Справа № 405/2389/14-а
Суддя: Циганаш І. А.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/2389/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року Ленінський районний
суд м. Кіровограда в складі:

головуючого - судді: Циганаш І.А.

при секретарі - Возлюбленій А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Кіровоградської міської ради про
визнання протиправним, невідповідним
нормативно-правовим актам вищої
юридичної сили та нечинним з моменту
прийняття рішення Кіровоградської
міської ради від 17.09.2013 року №2463 « Про
внесення доповнення до рішення
Кіровоградської міської ради від 29.01.2013
року №2219» , -

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з вищевказаним позовом,
обґрунтувавши його тим, що рішенням
Кіровоградської міської ради від 29.01.2013
року № 2219 «Про визначення послуги з
вивезення побутових відходів як
окремої комунальної послуги, право на
здійснення якої виборюється на
конкурсних засадах» вирішено: 1.
Визначити послугу з вивезення
побутових відходів як окрему
комунальну послугу, право на
здійснення якої виборюється на
конкурсних засадах. 2. Провести конкурс
з визначення виконавця послуг з
вивезення побутових відходів. 3.
Організатором проведення конкурсу з
визначення виконавця послуг з
вивезення побутових відходів
визначити Головне управління
житлово-комунального господарства
Кіровоградської міської ради. 4.
Головному управлінню
житлово-комунального господарства
Кіровоградської міської ради: -
створити конкурсну комісію та
затвердити її склад; - підготувати та
затвердити конкурсну документацію; -
забезпечити проведення конкурсу з
визначення виконавця послуг з
вивезення побутових відходів
відповідно до Порядку проведення
конкурсу на надання послуг з
вивезення побутових відходів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 16 листопада 2011
року №1173;- укласти договори з
переможцями конкурсу на надання послуг
з вивезення побутових відходів. 5.
Після проведення конкурсу з надання
послуг з вивезення побутових відходів
та укладення договору з виконавцем,
послуга з вивезення побутових відходів
підлягає виведенню зі структури тарифу
на надання послуг з утримання будинків
і споруд та прибудинкових територій. 6.
Дане рішення набирає чинності з
моменту його офіційного опублікування.
7. Контроль за виконанням даного
рішення покласти на постійну комісію
Кіровоградської міської ради з питань
житлово-комунального господарства та
енергозбереження, заступника міського
голови з питань діяльності виконавчих
органів ради Вєщєва М.А.

Рішення КМР № 2219 було опубліковане
у офіційному віснику відповідача
«Вечірня газета» №7 (1298) від 08.02.2013р.

Керуючись рішенням КМР № 2219
організатор проведення конкурсу з
визначення виконавця послуг з
вивезення побутових відходів у мережі
Інтернет виклав оголошення про
проведення конкурсу у п.п. 2.1., 2.2. п. 2
якого визначив межі, де планувалось
надавати послуги з вивезення побутових
відходів - територія міста Кіровограда.

24 липня 2013 року переможцем конкурсу
було визначено і оголошено
Кіровоградську філію № 2 ТОВ
«РАФ-ПЛЮС», як єдиного учасника
конкурсу.

У офіційному віснику відповідача
«Вечірня газета» № 34 (1326) від 16.08.2013р.
розміщено оголошення про результати
проведеного конкурсу та Публічна
оферта для споживачів на укладання
договорів з переможцем конкурсу.

Проте, після визначення переможця
конкурсу, враховуючи клопотання
начальника КРЕП № 9 Лужняка В.М. від
31.07.2013 року № 206 та звернення депутата
Кіровоградської міської ради Кролевця
А.В. від 13.08.2013 року № 3124 мр/зв.,
оскаржуваним рішенням відповідач
вирішив: 1. Внести доповнення до рішення
Кіровоградської міської ради від 29.01.2013
року № 2219 «Про визначення послуги з
вивезення побутових відходів як
окремої комунальної послуги, право на
здійснення якої виборюється на
конкурсних засадах», а саме пункт 2
після слів «побутових відходів»
доповнити словами « в місті
Кіровограді, крім мікрорайону
„Гірничий" (в межах вулиць: Лінія 1-а,
№№1 - 5, Лінія 2-а, №№ 6 - 10, Лінія 3-а, №№ 11
- 14, Лінія 4-а, №№ 15 - 19, Лінія 5-а, №№ 20 - 24,
Лінія 6-а, № 25, Лінія 7-а, №№ 31 - 34, Лінія
8-а, №№ 35-37, Лінія 9-а, №№ 38 - 51, Лінія 10-а,
№№ 52-61, Нижня П'ятихатська, №№ 18, 20, 20-а,
22, 24)». 2. Контроль за виконанням даного
рішення покласти на постійну комісію
Кіровоградської міської ради з питань
житлово-комунального господарства та
енергозбереження, заступника міського
голови з питань діяльності виконавчих
органів ради Поліщука СЮ.

За аналогією до рішення КМР № 2219,
оскаржуване рішення слід було б також
опублікувати у офіційному віснику
«Вечірня газета». Але крім публікації
на офіційній веб-сторінці відповідача
у мережі Інтернет (розділ «Рішення
ради»), інших публікацій оскаржуваного
рішення позивачем не знайдено.

Рішення КМР № 2219 приймалось на
підставі Конституції України, ЗУ «Про
місцеве самоврядування в Україні», ЗУ
«Про відходи», Правил надання послуг з
вивезення побутових відходів,
затверджених постановою КМ України від
10 грудня 2008 року № 1070 (далі -Правила №
1070), Порядку проведення конкурсу на
надання послуг з вивезення побутових
відходів (далі - Порядок № 1173),
затвердженому постановою КМ України
від 16 листопада 2011 року № 1173.

Відповідно до абзацу другого
підпункту 7 пункту 5 Порядку № 1173 межі
певної території населеного пункту, де
планується надавати послуги з
вивезення побутових відходів, визначає
організатор конкурсу: для міста - у
межах не менше одного району, для
селища та села - не менше його загальної
території.

У місті Кіровограді існують дві
адміністративно-територіальні
одиниці - Ленінський і Кіровський
райони, які були утворені Указом
Президії Верховної Ради Української
РСР від 22.12.1973 року № 2314-УІІІ «Про
утворення районів в деяких містах
Української РСР».

Згідно з рішенням виконавчого
комітету Кіровоградської обласної
Ради депутатів трудящих від 27.12.1973 року
№ 464 «Про визначення меж Ленінського і
Кіровського районів міста
Кіровограда», селище Гірниче
відноситься до Ленінського району
міста Кіровограда.

Селище Гірниче - невелика частина
Ленінського району, у якій проживає
близько 2,5% від загальної чисельності
мешканців цього району.

Приймаючи оскаржуване рішення
відповідач діяв не у відповідності до
зазначених вище правових норм вищої
юридичної сили незаконно звузивши
поняття -район міста, до декількох
вулиць такого району.

Крім цього, визначати межі певної
території населеного пункту, де
планується надавати послуги з
вивезення побутових відходів,
відповідно до абзацу другого підпункту
7 пункту 5 Порядку № 1173, повинен
організатор конкурсу.

Внаслідок протиправних дій
відповідача позивач позбавлений прав
та інтересів у отриманні якісної
послуги з вивезення побутових
відходів, що випливало з проведеного
конкурсного відбору виконавця послуги
та Публічної оферти переможця.

Зокрема у Публічній оферті
передбачалось: послуги з вивезення
побутових відходів надаються за
контейнерною та безконтейнерною
схемами. Для вивезення побутових
відходів за контейнерною схемою
використовуються технічно справні
контейнери, місткістю 0,75, 0,77, 1,1 куб.
метрів, що належать Виконавцю. Споживач
виносить побутові відходи у пакетах не
більш як 0,12 куб. м та викидає їх у
контейнери Виконавця на контейнерних
майданчиках.

Даний пункт договору стосується
багатоквартирних будинків.

Позивач проживає у
багатоквартирному будинку за адресою:
АДРЕСА_1, приймає участь у
правовідносинах на які оскаржуване
рішення впливає, що підтверджується
копією договору на послуги з утримання
будинку.

На час подання цього позову, якісні
показники послуги з вивезення
побутових відходів, яку отримує
позивач від КРЕП № 9, не відповідають
вимогам Правил № 1070.

А саме, за місцем проживання
позивача відсутній контейнерний
майданчик, передбачений Правилами № 1070
та іншими нормативними актами. Замість
нього, біля будинку розміщена
двоповерхова споруда для збирання
сміття, облаштування якої не
передбачено жодним
нормативно-правовим актом.
Недотримання вимог з влаштування
майданчику ускладнює користування
послугою. Навколо цієї споруди -
антисанітарія.

Низька якість послуги з вивезення
побутових відходів підтверджуються
фотознімками цієї, та розташованих
поруч, споруди для збирання сміття.

Оскаржуване рішення обмежило
права та інтереси позивача на
підвищення якості послуги вивезення
побутових відходів, яке анонсував
переможець конкурсу у своїй Публічній
оферті. Фактично, територія, на якій
проживає позивач, виведена за правові
межі конкурсного відбору виконавця і
монополія на надання послуги
залишилась за КРЕП № 9 на невизначений
час.

Виходячи з витлумаченого поняття
"охоронюваний законом інтерес"
рішенням Конституційного Суду України
від 01.12.2004 у справі № 18-рп/2004 за
конституційним поданням 50 народних
депутатів України щодо офіційного
тлумачення окремих положень частини
першої статті 4 Цивільного
процесуального кодексу України (справа
про охоронюваний законом інтерес), у
всіх випадках вживання його (поняття
"охоронюваний законом інтерес") у
законах України у логічно-смисловому
зв'язку з поняттям "права", треба
розуміти як прагнення до користування
конкретним матеріальним та/або
нематеріальним благом, як зумовлений
загальним змістом об'єктивного і прямо
не опосередкований у суб'єктивному
праві простий легітимний дозвіл, що є
самостійним об'єктом судового захисту
та інших засобів правової охорони з
метою задоволення індивідуальних і
колективних потреб, які не суперечать
Конституції і законам України,
суспільним інтересам, справедливості,
добросовісності, розумності та іншим
загальноправовим засадам.

Відповідно до висновків
Конституційного суду України від 14.12.2011
р. № 19-рп/2011, яке тлумачить ст. 55
Конституції, реалізація права на
захист забезпечується у відповідному
виді судочинства і в порядку,
визначеному процесуальним законом. А
КАС України, як процесуальний закон,
передбачає захист не тільки права, але
й інтересу, який витлумачено рішенням
КСУ від 01.12.2004 № 18-рп/2004, що цілком
узгоджується з завданням
адміністративного судочинства: захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (частина перша статті 2 КАС
України).

Аналізуючи висновки до яких дійшов
Конституційний Суд України під час
розгляду справи № 7-рп/2009 від 16.04.2009 р. за
конституційним поданням Харківської
міської ради щодо офіційного
тлумачення положень частини другої
статті 19, статті 144 Конституції України,
статті 25, частини чотирнадцятої статті
46, частин першої, десятої статті 59
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" (справа про
скасування актів органів місцевого
самоврядування), вбачається, що органи
місцевого самоврядування, вирішуючи
питання місцевого значення,
представляючи спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ та
міст, приймають нормативні та
ненормативні акти. До нормативних
належать акти, які встановлюють,
змінюють чи припиняють норми права,
мають локальний характер, розраховані
на широке коло осіб та застосовуються
неодноразово, а ненормативні акти
передбачають конкретні приписи,
звернені до окремого суб'єкта чи
юридичної особи, застосовуються
одноразово і після реалізації
вичерпують свою дію.

