Справа № 2а/0570/16548/2012
Суддя: Бойко М.І.
Дата ухвалення: 2012-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна ДОНЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
час прийняття постанови:
Донецький окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого судді Бойка М.І.
при секретарі Кусти Ю.Ф.
представника позивача Маркіна О.О.,
представника відповідача Лошакової
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання в
м. Донецьку адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Червоногвардійському районі
м. Макіївки Донецької області до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання України в
Червоногвардійському районі м.
Макіївки Донецької області про
відшкодування сум сплачених пенсій за
період з липня по вересень 2012 р. в сумі
Управління Пенсійного фонду України в
Червоногвардійському районі м.
Макіївки Донецької області (далі -
Позивач або УПФУ) звернулося до
Донецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в
Червоногвардійському районі м.
Макіївки Донецької області (далі -
Відповідач або Відділення Фонду) про
відшкодування сум сплачених пенсій за
період з липня по вересень 2012 р. в сумі
7457,37 грн., в тому числі:
- відшкодування витрат на виплату
пенсії по інвалідності (каліцтво СНД) в
- відшкодування витрат на виплату
державної адресної допомоги в сумі
- відшкодування витрат на виплату
цільової грошової допомоги в сумі 125,40
- відшкодування витрат на виплату та
доставку адресної допомоги в сумі
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
УПФУ в період з липня по вересень 2012
року здійснило виплати пенсій по
інвалідності, а також державної
адресної допомоги. Посилаючись на
правові норми, які містяться в Законі
України «Про пенсійне забезпечення»,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності», Угоді про гарантії
прав громадян держав-учасників
Співдружності Незалежних Держав,
Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, постанови
Кабінету Міністрів України «Про деякі
питання пенсійного забезпечення
громадян», Позивач стверджував, що
органи виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків, повинні відшкодовувати
органам Пенсійного фонду пенсії,
виплачені особам, яким призначено
пенсії по інвалідності або у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання. Оскільки
Відділення Фонду відмовилося
відшкодувати витрати, по особовим
справам потерпілих, яким виплачені
пенсії по інвалідності за особовими
справами ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
Позивач просив задовольнити заявлені
позовні вимоги та стягнути з
Відповідача заборгованість з
відшкодування регресних вимог з
В судовому засіданні представник
позивача підтримала заявлені позовні
вимоги у повному обсязі з підстав,
викладених в адміністративному позові,
надала пояснення, аналогічні тим, що
наведені у позовній заяві. Просила
задовольнити позовні вимоги у повному
В судовому засіданні представник
відповідача заявлені позовні вимоги не
визнала, надала заперечення на
адміністративний позов в яких
зазначила, що за відсутності у
відповідача особових справ ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у відповідача не має
правових підстав для здійснення
відшкодування позивачу витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві. Зазначені
потерпілі отримали каліцтво за межами
України, не є застрахованими в Україні
і за них не сплачувалися страхові
Крім того, зазначила, що державна
адресна допомога не є складовою пенсії,
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
некомерційна самоврядна організація,
яка не є органом державної влади, як
наслідок, він не відповідає за
зобов'язаннями держави, включаючи
виплати пенсії особам, які постраждали
внаслідок нещасного випадку на
виробництві за межами України. Просила
відмовити у задоволенні позовних вимог
З'ясовуючи чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються, а також чи є інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, суд встановив наступне.
В липні-вересні 2012 року УПФУ здійснило
виплату пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, виплату державної
адресної допомоги, цільову грошову
допомогу та подало списки осіб, яким
здійснені ці виплати до Відділення
Відділенням Фонду не прийняті до
відшкодування витрати, здійснені УПФУ,
на загальну суму 7457,37 грн., в тому числі:
- виплати особам, які отримали травми за
межами України, - ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5
(1151,58 грн. - основний розмір пенсії,
цільова грошова допомога - 125,40 грн.,
8,85грн. - поштовий збір, 6141,78 грн. -
державна адресна допомога, 29,76 грн. -
ОСОБА_4 постраждав внаслідок нещасного
випадку на виробництві, який стався 13
листопада 1974 року на території
колишньої РРФСР, що підтверджується
актом про нещасний випадок на
виробництві від 29.11.1974 р., останньому
11.12.1974 р. встановлена третя група
інвалідності, причиною якої є трудове
ОСОБА_3 постраждав внаслідок нещасного
випадку на виробництві, який стався 08
травня 1971 року на території колишньої
РРФСР, про що свідчить акт про нещасний
випадок на виробництві від 26.05.1971 р.,
останньому 31.05.1972 р. встановлена третя
група інвалідності внаслідок
ОСОБА_5 постраждав внаслідок нещасного
випадку на виробництві, який стався 07
вересня 1995 року на території колишньої
РРФСР, що встановлено на підставі акта
про нещасний випадок на виробництві №
3, останньому 28.051996 р. встановлена третя
група інвалідності у зв'язку з трудовим
Стосовно вимог Позивача про стягнення
з Відповідача витрат на виплату
державної адресної допомоги суд
Відповідно до ст.6 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV,
(далі -Закон № 1058-ІV), непрацездатні
громадяни крім пенсійних виплат із
системи пенсійного забезпечення мають
право отримувати доплати, надбавки та
підвищення до зазначених виплат,
додаткову пенсію в порядку та за
рахунок коштів, визначених
законодавством. У разі якщо сукупність
виплат, зазначених у частині першій
цієї статті, разом з пенсійними
виплатами із системи пенсійного
забезпечення та іншими доходами не
досягають розміру прожиткового
мінімуму, визначеного законом для
непрацездатних громадян, такі
громадяни мають право на отримання
державної соціальної допомоги в
порядку, розмірах та за рахунок коштів,
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів
України від 26 березня 2008 року № 265
«Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян», (далі
-Постанова № 265), встановлено, що у разі,
коли щомісячний розмір пенсійних
виплат, державної соціальної допомоги
інвалідам з дитинства і
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової
допомоги, сум індексації та інших
доплат, встановлених законодавством,
крім пенсій за особливі заслуги перед
Україною) не досягає прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб, які втратили працездатність,
таким особам надається щомісячна
державна адресна допомога в сумі, що не
вистачає до зазначеного прожиткового
За змістом п.4 Постанови № 265 виплата
щомісячної державної адресної
допомоги здійснюється за рахунок
коштів, з яких виплачується пенсія або
державна соціальна допомога.
Частиною 3 ст.30 та ч.8 ст.36 Закону № 1058-ІV
встановлено, що пенсія по інвалідності
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, а також
пенсія у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
призначається відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».
Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, передбачено ст.21 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23 вересня 1999 року
№ 1105-ХІV, (далі -Закон № 1105-ХІV).
Відповідно до цієї статті Фонд
зобов'язаний у встановленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.
До страхових виплат, передбачених цим
Законом, адресна допомога не
Пунктом 4 Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління ПФУ, правління
Фонду від 4 березня 2003 року № 5-4/4, (далі
-Порядок), передбачено, зокрема, що Фонд
зобов'язаний відшкодовувати ПФУ
виплачену останнім суму основного
розміру пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
Аналіз положень Постанови № 265, якою
передбачено надання щомісячної
державної адресної допомоги, дає
підстави вважати, що така виплата не
входить до складу розміру пенсії по
інвалідності та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
Вирішуючи питання, чи здійснюються ці
виплати за рахунок коштів Фонду, суд
врахує те, що страхування від нещасного
випадку є самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.
Одним з основних принципів страхування
від нещасного випадку є цільове
використання коштів, які відповідно до
ст.46 Закону № 1105-ХІV не формуються за
рахунок Державного бюджету України, не
включаються до його складу та
використовуються виключно за їх прямим
Зважаючи на особливості фінансування
страхування від нещасного випадку,
виключно цільове використання цих
коштів та враховуючи те, що адресна
допомога як окремий вид соціальної
допомоги не входить до складу розміру
пенсії по інвалідності та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Фонд не може нести
витрати на виплату державної адресної
допомоги та підвищення до пенсії.
