Справа № 815/3135/14
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3135/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року

16год.50хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

За участю секретаря - Терещука С.Ю.

За участю сторін:

Від позивача:Мироненко Т.С. - за
довіреністю

Від відповідача: Хархан О.В. - за
довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Одеського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бєлтранс" про
стягнення
адміністративно-господарських
санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна
позовна заява Одеського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів, в якій позивач просить суд
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бєлтранс" суму
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
призначених для працевлаштування
інвалідів у 2013 році у розмірі 27 692, 96
грн. та пеню за порушення встановлених
законодавством термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 111, 60 грн., всього у сумі 27 804, 56
грн..

В обґрунтування своїх вимог
позивач зазначив, що перевіркою Звіту
про зайнятість та працевлаштування
інвалідів за 2013рік встановлено,
щоТОВ"Бєлтранс" не забезпечило
виконання нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів у
кількості двох робочих місць. За
зазначене правопорушення до
відповідача було застосовано
адміністративно-господарські санкції
у розмірі 27692, 96 грн. Проте, всупереч ст.
20 Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів України",
відповідач самостійно у строк до 15
квітня 2014 року
адміністративно-господарські санкції
за невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів не
сплатив, у зв'язку із чим йому було
нараховано пеню у розмірі 111, 60 грн. за 13
днів прострочення. Таким чином,
загальна сума, яка підлягає стягненню
становить 27 804, 56 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача заперечень
проти позову не надав, в судовому
засіданні проти задоволенні позову
заперечував, вказавши, що на
підприємстві для працевлаштування
інвалідів створене одне робоче місце.
ТОВ"Бєлтранс" займається наданням
транспортно-експедиційних послуг, у
зв'язку з чим у підприємства відсутня
можливість для створення трьох робочих
місць для інвалідів, крім того, в
Біляївському районі відсутня така
кількість інвалідів.

Вислухавши представників сторін,
вивчивши матеріали справи та надані
докази, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, 06 березня 2013 року
відповідачем до Одеського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів було подано Звіт про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів за 2013 рік, відповідно до
якого середньооблікова кількість
штатних працівників облікового складу
на підприємстві відповідача у 2013 році
складала 71 осіб, норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів
становив 3 робоче місце, з яких
кількість штатних працівників, яким
встановлена інвалідність 1 особа (а.с. 4).

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі вказаного звіту Одеським
обласним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів було
складено розрахунок
адміністративно-господарських санкцій
за 2013 звітний рік (а.с. 5), згідно якого
відповідно до фактичної кількості
робочих місць у 2013 році норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів становить 3 місця. Відповідно
до пункту 2 розрахунку встановлено, що
середньооблікова кількість штатних
працівників за звітний рік, яким
відповідно до чинного законодавства
встановлена інвалідність дорівнює 1. З
огляду на зазначене у пункті 3
розрахунку позивач розрахував, що
кількість робочих місць, призначених
для працевлаштування інвалідів і не
зайнятих інвалідами складає 2 робочих
місця. Сума
адміністративно-господарських санкцій
складає 27692, 96 грн.

Як вбачається з розрахунку
адміністративно-господарських
санкцій, при визначенні
середньооблікової кількості штатних
працівників за звітний рік, яким
відповідно до чинного законодавства
встановлена інвалідність, позивач
виходив з наступного.

Відповідно до п. 3 Інструкції щодо
заповнення форми №10-ПІ (річна) "Звіт про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів", затвердженої Наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 10.02.2007 року №42, у
рядку 01 відображається
середньооблікова кількість штатних
працівників облікового складу за рік,
яка визначається відповідно до пункту
3.2 Інструкції зі статистики кількості
працівників, затвердженої наказом
Державного комітету статистики
України від 28.09.2005 року №286 та
зареєстрованої Міністерством юстиції
України 30.11.2005 року за №1442/11722 (із
змінами).

У рядку 02 відображається
середньооблікова кількість штатних
працівників за рік, яким відповідно до
чинного законодавства встановлена
інвалідність.

Згідно з пп. 3.2.5 Інструкції зі
статистики кількості працівників,
затвердженої Наказом Державного
комітету статистики України 28.09.2005 року
№286, середньооблікова кількість
штатних працівників за період з
початку року (у тому числі за
квартал, півріччя, 9 місяців, рік)
обчислюється шляхом підсумовування
середньооблікової кількості штатних
працівників за всі місяці роботи
підприємства, що минули за період з
початку року до звітного місяця
включно, та ділення одержаної суми на
кількість місяців у цьому періоді,
тобто відповідно на 2, 3, 4, ... 12.

Відповідно до п. 3.4 Інструкції щодо
заповнення форми №10-ПІ (річна) "Звіт про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів", дані щодо
середньооблікової кількості штатних
працівників облікового складу (рядок
01), середньооблікової кількості
штатних працівників, яким відповідно
до чинного законодавства встановлена
інвалідність (рядок 02 ), та кількості
інвалідів, які повинні працювати на
робочих місцях (рядок 03),
відображаються в цілих одиницях. Якщо
при обчисленні виникає дробове число,
його необхідно округлити до цілого
(якщо після коми число 5 і більше, то
воно округлюється в бік збільшення).

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
у розрахунку
адміністративно-господарських санкцій
за 2013 звітний рік позивачем вірно
визначено середньооблікову кількість
штатних працівників за звітний рік,
яким відповідно до чинного
законодавства встановлена
інвалідність, а саме 1 місце, кількість
робочих місць, призначених для
працевлаштування інвалідів і не
зайнятих інвалідами, визначається
різницею між нормативом і
середньообліковою кількістю штатних
працівників за звітній рік, яким
відповідно до чинного законодавства
встановлена інвалідність.

Середньорічна заробітна плата
штатного працівника визначається
діленням суми фактичних нарахувань за
звітній рік за заробітною платою
штатних працівників (фонд оплати праці)
на середньооблікову численність
штатних працівників (983,10:71=13846, 48 грн.).

Сума адміністративно-господарських
санкцій визначається як добуток
середньорічної заробітної плати на
кількість робочих місць, не зайнятих
інвалідами (13846, 48х2=27692, 96 грн.)

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні", для підприємств,
установ, організацій, у тому числі
підприємств, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно розраховують
кількість робочих місць для
працевлаштування інвалідів відповідно
до нормативу, встановленого частиною
першою цієї статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів. При
розрахунках кількість робочих місць
округлюється до цілого значення (ч. 2 ст.
19 Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні").

Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць виходячи з
вимог статті 18 цього Закону (ч. 3 ст. 19
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні").

Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 10.02.2007
року №42 затверджена форма звітності №
10-ІІІ "Звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів" та
Інструкція щодо її заповнення. Згідно
п. 3.1. Інструкції середньооблікова
кількість штатних працівників
облікового складу за рік визначається
відповідно до п. 3.2. Інструкції зі
статистики кількості працівників,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 28.09.2005
року №1442/11722. За таким же правилом
визначається середньооблікова
кількість штатних працівників за рік,
яким відповідно до чинного
законодавства встановлена
інвалідність.

У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 20
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні", для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15
осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні", Порядку сплати
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, суми
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 31 січня
2007 року №70,
адміністративно-господарські санкції
відповідач повинен був розрахувати і
сплатити самостійно у строк до 15 квітня
року, наступного за роком, в якому
відбулося порушення нормативу, а саме
до 15 квітня 2014 року, однак до цього часу
сума заборгованості сплачена не була.
Згідно розрахунку позивача сума
адміністративно-господарських
санкцій, яку необхідно сплатити
відповідачу, становить 27692, 96 грн.

При цьому, відповідача було
попереджено про те, що відповідно до ст.
20 Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні",
порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк.

На підставі вищевказаного на суму
заборгованості було нараховано пеню у
розмірі 116, 60 грн. за 13 днів прострочення
сплати санкцій( з 15.04.2014 р. по 28.04.2014 р.).

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні", забезпечення прав
інвалідів на працевлаштування та
оплачувану роботу, в тому числі з
умовою про виконання роботи вдома,
здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

Підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України (ч. 3 ст. 19 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні").

Отже, забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування здійснюється або
шляхом безпосереднього звернення
інваліда до підприємства або звернення
інваліда до державної служби
зайнятості (з подальшим його
направленням на підприємство, на якому
є відповідні вакансії), а обов'язок
підприємства по створенню робочих
місць для інвалідів не супроводжується
його обов'язком займатись пошуком
інвалідів для їх працевлаштування.

Разом із тим, працевлаштуванню
інвалідів відповідними органами
повинно передувати вжиття
підприємством необхідних заходів для
забезпечення такого працевлаштування,
до яких належать, зокрема, створення в
установленому порядку робочих місць у
межах нормативу та інформування
названих органів про наявність таких
вакантних посад для інвалідів, що
випливає з аналізу вищенаведених норм
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні".

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, а саме з листа
Біляївського районного центру
зайнятості від 10 квітня 2014 року №975/03/11
(а.с. 19), ТОВ"Бєлтранс"не інформувало
Біляївськийрайонний центр зайнятості
шляхом подання звітів форми 3 ПН "Звіт
про наявність вакансій" про створення
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, про вільні місця робочі
місця та вакантні посади, на яких може
використовуватись праця інвалідів.

Таким чином, з огляду на вищезазначене
та оскільки відповідачем не надано до
суду доказів на підтвердження
створення на підприємстві робочих
місць для інвалідів, відповідно до
нормативу, суд дійшов висновку, що
нестворення згідно нормативу
необхідної кількості робочих місць для
працевлаштування інвалідів у 2013 році
виникла саме з вини відповідача.

В ході розгляду справи в суді
ТОВ»Бєлтранс» не доведена відсутність
вини у невиконанні ст. 19 ЗУ «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні», а доводи його представника в
судовому засіданні суд відхиляє у
зв'язку з їх недоведеністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

З наведених підстав, суд вважає,
що доводи позивача підтверджуються
наданимидоказами, тому заявлені вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись ст. 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Одеського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бєлтранс" про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бєлтранс" суму
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
призначених для працевлаштування
інвалідів, у 2013 році у розмірі 27 692
(двадцять сім тисяч шістсот дев'яносто
дві) грн.. 96 коп. та пеню за порушення
встановлених законодавством термінів
сплати адміністративно-господарських
санкцій у розмірі 111 ( сто одинадцять)
грн.. 60 коп., всього у сумі 27 804, 56 грн.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та
підписано 27.06.2014 року.

Суддя
М.М. Аракелян

Адміністративний позов Одеського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бєлтранс" про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бєлтранс" суму
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
призначених для працевлаштування
інвалідів, у 2013 році у розмірі 27 692
(двадцять сім тисяч шістсот дев'яносто
дві) грн.. 96 коп. та пеню за порушення
встановлених законодавством термінів
сплати адміністративно-господарських
санкцій у розмірі 111 ( сто одинадцять)
грн.. 60 коп., всього у сумі 27 804, 56 грн.

27 червня 2014 року.