Справа № 2-а/325/10/2014
Суддя: Пантилус О. П.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/325/10/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року
смт. Приазовське

Приазовський районний суд Запорізької
області у складі головуючого судді
Пантилус О.П., при секретарі Орманджи
Д.К., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Приазовського
районного суду, смт. Приазовське
Запорізької області в порядку
скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Приазовському районі
Запорізької області про визнання
протиправними дії УПФУ в Приазовському
районі Запорізької області та
зобов'язання нарахувати недоплачене
довічне грошове утримання судді у
відставці,

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом, в якому просить визнати
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Приазовському районі Запорізької
області щодо відмови в проведенні
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_1 у відповідності з п. 3 ст. 138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» від 07 липня 2010 року та
зобов'язати відповідача здійснити
такий перерахунок у розмірі 90%
грошового утримання судді, з якого був
виплачений єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, який працює на
відповідній посаді, на підставі
довідки ТУ ДСА України в Запорізькій
області № 08-03/141 від 18 березня 2014 року,
починаючи з 1 грудня 2013 року з
урахуванням різниці, яка була
виплачена.

Ухвалою суду від 02 липня 2014 року
позовні вимоги в частині здійснення
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
за період з 01 грудня 2013 року до 01 січня
2014 року залишено без розгляду у зв'язку
з пропуском строку звернення до
адміністративного суду.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що
працювала суддею Приазовського
районного суду Запорізької області, а з
2010 року є суддею у відставці та
відповідно до Закону України «Про
статус суддів» отримує щомісячне
довічне грошове утримання. Так як вона
має 28 років стажу роботи на посаді
судді, розмір довічного утримання слід
розраховувати як 90 % від заробітної
плати працюючого судді, відповідно до
ч. 3 ст. 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів».

18 червня 2014 року позивач звернулася до
управління ПФУ в Приазовському районі
із заявою про проведення перерахунку
довічного грошового утримання судді,
відповідно до Закону «Про судоустрій і
статус суддів» від 07.07.2010 року та
довідки управління ДСА України в
Запорізькій області № 08-03/141 від 18.03.2014
року, згідно якої суддівська
винагорода ОСОБА_1, яка враховується
при призначенні (перерахунку)
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці склала
20706,00 гривень.

Відповідачем відмовлено в
перерахунку, посилаючись на те, що
згідно п.4 ст.138 Закону «Про судоустрій і
статус суддів», перерахунок може
здійснюватися тільки суддям
Конституційного Суду України.

Позивач вказує на невідповідність дій
відповідача щодо непроведення
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
положенням Конституції України,
чинного Закону України «Про
судоустрій і статус суддів», рішенням
Конституційного Суду України № 8-рп/2005
від 11.10.2005 та № 3-рп/2013 від 03.06.2013 року.

Відповідач надав суду заперечення
проти позову. В запереченні зазначено,
що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в
управлінні ПФУ в Приазовському районі
та отримує довічне грошове утримання
судді з листопада 2010 року відповідно
до ст. 43 Закону України „Про статус
суддів" № 2862-ХП від 15.12.1992р.

Абзацом 3 пункту 1 Постанови Верховної
Ради України №2863-ХП від 15.12.1992р. „Про
порядок введення в дію Закону України
"Про статус суддів" було передбачено, що
в разі зміни заробітної плати суддів
розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
обчислюється виходячи з нового розміру
заробітної плати судді, який працює на
відповідній посаді. Проте пунктом 63
розділу II Закону України „Про
державний бюджет України на 2008 рік"
абзац 3 пункту 1 вказаної постанови
виключено. Рішенням Конституційного
суду України від 22.05.2008р. №10рп/2008
вказані зміни визнано
неконституційними та такими, що
втрачають силу з моменту проголошення
рішення Конституційним Судом України,
але рішення про відновлення дії
вказаної постанови в попередній
редакції не приймалося.

Вказана постанова втратила чинність з
07.07.2010р. у зв'язку з прийняттям Закону
України „Про судоустрій і статус
суддів", яким передбачене подовження
дії ст. ст. 43, 44 Закону України „Про
статус суддів" до 01.01.2011р.

Згідно постанови правління Пенсійного
Фонду України № 3-1 від 25.01.2008 р. органами
Пенсійного фонду здійснюється лише
призначення та виплата щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці. Проведення органами
Пенсійного фонду України перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючого судді зазначеною
постановою не передбачено.