Отже на підставі системного тлумачення
наведених вище правових норм, та
враховуючи висновки Верховного Суду
України, викладені у рішеннях,
прийнятих за наслідками розгляду заяв
про перегляд судового рішення з
підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.237
Кодексу адміністративного судочинства
України, (постанови від 6 червня 2011 року
по справі № 21-57а11, від 20 червня 2011 року
по справах № 21-59а11 і № 21-118а11, від 19
грудня 2011 року по справі № 21-397а11, від 20
лютого 2012 року по справі № 21-462а11), суд
дійшов висновку про те, що вимоги УПФУ
про стягнення з Відділення Фонду
витрат на виплату та доставку
державної адресної допомоги
задоволенню не підлягають.
З приводу вимог Позивача про стягнення
з Відповідача витрат на виплату та
доставку пенсії по інвалідності
громадянам, які отримали трудове
каліцтво за межами України, суд
Статтею 10 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 5 листопада 1991 року №
1788-XII, (далі -Закон № 1788-ХІІ),
передбачено, що пенсійне забезпечення
громадян України відповідно до цього
Закону здійснюється органами
Пенсійного фонду України.
Відповідно до ст.81 Закону № 1788-ХІІ
призначення та виплата пенсій, в тому
числі пенсій по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання, здійснюється органами
Пенсійного фонду України.
Правові норми, що містяться у ст.ст.21, 28
Закону № 1105-ХІV, дозволяють дійти
висновку про те, що у разі настання
страхового випадку обов'язок своєчасно
та в повному обсязі відшкодовувати
шкоду, заподіяну працівникові
внаслідок ушкодження здоров'я або в
разі його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, зокрема, пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання чи пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України.
Згідно з ч.5 ст.24 Закону № 1105-ХІV, якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.
Статтею 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР, (далі - Основи),
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», залежно від
страхового випадку існують такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням; медичне страхування;
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
Відносини, що виникають за зазначеними
в ч.1 цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».
Спори, що виникають із правовідносин за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вирішуються в
судовому порядку, якщо законом не
встановлено досудовий порядок їх
розгляду, що передбачено ст.12 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».
За пенсійним страхуванням, згідно з
приписами ст.25 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», надаються такі
види соціальних послуг та
матеріального забезпечення: пенсії за
віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених ч.4 цієї статті; медичні
профілактично-реабілітаційні заходи;
допомога на поховання пенсіонерів.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.25 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.
Частиною 4 ст.26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» передбачено
наступне: якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
Приймаючи до уваги те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тобто тим суб'єктом, хто має надавати
застрахованій особі матеріальну
допомогу чи соціальні послуги,
відповідно до ст.25 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» є Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України.
Абзацом 2 п.5 ч.1 ст.24 Закону № 1105-ХІV
визначено, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.
За змістом ч.2 ст.2 Закону № 1105-ХІV особи,
право яких на отримання відшкодування
шкоди раніше було встановлено згідно
із законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві з застрахованою особою або
виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
Пунктом «а» ч.1 ст.27 Закону № 1788-XIІ
встановлено, що громадянам України -
переселенцям з інших держав, які не
працювали в Україні, пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання призначаються незалежно
Згідно з абз.2 п.3 Прикінцевих положень
Закону № 1105-ХІV відшкодування шкоди,
медична, професійна та соціальна
реабілітація провадяться Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків також зазначеним у ст.8 цього
Закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
зазначені страхові виплати і соціальні
Абзацом 3 п.3 Прикінцевих положень
Закону № 1105-ХІV встановлено, що уся
заборгованість потерпілим на
виробництві та членам їх сімей, яким до
набрання чинності цим Законом
підприємства, установи та організації
не відшкодували матеріальної і
моральної (немайнової) шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я,
виплачується цими підприємствами,
установами і організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника -
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України.
Отже, за змістом наведеної норми
обов'язок Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України відшкодувати
потерпілим на виробництві та членам їх
сімей матеріальну і моральну
(немайнову) шкоду, заподіяну
ушкодженням здоров'я, не залежить від
того, чи сплачували Фонду страхові
платежі підприємства, що ліквідувалися
та на яких було ушкоджено здоров`я
Відповідно до положень абз.7 п.3 Закону
№ 1105-ХІV Фонд соціального страхування
від нещасних випадків є
правонаступником державного,
галузевих та регіональних фондів
охорони праці, передбачених ст.21 Закону
України «Про охорону праці», які
Правові норми, закріплені ст.1 Угоди про
гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року, (далі - Угода), пенсійне
забезпечення громадян держав-учасниць
цієї Угоди та членів їх сімей
здійснюється за законодавством
держави, на території якої вони
Статтею 3 Угоди визначено, що всі
витрати, пов'язані із здійсненням
пенсійного забезпечення за цією
Угодою, несе держава, яка надає
забезпечення. Взаємні розрахунки не
здійснюються, якщо інше не передбачено
двосторонніми угодами.
Зміст цієї норми свідчить, що взаємні
розрахунки між державами можуть
проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.
Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений постановою
Правління Пенсійного фонду України та
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 4 березня 2003 року № 5-4/4,
не врегульовує спірних відносин, які
виникли у даному випадку, оскільки
встановлене ним правило підписання
актів звірки розрахунків розраховано
на відсутність спору.
Згаданий Порядок визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом №
1105-ХІV, (крім осіб, зазначених в п.2 ст.8
цього Закону), у тому числі добровільно
застраховані, та потерпілим особам,
право яких на отримання відшкодування
шкоди раніше було встановлено згідно
із законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.
Судом встановлено, що громадяни ОСОБА_4,
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 постраждали
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, який стався на території
колишніх республік СРСР, (нині - держави
СНД), тому страхувальником, який має
відшкодувати витрати УПФУ на виплату
зазначеним особам пенсії по
інвалідності є Відділення Фонду.
Отже вимоги Позивача про стягнення з
Відповідача витрат на виплату та
доставку пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві ОСОБА_4 (450 грн. - основний
розмір пенсії, 3,57 грн. - поштовий збір),
ОСОБА_3 (668,40 грн. -основний розмір
пенсії, 5,28 грн. - поштовий збір), ОСОБА_5
(33,18 грн. - основний розмір пенсії, 125,40
грн. - цільова грошова допомога) є
законними та обґрунтованими, а тому
підлягають задоволенню.
З огляду на вищевикладену правову
позицію щодо відшкодування витрат на
виплату та доставку державної адресної
допомоги, суд не вбачає правових
підстав для покладання на відповідача
обов'язку по відшкодуванню позивачу
витрат на виплату та доставку
державної адресної допомоги за
особовими справами ОСОБА_4 (2082,00 грн. -
адресна допомога, 16,44 грн. - поштовий
збір), ОСОБА_3 (1686,36 грн. - державна
адресна допомога, 13,32 грн. - поштовий
збір), ОСОБА_5 (2373,42 грн. - адресна
допомога), а тому в цій частині позовних
вимог слід відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71,
79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163,
185, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Червоногвардійському районі м.
Макіївки Донецької області до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання України в
Червоногвардійському районі м.
Макіївки Донецької області про
відшкодування сум сплачених пенсій за
період з липня по вересень 2012 р. в сумі
7457,37 грн., - задовольнити частково.
Стягнути з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в
Червоногвардійському районі м.
Макіївки Донецької області на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Червоногвардійському районі м.
Макіївки Донецької області суму
основного розміру сплаченої пенсії по
інвалідності у розмірі 1151,58 грн., суму
цільової грошової допомоги в розмірі
125,40 грн. та суму витрат на виплату та
доставку основного розміру пенсій в
розмірі 8,85 грн., всього в сумі 1285,83 грн.
(за особовими справами ОСОБА_4, ОСОБА_3,
В решті позовних вимог відмовити.
Вступну та резолютивну частину
постанови проголошено в судовому
засіданні 18 рудня 2012 року. Повний текст
постанови виготовлено24 грудня 2012 року.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Постанова в адміністративній справі
може бути оскаржена в апеляційному
порядку шляхом подання через Донецький
окружний адміністративний суд
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Бойко М.І.