Справа № 826/5146/14
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/5146/14

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19 червня 2014 року 09:00 № 826/5146/14

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Саніна Б.В. при секретарі судового засідання Борисовій Т.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Заступника прокурора Голосіївського району у м. Києві в інтересах

держави в особі Державної податкової інспекції у Голосіївському

районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

до

Публічного акціонерного товариства "Мостобуд"

про стягнення заборгованості в сумі 2 610 346,88 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся заступник прокурора Голосіївського району у м. Києві в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі-позивач/ДПІ у Голосіївському р-н ГУ Міндоходів у м. Києві) з адміністративний позовом до Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» (надалі-відповідач/ПАТ «Мостобуд»), в якому просить суд:

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.04.2014 р. було відкрито скорочене провадження в адміністративній справі №826/5146/14.

06.05.2014 р. Окружним адміністративним судом у м. Києві було винесено ухвалу про неможливість розгляду справи в порядку скороченого провадження та розгляд справи за загальними правилами, якою справу було призначеного до судового розгляду.

В судове засідання з’явився представник позивача, який позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав викладених в адміністративному позові, зокрема зазначає про те, що за відповідачем обліковується заборгованість по сплаті єдиного соціального внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування за період з вересня 2013 р. по лютий 2014 р. у розмірі 2 610 346,88 грн., яку відповідачем не було сплачено відповідно до надісланої вимоги №Ю-42В/26-50-17-05 від 05.02.2014 р. (надалі-Вимога № Ю-42В/26-50-17-05).

В судове засідання відповідач не з’явився, про дату час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений. Через відділ документального обігу та контролю суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, однак неявка відповідача в судове засідання, який був належним чином повідомлений, судом визнана неповажною.

Відповідно до положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Зважаючи на неявку в судове засідання представника відповідача, а також беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, на підставі ст.3 та ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі-КАС України), суд дійшов висновку про можливість перейти до розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з’ясувавши фактичні обставини справи, об’єктивно оцінивши докази які мають значення для розгляду справи, та вирішення спору по суті, керуючись власним внутрішнім переконанням, дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Прокуратурою Голосіївського району м. Києва було проведено перевірку дотримання вимог законодавства про збір та облік сплати єдиного соціального внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у діяльності ДПІ у Голосіївському р-н ГУ Міндоходів у м. Києві.

Перевіркою встановлено, що ПАТ «Мостобуд» знаходиться на обліку в ДПІ у Голосіївському р-н ГУ Міндоходів у м. Києві, як платник внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, за яким обліковується заборгованість у розмірі 2 610 346,88 грн. у зв’язку з несплатою останнім недоїмки, фінансової санкції та пені з єдиного соціального внеску за період з вересня 2013 р. по лютий 2014 р.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування відповідачем не сплачено, чим на думку позивача бюджету держави завдано збитків та порушено економічні інтереси держави, останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормативно-правовим актом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464 (надалі-Закон №2464)

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464 (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами;

При цьому, п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464 встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно ч.1 ст.7 Закону №2464 єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у п.1 (крім абз.7), 2, 3, 6, 7 і 8 ч.1 ст. 4 цього Закону, на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до ч.8 ст.9 Закону №2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у п.4 і п.5 ч.1 ст.4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно ч.11 ст.9 Закону №2464 у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу) (ч.12 ст.9 Закону №2464).

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону №2464 органи доходів і зборів мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату єдиного внеску, а також інші відомості, необхідні для виконання органами доходів і зборів функцій, передбачених цим Законом; проводити перевірки на підприємствах, в установах і організаціях, у фізичних осіб - підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску, достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час такої перевірки. Документальні та камеральні перевірки проводяться у порядку, встановленому Податковим кодексом України; вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також від фізичних осіб - підприємців усунення виявлених порушень законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску; вилучати в установленому законодавством порядку у підприємств, установ і організацій, фізичних осіб - підприємців копії документів, що підтверджують заниження розміру заробітної плати (доходу) та інших виплат, на які нараховується єдиний внесок; ініціювати застосування до платників єдиного внеску судових процедур банкрутства; застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом; стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску; порушувати в установленому законом порядку питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску; у разі виявлення фактів порушення порядку нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску звертатися в установленому законом порядку до відповідних правоохоронних органів; здійснювати інші функції, передбачені законодавством.

Водночас, п.3 ч.1 ст.14 Закону №2464 визначено, що органи доходів і зборів зобов’язані здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.

Відповідно до ст.25 Закону №2464 рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

При цьому, відповідно до ч.4 ст.25 Закону №2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Абзацом 9 ч.4 ст.25 Закону №2464 визначено, що у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

У випадках, зазначених в абз.9 цієї частини, орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються (абз.10 ч.4 ст.25 Закону №2464).

Таким чином, враховуючи вищевикладене органи доходів і зборів мають право застосовувати фінансові санкції та стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Щодо стягнення з ПАТ «Мостобуд» заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, фінансової санкції та пені, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи за ПАТ «Мостобуд» обліковується заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у розмірі 2 904 802,89 грн.

Не погоджуючись із сумою заборгованості визначеною позивачем, ПАТ «Мостобуд» було подано до суду клопотання, в якому останнім зазначалося про часткову сплату заборгованості в підтвердження чого було надано копії платіжних доручень.

Так, з метою об’єктивного з’ясування всіх обставин справи, судом було зобов’язано сторін провести взаємозвірку зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, фінансової санкції та пені станом на 01.06.2014 р. та встановлено строк для подачі вищезазначеного акту до суду до 11.06.2014 р.

Однак, в строк визначений судом та станом на дату судового розгляду справи, вимоги суду виконано не було, акту взаємозвірки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, фінансової санкції та пені відповідачем до суду не надано.

Крім цього, в судовому засіданні представником позивача, було повідомлено суду про те, що останнім було направлено на адресу ПАТ «Мостобуд» лист №2692/26-50-20-04-10 від 06.06.2014 р., яким запропоновано відповідачу з’явитися до ДПІ у Голосіївському р-н ГУ Міндоходів у м. Києві з метою проведення звіряння стану розрахунків з бюджетом зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування та інших платежів, однак така пропозиція відповідачем була проігнорована.

В той же час, представником позивача було надано до суду облікову картку відповідача зі сплати єдиного соціального внеску, з якої вбачається, станом на 30.06.2014 р. заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування не сплачено та становить 2 904 802,89 грн.

Так, суд критично ставиться до бездіяльності відповідача, що полягає в ігноруванні вимог суду та ненаданні витребовуваних документів, як наслідок суд погоджується з доводами позивача та вважає адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною1 ст.6 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, завданням адміністративного судочинства є захист саме порушених прав, свобод та інтересів фізичної особи.

Частинами 1 та 2 ст.11 КАС України, визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вищевказане суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 17, 71, 86, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги Заступника прокурора Голосіївського району у м. Києві в особі Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві до Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» - задовольнити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя Б. В. Санін