Частиною 4 статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» визначено,
що у разі зміни розміру грошового
утримання діючих суддів
Конституційного Суду України
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного довічного
грошового утримання цим суддям.
Незважаючи на рішення Конституційного
Суду № З-рп/2013 від 03.06.2013 року щодо
неконституційності цих положень, зміни
до частини 4 ст.138 Закону не внесено.

Тому, відповідач просить відмовити в
задоволенні позову.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх
сукупності, суд знаходить позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має 28
років стажу роботи на посаді судді,
перед виходом на пенсію працювала на
посаді судді Приазовського районного
суду Запорізької області, з 2010 року є
суддею у відставці та відповідно до
Закону України «Про статус суддів»
отримувала щомісячне довічне грошове
утримання в розмірі 90 % грошового
забезпечення працюючого судді.

Згідно листа УПФУ у Приазовському
районі від 24.06.2014 року, ОСОБА_1
знаходиться на обліку Управління ПФУ в
Приазовському районі з листопада 2010
року та отримує довічне грошове
утримання судді у розмірі 17 549,10 грн.

Територіальне управління Державної
судової адміністрації України в
Запорізькій області у зв'язку з
підвищенням середньої заробітної
плати діючим суддям надало позивачу
довідку № 08-03/141 від 18.03.2014 року, згідно з
якою розмір її суддівської винагороди
яка враховується при призначенні
(перерахунку) довічного грошового
утримання суддям у відставці з 01.12.2013
року становить 20 706 гривень.

Як вбачається зі змісту листа УПФУ в
Приазовському районі Запорізької
області №16/Ж-9 від 24.06.2014 року, за
зверненням позивача відмовлено в
проведенні перерахунку розміру її
довічного грошового утримання судді, у
відповідності до виданої ТУ ДСА
довідки та у зв'язку з підвищенням
заробітної плати судді. Відмова
обґрунтована тим, що статтею 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
судів» перерахунок передбачений лише
для суддів Конституційного Суду
України.

Відповідно до ст. 8 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 22 Конституції України
при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Положеннями ст. 126 Конституції України
передбачено, що незалежність та
недоторканість суддів гарантуються
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про
статус суддів» (чинного на час
призначення позивачу щомісячного
довічного грошового утримання) судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді.

Після втрати чинності зазначеним
Законом на підставі Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» від
07.07.2010 року № 2453 аналогічні положення
були передбачені ч. 3 ст. 138 Закону,
згідно з якими щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

З 01.10.2011 року положення наведеної
частини ст. 138 Закону викладені в іншій
редакції, відповідно до якої щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Аналізуючи наведені положення, суд
приходить до висновку, що в усіх
випадках розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
має визначатись виходячи з розміру
грошового утримання працюючого на
відповідній посаді судді. При цьому,
законодавець не обмежує розмір
довічного грошового утримання судді у
відставці розміром грошового
утримання працюючого судді, діючим на
дату призначення судді у відставці
грошового довічного утримання.

Відповідно до рішення Конституційного
Суд України від 22.09.2005 року № 5-рп/2005,
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані, а при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав свобод.

Конституційний Суд України зазначив,
що невід'ємною складовою статусу
суддів є їх незалежність, яка
забезпечується, у тому числі,
гарантуванням фінансування та
належних умов для функціонування судів
і діяльності суддів, їх правового і
соціального захисту (підпункт 1.1 пункту
1 резолютивної частини Рішення
Конституційного Суду України від 1
грудня 2004 року N 19-рп/2004).

В п. 7 Рішення Конституційного Суду
України від 11.10.2005 № 8-рп/2005 зазначено,
що право судді, який перебуває у
відставці, на пенсійне та щомісячне
довічне грошове утримання є гарантією
незалежності працюючих суддів.
Щомісячне довічне грошове утримання -
це особлива форма соціального
забезпечення суддів, зміст якої
полягає у гарантованій державою
щомісячній звільненій від сплати
податків грошовій виплаті, що слугує
забезпеченню їх належного
матеріального утримання, в тому числі,
після звільнення від виконання
обов'язків судді. Також у цьому рішенні
Конституційний Суд України вказав, що
надання судді матеріального захисту є
гарантією забезпечення його
незалежності. Разом з тим, будь-яке
зниження рівня гарантій незалежності
суддів суперечить конституційній
вимозі неухильного забезпечення
незалежного правосуддя. Щомісячне
довічне грошове утримання судді у
встановленому розмірі спрямоване на
забезпечення гідного його статусу
життєвого рівня, оскільки суддя
обмежений у праві заробляти додаткові
матеріальні блага.

Особливість щомісячного довічного
грошового утримання полягає у
правовому регулюванні, а також у
джерелах його фінансування, які
визначені Конституцією України та
Законом України «Про судоустрій і
статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-УІ.

В рішенні Конституційного Суду України
від 14.12.2011 №18-рп/2011 зауважено, що
виходячи з системного аналізу положень
Закону щомісячне довічне грошове
утримання є самостійною гарантією
незалежності судді та складовою його
правового статусу. Відмінністю
щомісячного грошового утримання
працюючого судді від щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці є лише те, що судді, які мають
право на відставку та продовжують
працювати на посаді судді, цю виплату
одержують виключно з Державного
бюджету України, а судді у відставці - з
Пенсійного фонду України за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 визнано такими,
що не відповідають Конституції
України (є неконституційними): частина
третя, перше, друге, третє речення
частини п'ятої статті 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» від 7
липня 2010 року у редакції Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VІ;
абзац другий пункту 2 розділу ІІ
«Прикінцеві та перехідні положення
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 08
липня 2011 року № 3668-VI, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 09
липня 2003 року та без проведення інших
перерахунків, передбачених
законодавством.

Згідно з рішенням Ради судді України №
18 від 23.03.2012 року, судді у відставці
мають право на щомісячного довічного
грошового утримання відповідно до ч. 3
ст. 138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів».

Доводи відповідача з приводу
неможливості здійснення позивачу
перерахунку грошового утримання у
зв'язку з невизначеністю положеннями ч.
4 ст. 138 Закону "Про судоустрій та статус
суддів" здійснення перерахунку
довічного утримання суддям у
відставці, крім суддів Конституційного
Суду України, суд не приймає до уваги.
Положеннями наведеної частини ст. 138
Закону, по-перше, урегульований порядок
здійснення перерахунку довічного
грошового утримання у разі зміни
розміру грошового утримання діючих
суддів Конституційного Суду України,
який є єдиним органом конституційної
юрисдикції в Україні та не
відноситься до суду першої інстанції,
суддею якого був позивач, а по-друге, не
містять положень, які дають підстави
для висновку стосовно заборони
здійснення перерахунку довічного
грошового утримання суддям судів
загальної юрисдикції.

Враховуючи те, що позивач є суддею у
відставці, а відповідно до ч. 2 ст. 43
Закону України «Про статус суддів», що
був чинний на час призначення позивачу
довічного грошового утримання, за
суддею, який перебуває у відставці,
зберігається звання судді і такі ж
гарантії недоторканності та
соціального захисту, як і до виходу у
відставку, з огляду на положення ст. 19
Конституції України, відповідно до
якої органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, суд приходить до
висновку, що при вирішенні даного
спору підлягає застосуванню частина 3
ст. 138 Закону «Про судоустрій та статус
суддів», а отже дії відповідача щодо
відмови в перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання є
противоправними, адже порушують права
та інтереси позивача.

Відтак є обґрунтованими вимоги
позивача про здійснення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці з 01.01.2014
року, виходячи з розміру суддівської
винагороди згідно довідки ТУ ДСА у
Запорізькій області № 08-03/141 від 18.03.2014
року та в розмірі 90 % заробітної плати
(суддівської винагороди) працюючого
судді з урахуванням виплаченого
щомісячного довічного грошового
утримання судді.

За таких обставин суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог - визнання
протиправними дії відповідача щодо
відмови здійснити перерахунок розміру
щомісячного довічного грошового
утримання позивача як судді у
відставці, зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання
позивача і виплачувати його у розмірі 90
% від заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді, починаючи з
01.01.2014 року.

Керуючись ст. ст. 7-11, 159, 160-163, 183-2, 186 КАС
України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Приазовському районі Запорізької
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання провести перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці -
задовольнити.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Приазовському районі, щодо відмови
ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці відповідно до вимог ч. 3 ст. 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» від 07.07.2010 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Приазовському районі
Запорізької області здійснити
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_1 у відповідності до ч. 3 ст. 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» в розмірі 90 % грошового
утримання судді, з якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, який
працює на відповідній посаді, на
підставі довідки територіального
управління державної судової
адміністрації України в Запорізькій
області № 08-03/141 від 18 березня 2014 року,
починаючи з 01 січня 2014 року, з
урахуванням різниці, яка була
виплачена.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Приазовський районний суд протягом
десяти днів з дня отримання її копії.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили і є
остаточною після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо вона
не була подана у встановлений строк. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
О.П. Пантилус