Справа № 361/2467/14-а
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/2467/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Петришин
Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

03 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
судців: головуючого судді: Карпушової
О.В., суддів: Бистрик Г.М., Оксененка О.М.,
секретар судового засідання Самсонова
М.М., за участю сторін: позивач ОСОБА_2,
представник відповідача Дорошенко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Броварського міськрайонного
суду Київської області від 28 травня 2014
р. у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Броварського міського
відділу (з обслуговування міста
Бровари та Броварського району)
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2014 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Броварського міського відділу (з
обслуговування міста Бровари та
Броварського району) Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України (надалі - Броварського МВ
ГУМВС України), Управління Пенсійного
фонду України у м. Бровари та
Броварському районі Київської області
про:

- визнання дії Броварського МВ
ГУМВС України при наданні довідки про
грошове забезпечення на роботах в
третій зоні небезпеки (в зоні
відчуження), м. Прип'ять за період з 26 по
29 квітня 1986 року без урахування виплати
коштів за отриману гранично допустиму
дозу радіоактивного опромінення -
неправомірними.

- зобов'язання Броварського МВ
ГУМВС України провести розрахунок
грошового забезпечення з урахуванням
вимог Постанови Ради Міністрів УРСР та
Української республіканської ради
професійних спілок № 207-7 від 10 червня
1986 року, розпорядження РМ СРСР від 17
травня 1986 р. № 964рс за роботу в третій
зоні небезпеки (зоні відчуження) м.
Прип'ять за період з 26 по 29 квітня 1986
року, врахувавши одноразову грошову
винагороду за отриману гранично
допустиму дозу радіації в розмірі 630
карбованців згідно наданого
розрахунку.

- зобов'язання Броварського МВ
ГУМВС України на підставі проведеного
розрахунку осучаснити його та стягнути
на користь позивача недосплачену суму
коштів, одноразову грошову винагороду
за отриману гранично допустиму дозу
радіації в третій зоні небезпечності
(зоні відчуження), м. Прип'ять за період
з 26 по 29 квітня 1986 року в розмірі трьох
місячних окладів грошового утримання
по посаді.

- зобов'язання Броварського МВ
ГУМВС України видати позивачу довідку
про його грошове забезпечення з
урахуванням вимог передбачених
вимогами Постанови Ради Міністрів УРСР
та Української республіканської ради
професійних спілок № 207-7 від 10 червня
1986 року, розпорядження РМ СРСР від 17
травня 1986 р. № 964рс за роботу в третій
зоні небезпеки (зоні відчуження) м.
Прип'ять за період з 26 по 29 квітня 1986
року.

Ухвалою Броварського міськрайонного
суду Київської області від 28 травня 2014
р.. на підставі ст. 99, ст.100 КАС України,
адміністративний позов в частині
позовних вимог до Броварського МВ
ГУМВС України - залишено без розгляду.

Суд першої інстанції виходив з того, що
позивач звернувся до суду з вимогами до
Броварського МВ ГУМВС України з
порушенням строку звернення до суду,
який позивачем був пропущений без
поважних причин.

Позивачем подано апеляційну скаргу на
вказану ухвалу суду, в якій просить
скасувати судове рішення, та, після
скасування постанови суду від 28.05.2014
року по цій справі, прийняти нову
постанову, якою позов задовольнити в
повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що
про порушення свого конституційного
права дізнався 27.02.2014 року після
отримання листа з Броварського МВ
ГУМВС України, тому звернувся до суду в
межах строку звернення до суду.

В судовому засіданні позивача
підтримав доводи апеляційної скарги,
представник відповідача заперечував
проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, вислухавши позивача
та представника відповідача,
перевіривши матеріали справи, вивчивши
доводи апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
І категорії та є інвалідом II групи.

З 26.04.1986 р. по 30.04.1986 року позивач
працював у Броварському МВ ГУМВС
України на посаді дільничного
інспектора у званні старшого
лейтенанта міліції і був відряджений
за наказом УВС Київської області до
зони відчуження.

29 липня 2010 року Броварським МВ УМВС
України ОСОБА_2 видано довідку №75, де
відображено нараховане та виплачене
грошове забезпечення у кратності
відповідній до зони перебування, а
саме, у трикратному розмірі за
перебування 26.04.1986 р. та 28.04.1986 р. у м.
Чорнобиль та у чотирикратному розмірі
за перебування у м. Прип'ять 27.04.1986 р. та
29.04.1986 р. для надання до органів
Пенсійного фонду України для
призначення на обрахування-^іенсії.

25.02.2014 р. позивач звернувся до
Броварського МВ ГУМВС України з заявою
про здійснення перерахунку та надання
нової довідки із включенням
одноразової грошової винагороди за
отриману гранично допустиму дозу
радіації.

Листом від 27 лютого 2014 року Броварський
МВ ГУМВС України відмовив позивачу у
наданні нової довідки.

Вказані обставини підтверджені
матеріалами справи і не є спірними.

Відповідно абз.1 частини другої статті 5
КАС України провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

Статтею 99 КАС України визначені строки
звернення до адміністративного суду.
Відповідно до ч.І вказаної статті
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст.99 КАС України встановлено,
що для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня
коли особа дізналась або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав
свобод чи інтересів. Згідно статті 100
КАС України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Відповідно до ч.З ст.99 КАС України, для
захисту прав, свобод та інтересів особи
цим Кодексом та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналась або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод та
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Нормативні документи, на які
посилається позивач розсекречені у 2001
році.

Так, листом Міністерства праці та
соціальної політики України від 13.04.2001
№03-3/1652-018-21 «Про оплату праці у зоні
відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які
виконували роботи, пов'язані з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і
запобіганням забрудненню
навколишнього середовища» було
розсекречено ряд нормативно-правових
актів урядів СРСР та УРСР. Серед
розсекречених в тому числі і ті, на які
посилається позивач, а саме: постанова
Ради Міністрів УРСР і Української
республіканської Ради Професійних
Спілок від 10 червня 1986 року № 207-7,
постанова Ради Міністрів СРСР № 964-рс
від 17 травня 1986 року, розпорядження РМ
СРСР від 23 травня 1986 року №1031-рс тощо.

Тобто, колегія суддів погоджує
висновок суду першої інстанції, що
позивач повинен був дізнатися ще у 2001
році про можливе порушення свого права
на належне грошове забезпечення. Крім
того, позивачем пропущено як місячний
так і шестимісячний строк звернення до
суду з вказаним позовом навіть з дати
отримання довідки № 75, а саме 29 липня 2010
року, де відображено його грошове
забезпечення та відповідні виплати за
період роботи у зоні відчуження на
Чорнобильській АЕС.

Жодних поважних причин пропущення
цього строку звернення до суду за
вказаний період позивачем не наведено.

Доводи апелянта не спростовують вірних
висновків суду першої інстанції з
вищевказаних обставин.

На підстав вищезазначеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та постановив ухвалу з додержанням
норм процесуального права, тому
відсутні підстави для скасування
ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 07.07.2014
р.

Керуючись статтями 195, 196, 199, 200, 205, 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 28 травня 2014 р.,
залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного
суду Київської області від 28 травня 2014
р. у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Броварського міського
відділу (з обслуговування міста
Бровари та Броварського району)
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Г.М. Бистрик

О.М. Оксененко

.

Головуючий суддя
Карпушова О.В.

Судді:
Бистрик Г.М.

Оксененко О.М.