Справа № 872/13185/13
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2014 рокусправа № 804/7694/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Іванова С.М.

суддів: Чабаненко
С.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
Головного управління Міндоходів на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
13 серпня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства
"АрселорМіттал Кривий Ріг" до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
Головного управління Міндоходів про
визнання дій з нарахування пені
протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "АрселорМіталл Кривий Ріг",
звернулось до суду з позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів про визнання дій з
нарахування пені в розмірі 2 385 967 грн.
протиправними.

На обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що податкові
зобов'язання з податку на прибуток
(рядок 14) в деклараціях за 2009 та 2010 роки
не визначались у зв'язку з перевищенням
суми сплачених авансових внесків при
виплаті дивідендів в минулих
податкових періодах (2008 році) над
нарахованою сумою податку в цих
періодах. Виявлені позивачем в лютому
2012 року помилки, допущені в деклараціях
за 2009 р., 2010 р. та 1 кв.2011 р., не
призвели до недоплати податку на
прибуток за відповідні періоди,
оскільки не змінили податкові
зобов'язання з податку на прибуток.
Враховуючи положення пп.
14.1.162 п. 4.1.ст. 14 Податкового Кодексу
України, відповідно до якого пеня - сума
коштів у вигляді відсотків,
нарахованих на суми грошових
зобов'язань, не сплачених у встановлені
законодавством строки, дії відповідача
щодо нарахування позивачу пені по
податку на прибуток у сумі 2 385 967 грн., є
протиправними. Крім того позивачем
зазначено, що сума пені нарахована
відповідачем за заниження ним суми
податкового зобов'язання, яке мало
місце в тому числі в 2009 р., протягом
якого податкове законодавство не
містило приписів щодо застосування до
платника податків пені у спірних
правовідносинах.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
13 серпня 2013 року
адміністративний позов задоволено
повністю.

Визнано противоправними дії
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м.
Дніпропетровську по нарахуванню
Публічному акціонерному товариству
"АрселорМіталл Кривий Ріг" пені на
податкове зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 2 385 967 грн. за наслідками
наданих 28.02.12 уточнюючих податкових
декларацій з податку на прибуток за 2009
р., 2010 р., перший квартал 2011 р.

Вирішено питання про судові витрати по
справі.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що доводи відповідача
не ґрунтуються на вимогах закону, дії з
нарахування позивачу пені в розмірі 2 385
967 грн. не узгоджуються ані з вимогами
Податкового кодексу України, ані з
приписами Закону України "Про порядок
погашення зобов'язання платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами".

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, у поданій
апеляційній скарзі відповідач, вказує
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
позивач відповідно до вимог п. 50.1 ст. 51
ПКУ 28.02.12 надав уточнені декларації з
податку на прибуток, в тому числі: за 2009
р., 2010 р., 1 кв. 2011 р., якими було збільшено
податкові зобов'язання відповідно на 6
628 599 грн., 9 210 039 грн., та 5 599 498 грн. При
наданні уточнюючих декларацій
позивачем в порушення норм ПКУ не було
заповнено рядок 25
податкової декларації "Пеня,
нарахована на виконання вимог
підпункту 129.1.2 пункту 129.1
статті 129 розділу II Податкового кодексу
України (у разі виправлення помилки(ок)
у складі звітної/звітної
нової/консолідованої Податкової
декларації повинна дорівнювати рядку
(сумі рядків) 25 додатка(ів) ВП до
Податкової декларації)".

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, що у відповідності до ч.
4 ст. 196 КАС України не перешкоджає
розгляду справи за відсутністю
останнього.

Представник відповідача зазначив, що
постанова Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 26
квітня 2013 року винесена з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що є підставою для скасування
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши представника відповідача,
перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
останньої, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
податковим органом була проведена
комплексна перевірка стану
організації роботи СДПІ по роботі з
підприємствами гірничо-металургійного
комплексу у м. Кривому Розі
Дніпропетровської області ДПС за
період з 01.03.10 по 30.09.12. За результатами
вказаної перевірки складений акт від
26.10.12 № 2/14-014-5. За змістом
вказаного акту проведеної перевіркою
встановлено, що позивачем допущені
порушення п. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 ПКУ, а саме:
- при наданні уточнюючої декларації з
податку на прибуток за 2009 рік (вх.
від 28.02.12) не була нарахована пеня в
розмірі 1 734 187 грн. (ставка НБУ - 7,75%,
кількість днів затримки - 739), - при
наданні уточнюючої декларації з
податку на прибуток за 2010 р. вх.
від 28.02.12) не була нарахована пеня в
розмірі 633 349 грн. (ставка НБУ - 7,75%,
кількість днів затримки - 375), - при
наданні уточнюючої декларації з
податку на прибуток за
1 квартал 2011р. (вх. від 28.02.12) не
була нарахована пеня в розмірі
18 431 грн. (ставка НБУ - 7,75%, кількість
днів затримки - 284).

За результатами проведеної перевірки
відповідачем на підставі п. 129.1. ст.129
ПКУ самостійно нарахована позивачу
пеня в розмірі 2 385 967 грн. за несвоєчасну
сплату податку на прибуток за 2009 р., 2010
р. та 1кв. 2011 р., про що останньому
повідомлено листом від 14.11.12 №
11792/10/08-23-115 (а.с. 11). Даними облікової
картки платника податків - позивача
зворотній бік якої наявний в
матеріалах справи, підтверджений факт
нарахування відповідачем в поточному
році (2012 р.) пені по основному платежу в
сумі 2 385 967 грн.

Також встановлено, що фактичною
підставою для нарахування
відповідачем позивачу пені у вказаному
розмірі слугували дані поданих
позивачем уточнюючих податкових
декларацій з податку на прибутку за 2009
р., за 2010 р. та за 1 кв. 2011 р. від 28.02.12
(а.с. 18-19, 23-24, 27-28), за якими у зв'язку
із самостійним виправленням платником
податків помилок збільшення
податкового зобов'язання за 2009 р.
дорівнює 9 210 039 грн., за 2010 р.
- 6 628 599 грн., за 1 кв. 2011 р. - 5 599 498 грн.

З аналізу декларацій з податку на
прибуток за 2009 р., 2010 р. та за 1 кв. 2011 р., з
урахуванням уточнюючих розрахунків
податкових зобов'язань у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок (12-28), поданих позивачем за
формою, затвердженою Наказом ДПА
України №143 від 29.03.03 (чинного на час
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що у зв'язку із наявністю у
позивача сум сплачених авансових
внесків при виплаті дивідендів,
нарахована сума податку зменшувалась
за рахунок суми сплачених авансових
платежів та податкового зобов'язання,
як суми податку, що підлягає сплаті до
бюджету, за відповідні звітні періоди у
позивача не виникало. Не виникло суми
податку до сплати (позитивного
значення) і після подання позивачем
24.02.12 уточнюючих податкових декларацій
з податку на прибуток за 2009р., 2010р. та 1
кв. 2011р., що не заперечується
відповідачем.

За правилами ст. 129 ПКУ пеня
нараховується: - на суму податкового
боргу після закінчення встановлених
цим Кодексом строків погашення
узгодженого грошового зобов'язання (пп.
129.1.1); - у день настання строку погашення
податкового зобов'язання, нарахованого
контролюючим органом або платником
податків у разі виявлення його
заниження на суму такого заниження та
за весь період заниження (в тому числі
за період адміністративного та/або
судового оскарження) (пп. 129.1.2).

Відповідно до пп. 14.1.162 п. 14.1. ст. 14 ПКУ
пеня - сума коштів у вигляді відсотків,
нарахованих на суми грошових
зобов'язань, не сплачених у встановлені
законодавством строки.

Згідно з пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПКУ грошове
зобов'язання платника податків - сума
коштів, яку платник податків повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податкове зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, а
також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.
Податкове зобов'язання визначено
законодавцем як сума коштів, яку
платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк) (пп. 14.1.156 ПКУ).

Системний аналіз наведених
законодавчих положень дає суду
підстави для виноску, що пеня
нараховується на суму коштів, яку
платник податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір, але не сплатив у встановлені
законодавством строки, та/або на суму
штрафної (фінансової) санкції чи
санкцій за порушення законодавства у
сфері зовнішньоекономічної
діяльності, не сплачених платником у
встановлені законодавством строки.

Враховуючи, що внаслідок виправлення
позивачем самостійно виявлених
помилок у останнього не виникло суми
податку до сплати, тобто суми коштів,
яку він повинен сплатити до
відповідного бюджету, але у
встановлені законодавством строки не
сплатив, що не заперечується
представником відповідача, визначені
податковим органом правові підстави
для нарахування позивачу пені
відсутні.

Колегія суддів також звертає увагу на
той факт, що позивачем зазначеними
уточнюючими податковими деклараціями
були виправлені помилки за звітні
періоди 2009 р. та 2010 р., під час яких діяв
спеціальний закон з питань
оподаткування - Закон України
"Про порядок погашення зобов'язання
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами",
положення якого визначали в тому числі
порядок нарахування і сплати пені та
штрафних санкцій, що застосовуються до
платників податків контролюючими
органами. Відповідно до пп. 16.1.3 п. 16.1. ст.
16 вказаного Закону у разі коли платник
податків до початку його перевірки
контролюючим органом самостійно
виявляє факт заниження податкового
зобов'язання та погашає його, пеня не
нараховується. Отже, нарахувавши
позивачу пеню за вказаний період,
відповідач. в тому числі, порушив
приписи наведеної правової норми.

За Рішенням Конституційного Суду
України від 09.02.99 N 1-рп/99 частину першу
статті 58 Конституції України щодо дії
нормативно-правового акта в часі слід
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності, а
тому до події, факту застосовується той
закон або інший нормативно-правовий
акт, під час дії якого вони настали або
мали місце.

Посилання відповідача в обґрунтування
правомірності своєї позиції на лист
ДПС України від 03.06.11 №
10407/6/16-1515-26, колегія суддів не приймає до
уваги, оскільки вказаний лист не є
нормативно-правовим актом, а носить
роз'яснювальний характер.

За таких підстав, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що доводи
відповідача не ґрунтуються на вимогах
закону.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції і не дають
підстав для висновку про помилкове
застосування судом першої інстанції
норм матеріального або процесуального
права, яке призвело б до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
залишення оскаржуваного рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
13 серпня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Публічного акціонерного товариства
"АрселорМіттал Кривий Ріг" до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів про визнання дій з
нарахування пені протиправними -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної
сили з моменту проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого адміністративного суду
України протягом 20 днів відповідно до
ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай