Справа № 497/56/14-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

07 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 497/56/14-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції:
Тимошенко І.В. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді -
Джабурія О.В.

суддів -
Крусяна А.В.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційними скаргами Головного
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області, управління
Пенсійного фонду України у
Болградському районі Одеської області
на постанову Болградського районного
суду Одеської області від 14 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Одеській області, управління
Пенсійного фонду України у
Болградському районі Одеської області
про визнання рішень протиправними,
зобов'язання призначити пенсію на
пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом та просить ухвалити
судове рішення, яким визнати
протиправними рішення Комісії при
Головному управлінні Пенсійного фонду
України в Одеській області від 29 жовтня
2013 року протокол № 10 щодо відмови йому
у підтвердженні періоду роботи на
посаді тракториста-машиніста з 01.01.1978
року по 01.05.2005 року та рішення Комісії з
розгляду спірних питань, пов'язаних з
призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсії при управлінні
Пенсійного фонду України в
Болградському районі Одеської області
№ 47 від 15 листопада 2013 року щодо
відмови йому в призначенні пенсії за
віком на пільгових умовах; зобов'язати
відповідачів призначити йому -
позивачу пенсію за віком на пільгових
умовах як трактористу-машиністу,
безпосередньо зайнятому у виробництві
сільськогосподарської продукції
відповідно до п.«в» ч.1 ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
При цьому позивач посилається на те, що
він з 01 січня 1978 року по 01 травня 2005 року
працював трактористом-машиністом в
колгоспі «Світанок» Болградського
району, а потім в КСП «Світанок» та СВК
«Дмитрівка» Болградського району, був
безпосередньо зайнятий у виробництві
сільськогосподарської продукції, його
стаж роботи на посаді
тракториста-машиніста складає більше 20
років при загальному стажі більш 25
років, в зв'язку з чим він має право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах. Після досягнення
віку 55 років він звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
Болградському районі за призначенням
йому пільгової пенсії. Але рішенням
Комісії при Головному управлінні
Пенсійного фонду України в Одеській
області від 29 жовтня 2013 року йому
відмовлено у підтвердженні періоду
роботи на посаді тракториста-машиніста
з 01.01.1978 року по 01.05.2005 року з посиланням
на те, що на одному тракторі працювали
два трактористи-машиністи. Крім того,
рішенням Комісії з розгляду спірних
питань, пов'язаних з призначенням
(перерахунком) та виплатою пенсії при
управлінні Пенсійного фонду України в
Болградському районі Одеської області
№ 47 від 15 листопада 2013 року йому
відмовлено в призначенні пенсії за
віком на пільгових умовах через
відсутність у нього пільгового стажу
роботи. Ці рішення він вважає
незаконними та протиправними, оскільки
маються всі підстави для призначення
йому пенсії за віком на пільгових
умовах.

Представник управління Пенсійного
фонду України у Болградському районі
Одеської області, який діє на підставі
довіреності, позов не визнав,
посилаючись на те, що рішенням Комісії
при Головному управлінні Пенсійного
фонду України в Одеській області було
встановлено, що позивач працював на
посаді тракториста-машиніста з 01.01.1978
року по 01.05.2005 року. Але документи, що
збереглися, підтверджують роботу на
одному тракторі двох
трактористів-машиністів, одним з яких є
позивач, що не відповідає вимогам п. «в»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та не надає право
позивачу на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Головне управління Пенсійного фонду
України в Одеській області направило
на адресу суду клопотання про розгляд
справи без участі в судовому засіданні
його представника, а також направило на
адресу суду письмові заперечення проти
позову, в задоволенні позову просить
відмовити, посилаючись на те, що під час
роботи позивача на посаді тракториста
за одним трактором було закріплено два
трактористи-машиністи, відповідно
позивач не працював повний польовий
період та не має права на призначення
пільгової пенсії.

Постановою Болградського районного
суду Одеської області від 14 лютого 2014
року позов задоволено частково.
Визнано протиправним рішення Комісії
при Головному управлінні Пенсійного
фонду України в Одеській області від 29
жовтня 2013 року протокол № 10 щодо
відмови ОСОБА_2 в підтвердженні
періодів роботи на посаді
тракториста-машиніста з 01.01.1978 року по
01.05.2005 року, необхідного для
призначення пенсії на пільгових
умовах. Визнано протиправним рішення
Комісії з розгляду спірних питань,
пов'язаних з призначенням
(перерахунком) та виплатою пенсії при
управлінні Пенсійного фонду України в
Болградському районі Одеської області
№ 47 від 15 листопада 2013 року щодо
відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії за
віком на пільгових умовах. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Болградському районі Одеської області
призначити з 25 червня 2013 року ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком на
пільгових умовах як
трактористу-машиністу, безпосередньо
зайнятому у виробництві
сільськогосподарської продукції
відповідно до п.«в» ч.1 ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення». В
задоволенні решти позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням
Головне управління Пенсійного фонду
України в Одеській області та
управління Пенсійного фонду України в
Болградському районі Одеської області
звернулися з апеляційними скаргами на
зазначену постанову, просять її
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити позивачеві в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Згідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції розглянув
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки у судове
засідання не прибули сторони, які
беруть участь у справі, про те про
розгляд справи були належним чином
повідомлені.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційних скарг, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивач працював на
посаді тракториста-машиніста: з 01 січня
1978 року по 28 листопада 1992 року у
колгоспі «Світанок»Болградського
райої Одеської області; з 28 листопада
1992 року (після реорганізації колгоспу
«Світанок» в КСП «Світанок») по 27
грудня 1999 року в КСП
«Світанок»Болградського району
Одеської області; з 27 грудня 2009 року
(після реорганізації КСП «Світанок»в
СВК «Дмитрівка») по 01 травня 2005 року в
СВК «Дмитрівка» Болградського району
Одеської області, що підтверджується
копією трудової книжки позивача (а.с.
8-12), копією його посвідчення
тракториста - машиніста (а.с. 7).

Таким чином, судом першої інстанції
вірно встановлено, що позивач в період
часу з 01 січня 1978 по 01 травня 2005 року
працював у колгоспі «Світанок», а потім
в КСП «Світанок» та СВК «Дмитрівка»
Болградського району Одеської області,
діяльність яких була безпосередньо
пов'язана з виробництвом
сільськогосподарської продукції -
продукції рослинництва тваринництва.
Загальний стаж роботи позивача складає
27 років 2 місяці 6 днів, в тому числі на
посаді тракториста-машиніста 23 роки, що
підтверджується розрахунком стажу,
проведеним управлінням Пенсійного
фонду України в Болградському районі
(а.с. 61).

З пояснень в судовому засіданні
позивача, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4
ОСОБА_5,які працювали разом з позивачем
в одній тракторній бригаді у період
часу з 1978 року по 2005 рік, що
підтверджується копіями їх трудових
книжок (а.с. 19-35), встановлено, що позивач
у зазначений період часу на протязі
всього польового періоду та на протязі
всього календарного року був
безпосередньо зайнятий у виробництві
сільськогосподарської продукції. Цей
факт підтверджується також актом
зустрічної перевірки факту та
характеру виконуваної позивачем
роботи (а.с. 64), з якого вбачається, що
при перевірці розрахунково-платіжних
відомостей по розрахункам з
колгоспниками та облікових листів
трактористів-машиністів було
встановлено, що в наявних документах
позивач, працюючі на посаді
тракториста-машиніста, був протягом
повного календарного року
безпосередньо зайнятий у виробництві
сільськогосподарської продукції.

Після досягнення позивачем віку 55
років у позивача виникло право на
призначення йому пенсії за віком на
пільгових умовах. 23 вересня 2013 року
позивач звернувся до управління
Пенсійного фонду України в
Болградському районі з заявою про
призначення йому пенсії за віком на
пільгових умовах як
трактористу-машиністу (а.с. 61 зворот).

29 жовтня 2013 року Комісією при Головному
управлінні Пенсійного фонду України в
Одеській областе було прийняте рішення
про відмову позивачу у підтвердженні
періоду роботи на посаді
тракториста-машиніста з 01.01.1978 року по
01.05.2005 року відповідно до п. «в» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», оскільки за одним
трактором, який працює у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспі, закріплено 2 трактористи (а.с.
14).

Рішенням Комісії з розгляду спірних
питань, пов'язаних з призначенням
(перерахунком) та виплатою пенсії при
управління Пенсійного фонду України в
Болградському районі Одеської області
№ 47 від 15 листопада 2013 року позивачу
відмовлено в призначенні пенсії за
віком на пільгових умовах як
трактористу-машиністу з причини
відсутності у нього необхідного
пільгового стажу роботи (а.с. 16).

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши докази на їх підтвердження,
суд першої інстанції дійшов до
висновку про необхідність задоволення
позову частково.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій,
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед Законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України,
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних
законів, Кодексом та контекстом
Конституції України можна зробити
висновок, що однією з найважливіших
тенденцій розвитку сучасного
законодавства України є розширення
сфери судового захисту, в тому числі
судового контролю за правомірністю і
обґрунтованістю рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
часткове задоволення
адміністративного позову, виходячи з
наступного.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Вимогами ч. 2 ст. 17
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що довідки про
заробітну плату видаються
підприємством, установою чи
організацією, де працювала особа, яка
звертається за пенсією.

Відповідно до вимог п. «в» ч.1 ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:
трактористі-машиністи, безпосередньо
зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського господарства
- чоловіки після досягнення 55 років при
загальному стажі роботи не менше 25
років, з них не менше 20 років на
зазначеній посаді.

До трактористів-машиністів,
безпосередньо зайнятих у виробництві
сільськогосподарської продукції,
відносяться працівники, які оформлені
на роботу трактористами-машиністами
мають відповідні посвідчення, постійно
зайняті на тракторах та інших
самохідних сільськогосподарських
машинах протягом повного сезону
сільськогосподарських робіт
рослинництві та тваринництві.

Згідно роз'яснення № 7 Міністерства
соціального забезпечення України від 20
січня 1992 року «Про порядок призначення
пенсій на пільгових умовах
трактористам-машиністам, які
безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах і на інших
підприємствах сільського
господарства»
трактористам-машиністам, які відробили
повний польовий період на тракторах та
інших самохідних
сільськогосподарських машинах, весь
рік зараховується до стажу, який дає
право на пільгове пенсійне
забезпечення і в тому випадку, якщо в
польовий або міжсезонний період вони
виконували інші роботи (на
стаціонарних і причіпних установках та
агрегатах, по ремонту
сільськогосподарської техніки, на
тваринницьких фермі тощо). Згідно
роз'яснення Міністерства соціального
забезпечення України № 17 від 17 травня
1992 року «Про порядок застосування
окремих статей Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до підприємств
сільського господарства відносяться
підприємства , які виробляю1 продукцію
рослинництва і тваринництва.

До підприємств сільського
господарства, згідно роз'яснення
Міністерства соціального забезпечення
України від 17 травня 1992 року № 17 «Про
порядок застосування окремих статей
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», відносяться
підприємства, які виробляють продукцію
рослинництва і тваринництва.

Як було встановлено судом першої
інстанції, позивач дійсно в період часу
з 01 січня 1978 по 01 травня 2005 року
працював трактористом-машиністом в
колгоспі «Світанок», а потім в КСП
«Світанок» та в СВК «Дмитрівка»
Болградського району на тракторах
марки МТЗ - 50, МТЗ-80, Т-150. При цьому за
одним трактором було закріплено два
трактористи - машиністи, оскільки
специфіка роботи на тракторі з
використанням інших видів
сільськогосподарської техніки
(причепів, культиваторів і інших)
вимагала виконання робіт одразу двома
працівниками. Крім того, в період
польового сезону (з березня по жовтень),
через обмаль сільськогосподарської
техніки, на одному тракторі
проводились роботи цілодобово, тобто і
протягом світового дня, і в нічний час,
що викликало необхідність роботи на
одному тракторі двох трактористів -
машиністів. Також судом першої
інстанції встановлено, що в
міжсезонний період (зимовий період) ,
коли позивач та його напарник не були
зайняті польовими роботами, вони
виконували роботи по ремонту трактора,
іншої закріпленої за ними
сільськогосподарської техніки,
перевезенню кормів та інших вантажів
для тваринної ферми і таке інше, тобто
всі роботи, які виконував позивач та
його напарник були пов'язані з
виробництвом сільськогосподарської
продукції з використанням
сільськогосподарської техніки -
трактору. Той факт, що позивачем на
протязі всього періоду роботи в
колгоспі «Світанок», КСП «Світанок» та
СВК «Дмитрівка» Болградського району з
01 січня 1978 по 01 травня 2005 року щороку
виконувався встановлений мінімум
людино - днів підтверджується записом в
його трудовій книжці (а.с.7-10), а також
архівною довідкою Болградської
районної ради Одеської області про
підтвердження стажу роботи позивача
(а.с. 62-63).

Викладені обставини підтверджуються
поясненнями позивача, свідків ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також актом
зустрічної перевірки факту та
характеру виконуваної роботи від 24
вересня 2013 року, з якого вбачається , що
робота позивача на протязі
календарного року була пов'язана з
виробництвом сільськогосподарської
продукції з використанням трактору
(а.с. 64).

Також встановлено, що свідкам ОСОБА_3 і
ОСОБА_4, які працювали на посаді
трактористів-машиністів у колгоспі
«Світанок», КСП «Світанок» та СВК
«Дмитрівка» разом з позивачем в одній
тракторній бригаді та на тих самих
умовах, коли на одному тракторі
працювали два трактористи, призначена
пенсія за віком на пільгових умовах
відповідно до постанов Болградського
районного суду Одеської області від
18.02.2011 року та від 15.08.2013 року, які
набрали законної сили (а.с.56-60).

3 урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
вірно дійшов висновку про те, що
позивач придбав право на пенсію на
пільгових умовах як
тракторист-машиніст, безпосередньо
зайнятий у виробництві
(сільськогосподарської продукції, в
зв'язку з чим вважає необхідним визнати
протиправними рішення Комісії при
Головному управлінні Пенсійного фонду
України в Одеській області від 29 жовтня
2013 року щодо відмови позивачу в
підтвердженні періоду роботи на посаді
тракториста-машиніста, необхідного для
призначення пенсії на пільгових
умовах, та рішення Комісії з розгляду
спірних питань, пов'язаних з
призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсії при управлінні
Пенсійного фонду України в
Болградському районі Одеської області
№ 47 від 15 листопада 2013 року про відмову
позивачу в призначенні пенсії за віком
на пільгових умовах, а також
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Болградському районі
призначити позивачу пенсію за віком на
пільгових умовах як
трактористу-машиністу, безпосередньо
зайнятому у виробництві
сільськогосподарської продукції. Щодо
вимог позивача про зобов'язання
Головного управління Пенсійного фонду
України в Одеській області призначити
йому пенсію за віком на пільгових
умовах, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про їх
безпідставність. Згідно з Положенням
про управління Пенсійного фонду
України в районах, містах, і районах у
містах, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 13.03.2008 року за № 209/14900
призначення і виплату пенсій проводять
управління Фонду в районах, містах,
районах у містах, які є юридичними
особами.

Відповідно до вимог ст. 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» пенсія
за віком призначається з дня звернення
за пенсією або з дня, що настає за днем
досягнення пенсійного віку, якщо
звернення за пенсією відбулося не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
особою пенсійного віку. Колегією
суддів встановлено, що за призначенням
пенсії за віком на пільгових умовах
позивач звернувся до управління
Пенсійного фонду України в
Болградською районі 23 вересня 2013 року
(а.с.61 зворот). Тому йому підлягає
призначенню пенсія за віком на
пільгових умовах з дня, що настає за
днем досягнення пенсійного віку, тобто
з 25 червня 2013 року, оскільки позивач
звернувся за призначенням пенсії в
межах трьохмісячного строку з дня
досягнення пенсійного віку (24 червня 2013
року).

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що висновок суду першої
інстанції щодо порушення
відповідачами права позивача на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах згідно п. «в» ч. 1 ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» є правильним.

Колегія суддів вважає наведені
висновки суду першої інстанції
правильними і такими, що відповідають
вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України
та не приймає доводи, наведені в
апеляційній скарзі про те, що постанова
підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення та надання відповідних доказів
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Отже, в адміністративному
процесі, як виняток із загального
правила, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень встановлена
презумпція його винуватості.
Презумпція винуватості покладає на
суб'єкта владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів. Такий
обов'язок відсутній, якщо відповідач
визнає позов. Відповідач, який є
суб'єктом владних повноважень, свою
позицію суду не доказав та не
обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Головного
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області та управління
Пенсійного фонду України у
Болградському районі Одеської області
залишити без задоволення, а постанову
Болградського районного суду Одеської
області від 14 лютого 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
надіслання її копії особам, що беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом 20 днів.

Головуючий:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян

Суддя:
О.І. Шляхтицький