Справа № 2а-14995/11/2670
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року м. Київ
К/9991/49475/12 , К/9991/50378/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Горбатюка С.А.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційними скаргами ОСОБА_2 та голови
садівничого товариства «Димок»
Ізбишевої Ольги Іванівни на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 02 березня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 червня 2012
року у справі за позовом заступника
прокурора Дарницького району міста
Києва в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_2 до
Київської міської ради, третя особа
ОСОБА_5, про скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

Заступник прокурора Дарницького
району міста Києва звернувся до суду в
інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з позовом до
Київської міської ради, третя особа -
ОСОБА_5, про скасування рішення 4-ї сесії
6-ого скликання Київської міської ради
від 29.10.2009 №614/2863 «Про передачу
громадянці ОСОБА_5 у приватну власність
земельної ділянки для ведення
індивідуального садівництва на
АДРЕСА_1» та скасування державного акту
серії РЗ №208587 на право власності на
вказану земельну ділянку.

Позовні вимоги мотивовано
протиправністю оскаржуваного рішення
та виданого на його підставі
державного акту як таких, що прийнято
(видано) із порушенням вимог статті 89
Водного кодексу України та статті 59
Земельного кодексу України, які не
передбачають можливості передачі
земельних ділянок прибережних
захисних смуг громадянам у власність.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 02 березня 2012 року
закрито провадження у справі в частині
позовних вимог про скасування
державного акта серії РЗ №208587 на право
власності на земельну ділянку АДРЕСА_1
площею 0,0746 га.

Зазначене судове рішення в
апеляційному порядку не оскаржувалось.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02 березня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 червня 2012
року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданих касаційних скаргах ОСОБА_2 та
голова садівничого товариства «Димок»
Ізбишева Ольга Іванівна з посиланням
на порушення судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права, просять скасувати
зазначені вище судові рішення та
ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційних скарг, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарги не
підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що рішенням 4-ї сесії 6-ого
скликання Київської міської ради
№614/2683 від 29 жовтня 2009 року «Про
передачу громадянці ОСОБА_5 у приватну
власність земельної ділянки для
ведення індивідуального садівництва
на АДРЕСА_1» ОСОБА_5 затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для ведення індивідуального
садівництва на АДРЕСА_1 та вирішено
передати громадянці ОСОБА_5, за умови
виконання пункту 3 рішення, в приватну
власність земельну ділянку площею 0,07
га для ведення індивідуального
садівництва.

На підставі зазначеного рішення ОСОБА_5
видано Державний акт серії РЗ №208587 на
право власності на земельну ділянку
АДРЕСА_1

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з позицією якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що при прийнятті
рішення № 614/2863 від 29.10.2009 «Про передачу
громадянці ОСОБА_5 у приватну власність
земельної ділянки для ведення
індивідуального садівництва на
АДРЕСА_1» порушень законодавства
Київською міською радою допущено не
було.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується з
вказаними висновками судів попередніх
інстанцій, з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 116
Земельного кодексу України набуття
права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок визначений статтею
118 Земельного кодексу України, якою
передбачено, що проект відведення
земельної ділянки погоджується з
органом по земельних ресурсах,
природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури і охорони
культурної спадщини та подається на
розгляд відповідних місцевої
державної адміністрації або органу
місцевого самоврядування.

Районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація, або
сільська, селищна, міська рада у
місячний строк розглядає проект
відведення та приймає рішення про
передачу земельної ділянки у
власність.

Статтею 88 Водного кодексу України (в
редакції ЗУ №309-VI від 03.06.2008, що діяла на
час прийняття оскаржуваного рішення)
встановлені межі прибережних захисних
смуг. Зокрема, для великих річок,
водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Разом з цим, частиною 4 вказаної статті
передбачено, що у межах існуючих
населених пунктів, прибережна захисна
смуга встановлюється з урахуванням
конкретних умов, що склалися.

Так, на виконання вимог Земельного
кодексу України ОСОБА_5 було замовлено
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки на АДРЕСА_1

Як вбачається в казаного проекту
землеустрою, запроектована земельна
ділянка площею 0,12га знаходилась в
межах прибережних смуг. Але, з
урахуванням висновку ДП «Інститут
генерального плану міста Києва» від
20.10.2009 №339, межі запроектованої
земельної ділянки було скориговано
відповідно до наданої схеми, на якій
визначена межа прибережної смуги, і
площа скоригованої земельної ділянки
склала 0,07 га.

Відповідно до Висновку Головного
управління земельних ресурсів КМДА
№05-5230 від 26.10.2009 про погодження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки земельна ділянка площею 0,07 га,
яку передбачалось передати гр. ОСОБА_5 у
власність за рахунок міських земель, не
наданих у власність чи користування,
знаходиться поза межами
прибережно-захисної смуги водойми.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки громадянці ОСОБА_5
для ведення індивідуального
садівництва на АДРЕСА_1»№ТПВ-8694 від
27.10.2009 крім Висновку Головного
управління земельних ресурсів, містить
висновки інших органів, а саме:
Висновок Головного управління
містобудування, архітектури та дизайну
міського середовища, Висновок
Київської міської санепідемстанції,
Висновок управління охорони
навколишнього природного середовища,
Висновок Головного управління охорони
культурної спадщини, графічні та
додаткові матеріали.

Враховуючи наведене, зважаючи на
обставини, встановлені судами
попередніх інстанцій на підставі
доказів, досліджених під час судового
розгляду справи, колегія суддів вказує
на обґрунтованість висновків судів
попередніх інстанцій щодо
правомірності рішення Київської
міської ради від 29.10.2009 №614/2863 «Про
передачу громадянці ОСОБА_5 у приватну
власність земельної ділянки для
ведення індивідуального садівництва
на АДРЕСА_1», у зв'язку з чим вказує на
обґрунтованість позиції судів щодо
відсутності підстав для задоволення
позову.

Доводи касаційних скарг висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судами першої та апеляційної
інстанцій дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваних судових
рішень судами не допущено.

Згідно з частиною першою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційні скарги ОСОБА_2 та голови
садівничого товариства «Димок»
Ізбишевої Ольги Іванівни відхилити, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 02 березня 2012 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 червня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: