2012 по справі №1-11/2012 підтвердив
правомірність обчислення підвищень до
пенсії в розмірах, визначених
постановами КМУ.

Станом на 2012-2013рр. коштів на
виплату заборгованості у правлінню не
виділено.

01.01.2013р. набрав чинності
Закон України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень», який
встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів визначених Законом України
«Про виконавче провадження» та
особливості їх виконання. Зокрема ст.3
Закону передбачає, що виконання рішень
суду про стягнення коштів, боржником за
яким є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень – за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

У відповідності до норм
вищезазначеного Закону виконання
рішень суду про стягнення коштів
здійснюється Державною казначейською
службою України, з урахуванням
особливостей передбачених постановою
КМУ № 45 від 30.01.2013, яка визначає
механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення.

Таким чином на теперішній
час, ураховуючи вищевикладене, наявні
передбачені законом обставини, що
виключають здійснення виконавчого
провадження органом державної
виконавчої служби.

ОСОБА_3 адміністративного
суду України від 13.06.2013 №846/12/13-13
роз’яснено наступне:

Згідно з ч.1 ст.263 КАС України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження – із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить
виключного переліку обставин, що є
підставою для вирішення питання про
зміну чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим. Таким
чином, зміни у правовому регулюванні
порядку виконання судових рішень,
боржником за якими є державний орган,
яким не передбачено виконання рішень
зобов’язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

У зв’язку з тим, що
резолютивна частина вказаного
виконавчого листа містить
необхідність виконати дії
зобов’язального характеру, без
зазначення конкретної суми до
стягнення з боржника на користь
стягувача, державний виконавець не має
можливості арештувати відповідний
реєстраційний рахунок Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя в
органі Держказначейства із подальшим
списанням коштів і погашення
заборгованості перед стягувачем.

Просить суд змінити спосіб і
порядок подальшого виконання
виконавчого документу №2а-1972/11 від
23.10.2013р., виданий Комунарським районним
судом м.Запоріжжя, з зобов’язання
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя на
стягнення з Управління Пенсійного
фонду України в Комунарському районі
м.Запоріжжя на користь ОСОБА_2
підвищення до пенсії відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» від 18.11.2004 року, виходячи з
розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов’язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 року, в сумі 1189,62 грн.

Представник відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області, представник
Управління пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя та
ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися,
про розгляд подання повідомлені
належним чином, причини неявки суду не
відомі. Однак їх неявка не перешкоджає
розгляду заяви, як це передбачено ч.2
ст.263 КАС України.

Дослідивши зміст заяви,
матеріали адміністративної справи, суд
приходить до наступних висновків.

Постановою Комунарського
районного суду м.Запоріжжя від 09.03.2011р.
адміністративний позов ОСОБА_2 до УПФУ
в Комунарському районі м.Запоріжжя про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов’язання вчинити певні дії було
задоволено, а саме визнано
протиправною бездіяльність УПФУ в
Комунарському районі м.Запоріжжя, в
період з 09.08.2010 року до 09.03.2011 року щодо
не нарахування підвищення до пенсії
ОСОБА_2 відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» від 18.11.2004 року. Зобов’язано
УПФУ в Комунарському районі
м.Запоріжжя здійснити нарахування та
провести відповідні виплати
підвищення до пенсії ОСОБА_2 відповідно
до ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» від 18.11.2004 року,
виходячи з розміру встановленого ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року
за період з 09.08.2010 року по 09.03.2011 року.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16.07.2012 року постанову Комунарського
районного суду м.Запоріжжя від 09.03.2011
року залишено без змін.

Як вбачається зі змісту
частин 1, 2 статті 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду. Суд розглядає
питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням державного
виконавця або сторони виконавчого
провадження, що звернулися із поданням
(заявою), та осіб, які беруть участь у
справі, та у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення.

Під зміною способу та
порядку виконання рішення слід
розуміти прийняття судом нових заходів
для реалізації рішення в разі
неможливості його виконання у порядку
і способом, раніше встановленим судом.

Разом з тим, під
обґрунтованими підставами слід
розуміти наявність виключних обставин,
які є об'єктивно непереборними, тобто
такими, що ускладнюють або
унеможливлюють виконання рішення суду
у раніше встановлений судом спосіб.
Наявність таких обставин має бути
підтверджено належними та допустимими
доказами.

Водночас, суд, здійснюючи
зміну порядку чи способу виконання
рішення, не змінює змісту резолютивної
частини та не змінює спосіб захисту
порушеного права, обраний судом при
вирішенні справи.

Суд відхиляє доводи
заявника з посиланням на лист Вищого
адміністративного суду України від
13.06.2013 № 846/12/13-13, оскільки вказаний лист
відкликано листом Вищого
адміністративного суду України від
11.02.2014 № 173/11/14-14 "Щодо відкликання
листа Вищого адміністративного суду
України від 13 червня 2013 року N 846/12/13-13".

Таким чином, суд приходить
до висновку, що заява про зміну способу
та порядку виконання постанови
Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 09.03.2011 року не підлягає
задоволенню, оскільки в разі
задоволення її вимог фактично буде
змінено по суті зміст резолютивної
частини постанови суду, що в свою чергу
є порушенням норм процесуального
права.

Крім того, згідно з вимогами
ст. 263 КАС України, суд при розгляді
питання про зміну способу і порядку
виконання судового рішення може
змінити спосіб та порядок виконання
рішення лише у виняткових випадках.

Викладені в поданні
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області ОСОБА_1 обставини
не обґрунтовують доцільність і
необхідність зміни способу та порядку
виконання рішення суду, таким чином, не
можуть вважатися виключними, а отже
задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене вище,
керуючись ст. 263 КАС України, суд –

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області ОСОБА_1 про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення у адміністративній справі №
2-а-1972/11 за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.Запоріжжя про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов’язання вчинити певні дії -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена
шляхом подачі апеляційної скарги до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Комунарський районний суд м.Запоріжжя
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали. Якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії даної
ухвали.

Суддя:

А.І.Боровікова