Звертає увагу суду, що рішення КМР
№ 2219 має всі ознаки
нормативно-правового акту органу
місцевого самоврядування, відповідно,
оскаржуване рішення, яким
доповнено/змінено рішення КМР № 2219,
також має ознаки нормативно-правового
акту органу місцевого самоврядування.

КАС України надає право оскаржити
нормативно-правовий акт особам, щодо
яких його застосовано, а також особам,
які є суб'єктом правовідносин, у яких
буде застосовано цей акт.

Перелічені вище норми
законодавства узгоджуються з
Конституцією України. Так, відповідно
ст.144 Конституції органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом приймають рішення,
які у разі їх невідповідності
Конституції чи законам України
зупиняються у встановленому законом
порядку з одночасним зверненням до
суду.

В даному випадку, прийняте
відповідачем рішення не відповідає
правовим актам, які по відношенню до
оскаржуваного рішення, мають вищу
юридичну силу.

Резолютивна частина постанови
суду про визнання нормативно-правового
акта незаконним або таким, що не
відповідає правовому акту вищої
юридичної сили, і про визнання його
нечинним невідкладно публікується
відповідачем у виданні, в якому його
було офіційно оприлюднено, після
набрання постановою законної сили (ч.11
ст.171 КАС України).

Просить визнати протиправним,
невідповідним нормативно-правовим
актам вищої юридичної сили та нечинним
з моменту прийняття рішення
Кіровоградської міської ради від 17.09.2013
року № 2463 «Про внесення доповнення до
рішення Кіровоградської міської ради
від 29.01.2013 року № 2219». Відповідно до
абзацу 2 ст. 144 Конституції України
зупинити дію оскаржуваного акту.
Зобов'язати відповідача невідкладно
опублікувати резолютивну частину
постанови суду у виданні, в якому було
офіційно оприлюднено оскаржуваний
нормативно-правовий акт, після
набрання постановою законної сили.
Розподілити судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представник Кіровоградської
міської ради в судовому засіданні
просив в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити, зазначив, що станом
на день подачі позовної заяви та станом
на сьогоднішній день оскаржуване
рішення Кіровоградської міської ради
не порушує права позивача по справі та
останнім не надано належних доказів на
підтвердження останнього.

Так, обгрунтовуючи порушення
своїх прав та законних інтересів
позивач вказує на те, що оскаржуваним
рішенням його, як споживача
житлово-комунальних послуг, позбавлено
права на отримання якісної послуги з
вивезення твердих побутових відходів,
оскільки відповідач протиправно
виключив територію селища Гірничого з
конкурсного відбору виконавця послуг з
вивезення твердих побутових відходів.

Акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування
нормативно-правового характеру
набирають чинності з дня їх офіційного
оприлюднення, оскаржуване рішення
носить нормативний характер, отже
вищевказані рішення набирають законну
силу з моменту їх офіційного
оприлюднення (опублікування) у
відповідності до ст. 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні».

В свою чергу оскаржуване рішення
від 17.09.2013 року № 2463 «Про внесення
доповнення до рішення Кіровоградської
міської ради від 29.01.2013 року № 2219» після
його прийняття не було офіційно
оприлюднене у засобах масової
інформації.

За викладених обставин станом на
день подачі позовної заяви та станом на
сьогоднішній день оскаржуване рішення
Кіровоградської міської ради не
порушувало та не порушує права
позивача по справі, що з урахуванням
положень ст. 6. Кодексу
адміністративного судочинства України
та рішення Конституційного Суду від 25
грудня 1997 р. є підставою для відмови в
задоволенні позовних вимог.

