Справа № 872/13824/13
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2014 рокусправа № 808/1856/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів:
Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 27 березня
2013 року у справі за адміністративним
позовом Мелітопольської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Запорізької області Державної
податкової служби до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкової заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 27 березня
2013 року позовні вимоги Мелітопольської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Запорізької області
Державної податкової служби
задоволено: зобов'язано стягнути з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 суму
податкового боргу з податку на додану
вартість у розмірі 225 965( двісті
двадцять п'ять тисяч дев'ятсот
шістдесят п'ять) грн. 00 коп., з них 180 772
(сто вісімдесят тисяч сімсот сімдесят
дві) грн. 00 коп. основного боргу та 45 193
(сорок п'ять тисяч сто дев'яносто три)
грн. 00 коп. штрафних санкцій.

В апеляційній скарзі фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 просить
скасувати постанову суду першої
інстанції, а в задоволенні позовної
заяви позивача відмовити.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи, тому у відповідності
до положення ст. 41 КАС України
фіксування судового процесу не
здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається та
судом першої інстанції встановлено, що
фізична особа-підприємець ОСОБА_1 має
податковий борг перед бюджетом з
податку на додану вартість на загальну
суму 225965,00 гри. з них 180772,00 грн.
основного боргу, та 45193,00 гри. штрафні
санкції.

Заборгованість відповідача з податку
на додану вартість виникла на підставі
наступного.

Мелітопольською ОДПІ за результатами
проведеної перевірки складено акт №
580/172/НОМЕР_1 від 16.08.2012 про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки з питань своєчасності,
достовірності та повноти нарахування
податку на додану вартість.

Мелітопольською ОДПІ було винесено
податкове повідомлення-рішення №
від 29.09.2012 за платежем - податок на
додану вартість на загальну суму 225965,00
грн. Сума зобов'язань не була сплачена
та набула стану податкового боргу.

Згідно п. п. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК, податковий
бор - сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК
грошове зобов'язання платника податків
- сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. п. 14.1.265 п.14.1 ст.14 ПК штрафна
санкція (фінансова санкція, штраф) -
плата у вигляді фіксованої суми та/або
відсотків, що справляється з платника
податків у зв'язок з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням яких покладено на
контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України передбачено обов'язок
платників податків сплачувати податки
та збори у строки та в розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до п.41.5 ст.41 Податкового
кодексу України, органами стягнення є
виключно органи державної податкової
служби, які уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах їх
повноважень.

Органи державної податкової служби
мають здійснювати за платника податків
і на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі (п. 95.1 ст. 95 Податкового
кодексу).

Відповідно до вимог ст.59 Податкового
кодексу, фахівцями Мелітопольської
ОДПІ Запорізької області з метою
погашення податкового боргу боржнику
направлено податкову вимогу № 503 від
22.11.2012 на загальну суму 225 965,00 грн.

Пунктом 59.3 ст.59 Податкового кодексу
встановлено, що податкова вимога
надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

За приписами пункту 59.4 ст.59 Податкова
вимога надсилається також платникам
податків, які самостійно подали
податкові декларації, але не погасили
суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.5 ст.59 У разі коли у
платника податків, якому надіслано
(вручено) податкову вимогу, сума
податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Вищенаведеними нормативними актами не
передбачено направлення податкових
вимог в інших випадках.

Враховуючи вищевикладене, суд
першої інстанції дійшов правомірного
висновку стосовно того, що дії позивача
обґрунтовані та такі, що відповідають
нормам діючого законодавства.

Отже, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку стосовно задоволення
позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що
рішення суду першої інстанції
викладене достатньо повно,
обґрунтовано та мотивовано з
посиланням на конкретні пункти законів
України, які регулюють спірні
правовідносини, що свідчить про
відсутність підстав для його
скасування.

З огляду на встановлені судом
першої інстанції фактичні обставини
справи та обрану правову позицію, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 27 березня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко