Справа № 810/3146/14
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 червня 2014 року 810/3146/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Терлецька О.О.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доПереяслав-Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Київській області про
визнання недійсним та скасування
рішень контрольного органу,-
ВСТАНОВИВ:Ухвалою Київського
окружного адміністративного суду від
23.05.2014 справу було прийнято до
провадження з Баришівського районного
суду Київської області за позовом
ОСОБА_1 (надалі - позивач) до
Переяслав-Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Київській області
(відповідач) про визнання недійсним та
скасування рішень контрольного органу.

Позивач звернувся до суду з вимогою
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 28.02.14 №
про застосування штрафних санкцій на
суму 3 445 грн., та рішення відповідача
про застосування фінансових санкцій
від 28.02.14 №000012/10-14-01/; (далі -
оскаржуване рішення). Свої вимоги
позивач обґрунтовує тим, що
оскаржуване рішення було винесено
безпідставно, оскільки позивачем було
порушено при реалізації товару вимоги
статті 17 Закону України "Про державне
регулювання виробництва та обігу
спирту етилового, коньячного та
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" (далі - Закон
№481/95-ВР), а висновки відповідача,
викладені в акті перевірки, щодо
обставин, які могли б свідчити про
порушення зазначеної норми - не
відповідають дійсності.

У судове засідання, призначене на
11.06.2014, представники сторін не
з`явились, були своєчасно та належним
чином повідомлені про дату, час та
місце судового розгляду справи.

11.06.2014 року закінчено підготовче
провадження та відкладено розгляд
справи за клопотанням представника
позивача на 16.06.2014.

У зв'язку з неприбуттям в судове
засідання представника відповідача -
судовий розгляд було відкладено на
23.06.2014 року.

Матеріали справи містять клопотання
представника позивача про розгляд
справи за його відсутності в порядку
письмового провадження. Відповідач
надав суду клопотання про розгляд
справи без його участі та просив
долучити до матеріалів справи наступні
документи: копію акту фактичної
перевірки; розписку продавця від 08.02.14.;
таблицю-опис про результати перевірки;
направлення на перевірку;
підтвердження фактичної наявності
коштів; висновки щодо розрахункових
сум.

Відповідно до частини четвертої статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України, у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Згідно з частиною шостою статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Суд, визнаючи матеріали справи
достатніми для розгляду справи по суті,
а також враховуючи, що відповідач був
належним чином повідомлений про
розгляд справи, але не виявив
зацікавленості в розгляді справи, -
вважає за можливе здійснювати розгляд
справи без участі відповідача та
позивача та у порядку письмового
провадження.

Представник відповідача не надав суду
будь-яких заперечень проти позову чи
документів, які суд міг би використати
для встановлення обставин справи.

Досліджуючи обставини справи суд
встановив наступне.

08.02.2014р. відповідачем по справі було
винесено оскаржуване рішення, з тексту
якого слідує, що єдиною підставою для
застосування фінансових санкцій є
висновки Акта перевірки
№0291/1000/22/НОМЕР_1 від 08.02.2014 року, за
результатами яких складено рішення
про застосування фінансових санкцій
№000012/10-17-01/ від 28.02.2014 року та
податкове повідомлення-рішення
№ від 28.02.2014.

За результатами зазначеної перевірки
головними державними ревізорами -
інспекторами 08.02.2014 року було складено
Акт (довідку) "Про результати фактичної
перевірки з питань додержання
суб'єктами господарювання вимог,
встановлених законодавством України,
які є обов'язковими до виконання при
здійсненні оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами" №0291/1000/22/НОМЕР_1
(далі - Акт перевірки).

Згідно Акта перевірки та прийнятого
рішення про застосування фінансових
санкцій слідує, що позивач по справі
здійснював зберігання, реалізацію
алкогольних напоїв без наявності
марок акцизного збору, в результаті
чого податковим органом застосовані
фінансові санкції у вигляді штрафу в
розмірі 8500,00 грн.

У податковому повідомлені-рішенні,
прийнятому на підставі Акту перевірки
встановлено порушення пункту 1 статті 3
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», на підставі підпункту 54.3.3.
пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу
України та пункту 4 статті 17 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва та обігу спирту етилового,
коньячного та плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів", в
результаті чого стосовно позивача
нараховано штрафні санкції на суму 3446
грн. Більше ніяких посилань на норми
законодавства та документи, досліджені
при перевірці відповідачем, Акт
перевірки не містить.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, - в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Зважаючи на зазначене та застосовуючи
вимоги статей 70 та 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає недоведеним зі
сторони відповідача достовірність
своїх висновків щодо проведеної
перевірки 08.02.2014 року у відсутність
позивача чи уповноваженої особи.
Перевірка була проведена з порушенням
норм законодавства. Позивач не був
повідомлений про намір проведення
перевірки, у його відсутність було
складено Акт, що позбавило його
можливості надати будь-які пояснення
або заперечення стосовно виявлених
порушень, а саме : відсутня марка
акцизного збору на пляшці коньяку
«Білий Аіст» та ненадання необхідної
документації щодо підприємницької
діяльності. Оскільки саме ці обставини
були для застосування фінансових
санкцій, то суд приходить до висновку
про необґрунтованість такої обставини,
а тому - про безпідставність
застосування таких фінансових санкцій
та про скасування оскаржуваного
рішення.

Надаючи правову оцінку відносинам, які
складають предмет позову, суд виходить
з наступного.

В оскаржуваному рішенні відповідач
посилаються, як на правову підставу
притягнення позивача до
відповідальності, на статтю 17 Закону
№481/95-ВР, в якій йдеться про
відповідальності за порушення норм
щодо виробництва і торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами
посадові особи і громадяни
притягуються до відповідальності
згідно з чинним законодавством, однак,
застосування даної норми закону - є
необґрунтованим і некоректним по
відношенню до обставин справи з яких
слідує, що відповідачем досліджувалась
реалізація алкогольних, а не тютюнових
виробів.

Абз.11 статті 17 Закону №481/95-ВР
передбачена відповідальність за
здійснення оптової або роздрібної
торгівлі коньяком, алкогольними
напоями, горілкою, лікеро-горілчаними
виробами та вином за цінами, нижчими за
встановлені мінімальні
оптово-відпускні або роздрібні ціни на
такі напої - у вигляді 100 відсотків
вартості отриманої партії товару,
розрахованої виходячи з мінімальних
оптово-відпускних або роздрібних цін,
але не менше 5000 гривень.

Відповідач будь-яких заперечень проти
позову не подав, вимоги ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
не виконав, правомірність свого
рішення не довів та обставини
викладені у позовній заяві позивачем
не спростував, у зв'язку з чим суд
приходить до висновку про задоволення
позову в частині визнання протиправним
та скасування рішень: від 28.02.2014 №
та №000012/10-17-01/ про застосування
фінансових санкцій.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку про задоволення позову.

Керуючись статтями 69-71, 94, 128, 160-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України суд, -

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов
задовольнити. Визнати протиправним та
скасувати рішення
Переяслав-Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Київській області від
28.02.2014 № та № 000012/10-17-01/ про
застосування фінансових санкцій.

2. Копію постанови надіслати
сторонам.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Терлецька О.О.