Справа № 872/12191/13
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2014 року

справа № 804/3026/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2013 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Цум" до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби про визнання протиправними дій та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2013 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Цум" до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби про визнання протиправними дій та скасування рішення - задоволено частково: визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області ДПС щодо невизнання податковою декларації ТОВ "Цум" з податку на додану вартість за листопад 2012 року; визнано податкову декларацію ТОВ "Цум" з податку на додану вартість за листопад 2012 року з додатками, такою що подана ТОВ "Цум" у день її фактичного отримання Державною податковою інспекцією у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області ДПС, тобто 13.12.2012 р.; зобов'язано Державну податкову інспекцію у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області ДПС відобразити показники (дані) податкової декларації ТОВ "Цум" з податку на додану вартість за листопад 2012 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку ТОВ "Цум". В задоволенні іншої частини позовних вимог позивача відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, Державна податкова інспекція в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів в Дніпропетровській області (правонаступник - Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби) подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з’явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому у відповідності до положення ст. 41 КАС України фіксування судового процесу не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах оскарження та доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Цум" зареєстроване виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 27.06.2008 року.

10 грудня 2012 року ТОВ "Цум" на адресу відповідача надіслано поштою податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний податковий період листопад 2012 року, яка була отримана останнім 13.12.2012 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення з особистим підписом працівника податкового органу та не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні.

Підставою для прийняття зазначеного рішення від 13.12.2012 р. став той факт, що надісланий ТОВ "Цум" Додаток №5 до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 року не підписаний посадовими особами та не скріплений печаткою платника податків.

Дослідивши дані обставини справи та правовідносини, що їм відповідають, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно до п.48.3 ст. 48 ПК України, податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Пунктом 48.4 статті 48 ПК України визначено, що форма податкової декларації додатково може містити обов'язкові реквізити зокрема: індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Відповідно до п. 48.5 ст. 48 ПК України, податкова декларація повинна бути підписана: керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до органу державної податкової служби. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником.

Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку; фізичною особою - платником податків або його законним представником; особою, відповідальною за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації згідно із договором про спільну діяльність або угодою про розподіл продукції; якщо податкова декларація подається податковими агентами - юридичними особами, вона повинна бути підписана керівником такого агента та особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації такого агента, а якщо податковим агентом є платник податків - фізична особа - таким платником податків; податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 9 розділу 1 "Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", до податкової звітності з податку на додану вартість (далі - податкова звітність) належать: податкова декларація з податку на додану вартість (далі - декларація); податкова декларація з податку на додану вартість (скорочена) (далі - декларація (скорочена)); податкова декларація з податку на додану вартість (спеціальна) (далі - декларація (спеціальна)); податкова декларація з податку на додану вартість (переробного підприємства) (далі - декларація (переробного підприємства)); уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок; уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (щодо діяльності відповідно до статті 209 розділу V Кодексу); уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (щодо діяльності відповідно до пункту 209.18 статті 209 розділу V Кодексу); уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (щодо діяльності відповідно до пункту 1 підрозділу 2 розділу XX Кодексу); копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді; розрахунок податкових зобов'язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України.

Згідно до п.49.8 ст.49 ПК України передбачається, що прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Пунктом 49.9 статті 49 ПК України встановлено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа органу державної податкової служби, у якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання органом державної податкової служби. За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 та 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою.

Відповідно до пп.49.11.2 п.49.11 ст. 49 ПК України, у разі подання платником податків до органу державної податкової служби декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його декларації із зазначенням причин такої відмови, у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

З огляду на викладені норми законодавства, колегія суддів зазначає, що Податковий кодекс України, яким врегульовано порядок подання та прийняття податкової звітності, не містить такої підстави для визнання податкової декларації неподаною, як не скріплення печаткою підприємства та підписами посадових осіб розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів - Додатку №5 податкової декларації.

Разом з тим, судом першої інстанції було вірно зазначено, що додаток №5, не є самою декларацією і певні недоліки у оформленні або поданні цього додатку не є підставою для не визнання декларації як податкової звітності.

Дослідивши наявну в матеріалах справи копію податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 року ТОВ "Цум", судом встановлено, що додаток №5 вказаної податкової декларації не скріплений печаткою та підписами посадових осіб. Однак, зазначена копія не завірена належним чином, оригінал декларації для дослідження в судовому засіданні наданий не був, завірена його копія також не була надана.

З урахуванням зазначеного, є вірним висновок суду першої інстанції про неправомірність дій відповідача щодо відмови у визнанні декларації за листопад 2012 року, поданої ТОВ "Цум", податковою звітністю.

При цьому, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції та вважає, що з огляду на заявлені позивачем вимоги, належним способом захисту права, за встановлених обставин, є визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у визнанні податковою звітністю податкову декларацію, а податкова декларація відповідно буде вважатись поданою платником податків у день її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Стосовно іншої частини позовних вимог позивача про зобов'язання ДПІ в Амур-Нижньодніпровської районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби відобразити показники податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, в тому числі в картці особового рахунку ТОВ "Цум", колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Інструкції "Про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України", затвердженої Наказом Державної податкової адміністрації від 18.07.2005 року №276, облік, контроль і складання звітності щодо платежів, що надходять до бюджету, здійснюється органами державної податкової служби з використанням автоматизованої інформаційної системи, що забезпечує єдиний технологічний процес уведення, контролю інформації обробки документів.

З метою обліку нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету органами державної податкової служби на кожний поточний рік відкриваються особові рахунки за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. Форми карток особових рахунків мають лицьову та зворотну сторону.

Дані про надходження платежів до бюджету відображаються органами державної податкової служби в особових рахунках платників і в реєстрі надходжень та повернень у день отримання від органів Державного казначейства України відомостей про зарахування та повернення надміру сплачених платежів у вигляді електронного реєстру розрахункових документів.

У картках особових рахунків платників податків на дату проведення останньої облікової операції підбиваються підсумки за всіма графами карток особових рахунків з початку місяця (крім граф, що відображають сальдо розрахунків з бюджетом). На кінець місяця після проведення останньої операції здійснюється запис указаних підсумкових рядків до особового рахунку.

Не менше ніж раз на квартал працівником підрозділу адміністрування облікових показників та звітності проводиться вибіркова перевірка правильності проведення операцій в особових рахунках платників.

Податковий борг платника податків, зборів (обов'язкових платежів) обліковується в картках особових рахунків, що ведуться підрозділом адміністрування облікових показників та звітності органу державної податкової служби у порядку, визначеному цією Інструкцією.

Для контролю за погашенням податкового боргу та застосуванням передбачених нормативно-правовими актами заходів з його ліквідації за запитами підрозділів органу державної податкової служби підрозділом адміністрування облікових показників та звітності формуються відомості про платників, що мають податковий борг. Зазначені відомості формуються на дату запиту для подальшої передачі вказаним підрозділам в електронному вигляді.

На суми податкового боргу підрозділом забезпечення податкових зобов'язань органами державної податкової служби формуються податкові вимоги засобами програмного забезпечення на підставі облікових даних карток особових рахунків платників податків та реєструються у реєстрі виданих податкових вимог за кожним боржником окремо.

Таким чином, виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у платника податків правового інтересу в тому, щоб дані карток особових рахунків правильно відображали фактичний стан платежів до бюджету.

З огляду на викладене, колегія суддів робить висновок, що позовні вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача внести зміни до особового рахунку позивача, відобразивши в обліковій картці особового рахунку відповідні дані, які містяться у поданій позивачем звітності, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, надаючи аналіз даним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Цум" підлягають частковому задоволенню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції викладене достатньо повно, обґрунтовано та мотивовано з посиланням на конкретні пункти законів України, які регулюють спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ч.1 ст.198, ст.200, ст. 205, ст.206, ч.2 ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко