Справа № 809/1888/14
Суддя: Черепій П.М.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"02" липня 2014 р.
Справа № 809/1888/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Черепія П.М.

при секретарі Данилюк І.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Мартинюк О.А.,

від відповідача: Сапіжак І.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: управління
Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області

до відповідача: відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області

про визнання протиправними дій та
скасування постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору від 04.02.2014
року (ВП № 41476765),-

ВСТАНОВИВ:

16.06.2014 року управління Пенсійного фонду
України в Богородчанському районі
Івано-Франківської області (надалі -
позивач) звернулося до суду з
адміністративним позовом до відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області (надалі -
відповідач) про визнання протиправними
дій та скасування постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 04.02.2014 року (ВП № 41476765).

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем протиправно, в порушення
вимог Закону України "Про виконавче
провадження" винесено постанову про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 04.02.2014 року (ВП № 41476765). Вважає, що
дана постанова є протиправною,
внаслідок чого, просить визнати такі
дії відповідача протиправними, а
вказану постанову скасувати.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені вимоги підтримав з
підстав викладених в
адміністративному позові. Просив позов
задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечує.
Просив в позові відмовити.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення представників сторін,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши і оцінивши докази, суд
дійшов висновку про те, що в
задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою
Богородчанського районного суду
Івано-Франківської області від 05.06.2013
року у справі № 338/932/13-а позов ОСОБА_3 до
управління Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області -
задоволено. Визнано протиправними дії
управління Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області щодо
відмови ОСОБА_3 в зарахуванні у
трудовий стаж, який дає право виходу на
пенсію за вислугою років, періоду
роботи майстром лісу з 01.03.2001 року по
травень 2013 року. Управління Пенсійного
фонду України в Богородчанському
районі Івано-Франківської області
зобов'язано зарахувати ОСОБА_3 в
трудовий стаж, який дає право виходу на
пенсію за вислугою років, період роботи
майстром лісу з 01.03.2001 року по травень
2013 року та призначити йому пенсію за
вислугу років з дня звернення.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26.11.2013 року
вищевказане рішення суду залишено без
змін.

09.01.2014 року на підставі вищевказаного
рішення, Богородчанським районним
судом Івано-Франківської області
видано виконавчий лист № 338/932/13-а про
визнання протиправними дій управління
Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області щодо
відмови ОСОБА_3 в зарахуванні у
трудовий стаж, який дає право виходу на
пенсію за вислугою років, періоду
роботи майстром лісу з 01.03.2001 року по
травень 2013 року. Зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області зарахувати
ОСОБА_3 в трудовий стаж, який дає право
виходу на пенсію за вислугою років,
період роботи майстром лісу з 01.03.2001
року по травень 2013 року та призначити
йому пенсію за вислугу років з дня
звернення.

Судом встановлено, що 14.01.2014 року
старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції в Івано-Франківській області
Сапіжаком І.І. відкрито виконавче
провадження (ВП № 41476765) з виконання
виконавчого листа № 338/932/13-а від 09.01.2014
року, виданого Богородчанським
районним судом Івано-Франківської
області про визнання протиправними дій
управління Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області щодо
відмови ОСОБА_3 в зарахуванні у
трудовий стаж, який дає право виходу на
пенсію за вислугою років, періоду
роботи майстром лісу з 01.03.2001 року по
травень 2013 року. Зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області зарахувати
ОСОБА_3 в трудовий стаж, який дає право
виходу на пенсію за вислугою років,
період роботи майстром лісу з 01.03.2001
року по травень 2013 року та призначити
йому пенсію за вислугу років з дня
звернення та запропоновано боржнику
(УПФУ в Богородчанському районі
Івано-Франківської області) виконати
його в добровільному порядку протягом
семи днів. (а.с. 16).

В судовому засіданні встановлено, що
боржником не було виконано виконавчий
лист № 338/932/13-а від 09.01.2014 року, у
визначений згідно постанови про
відкриття виконавчого провадження від
14.01.2014 року семиденний строк для
добровільного його виконання. Дана
обставина також не заперечувалася
представником позивача у судовому
засіданні, тому у відповідності до
вимог частини 3 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказування не потребує.

04.02.2014 року старшим державним
виконавцем винесено постанову (ВП №
41476765) про стягнення з боржника (УПФУ в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області)
виконавчого збору в розмірі 1360,00 грн. за
невиконання боржником у визначений
згідно постанови про відкриття
виконавчого провадження від 14.01.2014 року
семиденний строк для добровільного
виконання виконавчого документа
(виконавчого листа № 338/932/13-а від 09.01.2014
року, виданого Богородчанським
районним судом Івано-Франківської
області). (а.с. 14).

При цьому суд зазначає, що 04.02.2014 року
відповідачем направлено УПФУ в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області вимогу №
04.1-12/344 виконати виконавчий лист №
338/932/13-а від 09.01.2014 року. Одночасно
повідомлено, що у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу. (а.с.
17).