Посилання позивача на частину 2
статті 171 КАС України згідно якої право
оскаржити нормативно-правовий акт
мають особи, щодо яких його
застосовано, а також особи, які є
суб'єктом правовідносин, у яких буде
застосовано цей акт є
необгрунтованими, оскільки
оскаржуване рішення Кіровоградської
міської ради з моменту прийняття не
набрало законної сили та не породило
жодних прав та обов'язків для осіб на
регулювання відносин між якими воно
мало бути спрямоване. Отже, оскаржуване
рішення Кіровоградської міської ради
не застосовувалось та станом на
сьогоднішній день не застосовується до
позивача по справі та дія останнього не
поширюється на позивача по справі.

За викладених обставин є
безпідставним застосування частини 2
статті 171 КАС України по даній справі. В
поданій заяві позивач вказує на те, що
згідно підпункту 7 пункту 5 Порядку
проведення конкурсу на надання послуг
з вивезення побутових відходів,
затверджених постановою КМУ від 16.11.2011
року № 1173 межі певної території
населеного пункту, де планується
надавати послуги з вивезення побутових
відходів, визначає організатор
конкурсу для міста у межах одного
району.

Оскаржуваним рішенням всупереч
даного пункту було звужено поняття
район міста до декількох вулиць.

Однак дане твердження також є
необґрунтованим, оскільки на
законодавчому рівні встановлені
мінімальні межі території міста, на
яких компетентні особи повинні
планувати надання послуг з вивезення
побутових відходів. Однак даною нормою
не встановлено застережень щодо
максимального розміру території, на
якій можливо планувати надання послуг
з вивезення побутових відходів та які
можуть бути більшими ніж один район
міста.

Оскільки Кіровоградською міською
радою було встановлено межі території
міста для надання послуг з вивезення
побутових відходів більше ніж на один
район, тому відсутнє порушення
підпункту 7 пункту 5 Порядку проведення
конкурсу на надання послуг з вивезення
побутових відходів, затверджених
постановою КМУ від 16.11.2011 року № 1173.

Виключення території селища
Гірничого з конкурсного відбору
виконавця послуг з вивезення твердих
побутових відходів обґрунтована
неможливістю виконавця послуг
забезпечити вивезення побутових
відходів в даній частині міста,
оскільки більша частина побутових
відходів розміщена не в контейнерах, а
в сміттєзбірниках, які потребують
вигризки спецтранспортом. Дані
обставини підтверджуються копією
депутатського звернення А. Кролевця
від 06.08.2013 року № 100/08-13 та листом
начальника КРЕПу № 6 від 31.07.2013 року №
206. При цьому відповідно до п. 4
Рішення Конституційного суду України у
справі N 1-9/2009 від 16 квітня 2009 року за
конституційним поданням Харківської
міської ради щодо офіційного
тлумачення положень частини другої
статті 19, статті 144 Конституції України,
статті 25, частини чотирнадцятої статті
46, частин першої, десятої статті 59
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" (справа про
скасування актів органів місцевого
самоврядування) Конституційний суд
України дійшов висновку про те, що
органи місцевого самоврядування мають
право приймати рішення, вносити до них
зміни та скасовувати їх на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією і законами
України, керуючись у своїй діяльності
ними та актами Президента України,
Кабінету Міністрів України. Отже
Кіровоградська міська рада мала всі
підстави для прийняття оскаржуваного
рішення.

При прийнятті вищевказаного
рішення Кіровоградська міська рада
також брала до уваги й звернення
мешканців селища Гірничого, а саме
будинків 24, 25 по лінії 6, будинків 20, 21, 22,
23, 24 по лінії 6. Так, 31.08.2013 року до
начальника Головного управління
житлово-комунального господарства
надійшов лист від вищевказаних
мешканців, в якому останні просили
залишити на селищі Гірничому
сміттєзбірники та не заміняти їх
контейнерами. Даний лист останні
мотивували тим, що наявні
сміттєзбірники забезпечують чистоту
на прилеглій території, що не можуть
забезпечити контейнери.

Позивач в поданій позовній заяві
просить суд винести рішення, яким
визнати протиправним, невідповідним
нормативно-правовим актам вищої
юридичної сили та нечинним з моменту
прийняття рішення Кіровоградської
міської ради. Однак спосіб захисту
порушеного права, що вибраний
позивачем суперечить змісту ст. 171 КАС
України, яка передбачає ухвалення
рішення про визнання
нормативно-правового акта або
незаконним або таким, що не відповідає
правовому акту вищої юридичної сили.
При цьому застосування обох способів
захисту порушеного права є
неприпустимим.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 не підлягають
задоволенню виходячи з наступних
підстав.

Частиною 2 ст.19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими

несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.2 ст.70 КАС України сторони
мають право обґрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

У відповідності з діючим
законодавством нормативно-правовий
акт це офіційний письмовий документ,
прийнятий уповноваженим на це
суб'єктом нормотворення у визначеній
законодавством формі та за
встановленою законодавством
процедурою, спрямований на регулювання
суспільних відносин, що містить норми
права, має неперсоніфікований характер
і розрахований на неодноразове
застосування. Іншими словами,
нормативно-правовий акт - це документ,
прийнятий у визначеному порядку
компетентним державним органом, у
якому містяться норми права.
Нормативно-правові акти поділяють на
закони та підзаконні
нормативно-правові акти.

Підзаконні нормативно-правові акти
- результат нормотворчої діяльності
компетентних органів держави (їх
посадових осіб) та уповноважених на те
державою громадських об'єднань. Такі
акти зазвичай розвивають чи
деталізують окремі положення законів.

Одним із видів підзаконних
нормативно-правових актів є
нормативні акти органів місцевого
самоврядування. Порядок, терміни та
умови оприлюднення і набрання чинності
нормативно-правових-актів регулюються
Конституцією України та відповідним
Указом Президента України.

Дія закону (нормативно-правового
акта) чи навіть окремої його норми
права - це обов'язковість їх виконання
(всіма) громадянами, посадовими
особами, державними органами та іншими
суб'єктами права стосовно певної сфери
(виду) суспільних відносин, за певних
обставин (ситуацій), протягом певного
часу, на певній території та щодо
конкретного кола суб'єктів права, тобто
осіб, організацій (в широкому значенні
цього слова), які наділені певними
характеристиками.

Дія нормативного акта починається
з моменту набрання ним чинності
-календарної дати, з якої всі суб'єкти
права (органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи, інші фізичні і юридичні особи
тощо) повинні керуватися ним,
виконувати і додержуватись його
приписів. Мається на увазі його
юридична сила. Порядок набрання
нормативними актами чинності
встановлюється законодавством.

У відповідності до ст. 57 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти, що визначають
права та обов'язки громадян, мають бути
доведені до відома населення в порядку,
встановленому законом. Закони та інші
нормативно-правові акти, що визначають
права та обов'язки громадян, не
доведені до відома населення у порядку,
встановленому законом, є нечинними,
якщо інше не передбачено самим
законом…».

В обмеженому просторі діють акти
усіх органів нижчого (місцевого) рівня,
компетенція яких поширюється на
відповідну територію. Такими є акти
органів місцевого самоврядування,
нормативно-правовий характер яких
визначається державою.

Згідно зі ст. 144 Конституції України
органи місцевого самоврядування в
межах повноважень, визначених законом,
приймають рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території
(органи місцевого самоврядування:
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі комітети, районні та обласні
ради.

В судовому засіданні встановлено,
що керуючись статтею 144 Конституції
України, статтею 26 Закону України „Про
місцеве самоврядування в Україні",
статтею 35-1 Закону України „Про
відходи", Правилами надання послуг з
вивезення побутових відходів,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 10 грудня 2008 року
№ 1070, Порядком проведення конкурсу на
надання послуг з вивезення побутових
відходів, затвердженим постановою

Кабінету Міністрів України від 16
листопада 2011 року № 1173
Кіровоградською міською радою було
прийнято рішення № 2219 двадцять третьої
сесії шостого скликання
Кіровоградської міської ради «Про
регулювання земельних відносин» від
29.01.2013 року № 2219 «Про визначення
послуги з вивезення побутових відходів
як окремої комунальної послуги, право
на здійснення якої виборюється на
конкурсних засадах», згідно якого
визначено послугу з вивезення
побутових відходів як окрему
комунальну послугу, право на
здійснення якої виборюється на
конкурсних засадах. Провести конкурс з
визначення виконавця послуг з
вивезення побутових відходів.
Організатором проведення конкурсу з
визначення виконавця послуг з
вивезення побутових відходів
визначено Головне управління
житлово-комунального господарства
Кіровоградської міської ради, якому
необхідно створити конкурсну комісію
та затвердити її склад; - підготувати та
затвердити конкурсну документацію; -
забезпечити проведення конкурсу з
визначення виконавця послуг з
вивезення побутових відходів
відповідно до Порядку проведення
конкурсу на надання послуг з
вивезення побутових відходів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 16 листопада 2011
року №_1173; -укласти договори з
переможцями конкурсу на надання
послуг з вивезення побутових відходів.
Після проведення конкурсу з надання
послуг з вивезення побутових відходів
та укладення договору з виконавцем,
послуга з вивезення побутових відходів
підлягає виведенню зі структури тарифу
на надання послуг з утримання будинків
і споруд та прибудинкових територій.
Дане рішення набирає чинності з
моменту його офіційного
опублікування.

Керуючись статтею 26 Закону України
„Про місцеве самоврядування в
Україні", враховуючи клопотання
начальника КРЕПу № 9 Лужняка В.М. від
31.07.2013 № 206, звернення депутата
Кіровоградської міської ради
Кролевця А.В. від 13.08.2013 № 3124 мр/зв. 17.09.2013
року Кіровоградська міська рада
прийняла рішення № 2463 «Про внесення
доповнення до рішення Кіровоградської
міської ради від 29.01.2013 року № 2219», яким
вирішила: - внести доповнення до
рішення Кіровоградської міської ради
від 29.01.2013 року № 2219 ,,Про визначення
послуги з вивезення побутових відходів
як окремої комунальної послуги, право
на здійснення якої виборюється на
конкурсних засадах", а саме пункт 2
після слів ,,побутових відходів"
доповнити словами,, в місті
Кіровограді, крім мікрорайону
,,Гірничий" (в межах вулиць: Лінія 1-а,
№ 1 - 5, Лінія 2-а, № 6 - 10, Лінія 3-а, № 11 -
14, Лінія 4-а, № 15 - 19, Лінія 5-а, № 20 - 24,
Лінія 6-а, № 25, Лінія 7-а, № 31 - 34, Лінія 8-а,
№ 35-37, Лінія 9-а, № 38 - 51, Лінія 10-а, № 52
- 61, Нижня П'ятихатська, № 18, 20, 20-а, 22, 24)".

Судом встановлено, що виключення
території селища Гірничого з
конкурсного відбору виконавця послуг з
вивезення твердих побутових відходів
обґрунтована неможливістю виконавця
послуг забезпечити вивезення
побутових відходів в даній частині
міста, оскільки більша частина
побутових відходів розміщена не в
контейнерах, а в сміттєзбірниках, які
потребують вигрузки спецтранспортом.
Дані обставини підтверджуються копією
депутатського звернення А. Кролевця
від 06.08.2013 року № 100/08-13 та листом
начальника КРЕПу № 6 від 31.07.2013 року № 206
( а.с. 39,40).

При прийнятті вищевказаного рішення
Кіровоградська міська рада брала до
уваги й звернення мешканців селища
Гірничого, а саме будинків 24, 25 по лінії
6, будинків 20, 21, 22, 23, 24 по лінії 6.

Згідно листа від 31.08.2013 року
вищевказаних мешканців до начальника
Головного управління
житлово-комунального господарства
вбачається, що мешканці просили
залишити на селищі Гірничому
сміттєзбірники та не заміняти їх
контейнерами. Даний лист мотивували
тим, що наявні сміттєзбірники
забезпечують чистоту на прилеглій
території, що не можуть забезпечити
контейнери ( а.с.41).

Відповідно до ст. 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
міська рада в межах своїх повноважень
приймає нормативні та інші акти у формі
рішень. Акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування
нормативно-правового характеру
набирають чинності з дня їх офіційного
оприлюднення, якщо органом чи
посадовою особою не встановлено
пізніший строк введення цих актів у
дію.

В судовому засіданні встановлено, що
оскаржуване рішення Кіровоградської
міської ради від 17.09.2013 року № 2463 «Про
внесення доповнення до рішення
Кіровоградської міської ради від 29.01.2013
року № 2219» після його прийняття не
було офіційно оприлюднене у засобах

масової інформації. Дана обставина
підтверджується листом головного
управління жилого-комунального
господарства від 15.05.2014 року № 844/01-06,
листом КРЕП № 9 від 15.05.2014 року за № 108
та листом відділу по роботі із засобами
масової інформації від 15.05.2014 року (
а.с.63-64).

Відповідно до частини 2 статті 171 КАС
України право оскаржити
нормативно-правовий акт мають особи,
щодо яких його застосовано, а також
особи, які є суб'єктом правовідносин, у
яких буде застосовано цей акт.

Твердження позивача ОСОБА_1, що
оскаржуваним рішенням його, як
споживача житлово-комунальних послуг,
позбавлено права на отримання якісної
послуги з вивезення твердих побутових
відходів, оскільки Кіровоградська
міська рада своїм рішенням за № 2463 від
17 вересня 2013 року протиправно
виключила територію селища Гірничого з
конкурсного відбору виконавця послуг з
вивезення твердих побутових відходів
не знайшли свого підтвердження.

Приймаючи до уваги вищевикладене, та
те, що ОСОБА_1 не надав доказів того, що
оскаржуване ним рішення
Кіровоградської міської ради було
застосовано відносно нього і це
призвело до порушень його прав, свобод
та інтересів, оскаржуване рішення
Кіровоградської міської ради № 2463 від
17 вересня 2013 року «Про внесення
доповнення до рішення Кіровоградської
міської ради від 29.01.2013 року № 2219» з
моменту прийняття не набрало законної
сили та не породило жодних прав та
обов'язків для осіб, на регулювання
відносин між якими воно мало бути
спрямоване, суд вважає, що немає
підстав для визнання протиправним,
невідповідним нормативно - правовим
актам вищої юридичної сили та нечинним
з моменту прийняття рішення
Кіровоградської міської ради від 17.09.2013
року № 2463 «Про внесення доповнення до
рішення Кіровоградської міської ради
від 29.01.2013 року № 2219».

Відповідно до ст. 87 КАС України при
подачі позовної заяви ОСОБА_1 сплачено
на користь держави судовий збір в
розмірі 73,08 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 71, 86, 94, 99, 158 ч.1
- 163, 167, 171 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до Кіровоградської міської ради
про визнання протиправним,
невідповідним нормативно-правовим
актам вищої юридичної сили та нечинним
з моменту прийняття рішення
Кіровоградської міської ради від 17.09.2013
року №2463 « Про внесення доповнення до
рішення Кіровоградської міської ради
від 29.01.2013 року №2219» - відмовити в
повному обсязі.

Постанова суду може бути
оскаржена в апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Ленінський районний суд м. Кіровограда
протягом 10 (десяти ) днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови
у письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда
Циганаш І.А.