Листом № 688/03 від 10.02.2014 року УПФУ в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області повідомило
відповідача, що 03.02.2014 року ОСОБА_3
звернувся із заявою про призначення
пенсії за вислугу років, до якої додав
всі підтверджуючі документи, внаслідок
чого йому призначено вказану пенсію з
03.02.2014 року. (а.с. 19).

10.02.2014 року позивачем подано начальнику
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ в
Івано-Франківській області скаргу на
дії старшого державного виконавця ВПВР
управління ДВС ГУЮ в
Івано-Франківській області Сапіжака
І.І. по винесенню постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 04.02.2014 року (ВП № 41476765). (а.с. 21 - 22).

Постановою про результати перевірки
законності виконавчого провадження № 1
від 17.02.2014 року визнано дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ в
Івано-Франківській області Сапіжака
І.І. по винесенню постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 04.02.2014 року (ВП № 41476765) такими, що
вчинені з дотриманням вимог статті 28 ЗУ
"Про виконавче провадження". Відмовлено
УПФУ в Богородчанському районі
Івано-Франківської області у
задоволенні скарги. (а.с. 30).

27.02.2014 року та 06.03.2014 року позивачем
подано начальнику управління ДВС ГУЮ в
Івано-Франківській області скаргу на
дії посадових осіб ВПВР управління ДВС
ГУЮ в Івано-Франківській області по
винесенню постанови від 17.02.2014 року
щодо законності дій старшого
державного виконавця по винесенню
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору від 04.02.2014 року (ВП №
41476765). (а.с. 23 - 25).

Листом ДВС ГУЮ в Івано-Франківській
області № 04-17/459 від 13.03.2014 року
повідомлено позивача, що боржник має
право оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб виключно в
судовому порядку. (а.с. 31).

28.03.2014 року позивачем подано начальнику
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України скаргу на дії посадових осіб
управління ДВС ГУЮ в
Івано-Франківській області з винесення
рішення від 13.03.2014 року щодо законності
дій старшого державного виконавця по
винесенню постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору від 04.02.2014
року (ВП № 41476765). (а.с. 32 - 34).

Листом Державної виконавчої служби
України № 14-029-63/3.4 від 04.06.2014 року
повідомлено позивача, що відповідно до
частини 4 статті 82 ЗУ "Про виконавче
провадження" рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
або інших посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ. (а.с. 38).

Закон України "Про виконавче
провадження" (надалі - Закон)
регламентує основні засади,
організацію і порядок провадження
виконавчих дій при виконанні рішень
судів, що відповідно до закону
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку.

Статтею 1 Закону визначено, що
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) є сукупністю
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону,
вимоги державного виконавця щодо
виконання рішень обов'язкові для
всіх органів, організацій,
посадових осіб, фізичних і юридичних
осіб на території України.

Згідно положень статті 11 Закону,
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 25
Закону, державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова. Копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові.

Положеннями частини першої статті 27
Закону, визначено, що у разі ненадання
боржником у строки, встановлені
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Отже, після спливу строку,
встановленого для добровільного
виконання рішення суду державний
виконавець невідкладно розпочинає
вчиняти дії щодо примусового
виконання.

Відповідно до статті 75 Закону, після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення (частина перша
статті 75).

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону,
у разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача.

Як уже з'ясовано судом, боржником
добровільно виконано виконавчий лист
№ 338/932/13-а від 09.01.2014 року після спливу
строку, визначеного державним
виконавцем у постанові про відкриття
виконавчого провадження від 14.01.2014 року
((ВП № 41476765) для самостійного виконання.

При цьому суд звертає увагу на те, що за
змістом абзацу 2 частини 2 статті 25
Закону, виконавчий документ (у даному
випадку виконавчий лист № 338/932/13-а від
09.01.2014 року, виданий Богородчанським
районним судом Івано-Франківської
області) вважається добровільно
виконаним, якщо боржник виконав його
самостійно у строк до семи днів з
моменту винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження або
у інший (менший) строк, визначений
державним виконавцем у постанові про
відкриття виконавчого провадження.

Самостійне виконання боржником
виконавчого документа, але після
спливу семиденного строку з моменту
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження або іншого
(меншого) строку, визначеного державним
виконавцем у постанові про відкриття
виконавчого провадження, не є
добровільним в розумінні положень
частини 2 статті 25 Закону України "Про
виконавче провадження" та відповідно
не може бути безумовною підставою для
звільнення такого боржника від сплати
виконавчого збору або його стягнення у
меншому розмірі, порядок стягнення
якого визначений статтею 28 цього
Закону.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що оскаржувана постанова (ВП
№ 41476765) про стягнення з боржника (УПФУ в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області)
виконавчого збору в розмірі 1360,00 грн.
відповідачем винесена на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачений Конституцією України та
Законом України "Про виконавче
провадження", внаслідок чого вимоги
позивача є необгрунтованими, а позов
таким що не підлягає до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158, 159, 160, 161,
162, 163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
Черепій
П.М.

Постанова складена в повному
обсязі 07.07.2014 року.