Справа № 2а/0570/7999/2012
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2012-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна ДОНЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 2а/0570/7999/2012
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардейської
Донецький окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого - судді Волгіної Н.П.,
розглянувши в приміщенні Донецького
окружного адміністративного суду у
порядку письмового провадження
адміністративну справу
за позовом фізичної особи - підприємця
до Управління Пенсійного фонду України
в Жовтневому районі м. Маріуполя
про визнання бездіяльності відносно не
Позивач, фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, звернулась до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просить суд визнати
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Маріуполя Донецької області відносно
не узгодженої вимоги № 142 від 23.03.2012
року про сплату заборгованості
пред'явленого їй, як фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1, протиправною та
зобов'язати відповідача виконати дії
по узгодженню вимоги № 142 від 23.03.2012
року про сплату боргу на користь
позивача шляхом проставляння відмітки
на зазначеній вимозі як узгодженого на
користь заявника (позивача у справі) з
06.04.2012 року та залишенню вимоги без
Позовні вимоги вмотивовані наступним.
ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем.
23.03.2012 року вона отримала вимогу УПФУ в
Жовтневому районі м. Маріуполя № 142 від
23.03.2012 року про сплату боргу, а саме -
недоїмки зі страхових внесків в
розмірі 3 595, 92 грн.
Не погоджуючись із зазначеною вимогою
позивач 02.04.2012 року звернулась до
відповідача із заявою про узгодження
вимоги, зазначивши при цьому суму
недоїмки в розмірі 0,00 грн.
11.04.2012 позивач отримала поштою рішення
УПФУ, датоване 04.04.2012 роком, про відмову
в узгодженні суми недоїмки в розмірі 0,00
Позивач зазначає, що зазначене рішення
було направлене на її адресу 04.04.2012 року
с порушенням строку, передбаченому
Порядком розгляду органами Пенсійного
фонду України скарг на рішення про
накладення штрафу, нарахування пені та
заяв страхувальників при узгодженні
ними вимоги про сплату недоїмки із
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.122003 року № 21-2 (далі - Порядок), а саме -
направлено на її адресою після спливу
3-денного строку, передбаченого
Порядком для прийняття та направлення
заявнику рішення про
узгодження/неузгодження вимоги. Тому, в
силу п. 6.8 Порядку її заява про
узгодження вимоги про сплату боргу в
розмірі 0,00 грн вважається задоволеною.
ОСОБА_1 23.04.2012 року звернулась до
відповідача з відповідною заявою,
однак, Управління листом від 07.05.2012 року
узгодженню вимоги про сплату боргу в
Позивач в судове засідання не
з'явилась, надала клопотання про
слухання справи у її відсутність та
просила позов задовольнити.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлявся
судом належним чином. Надав заяву про
розгляд справи за його відсутності та
просив суд відмовити у задоволенні
позову у зв'язку із правомірністю та
законністю вимоги Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Маріуполя Донецької області
про сплату боргу (недоїмки зі страхових
внесків) в розмірі 3 595, 92 грн.
Оскільки визначене ч. 1 ст. 2 КАС України
завдання адміністративного
судочинства залишається незмінним при
розгляді будь-якої адміністративної
справи і дотримання вказаного завдання
є обов'язковим в силу приписів ч. 2 ст. 19
Конституції України, то з огляду на
приписи ст. 41, ч. 6 ст. 128 КАС України суд,
зібравши докази, що в своїй сукупності
повно та всебічно висвітлюють
обставини спірних правовідносин,
приходить до висновку, що справа може
бути розглянута та вирішена на
підставі наявних в ній доказів в
порядку письмового провадження.
Згідно з ч. 3 ст. 136 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), судове рішення, в
тому числі, у зв'язку з визнанням
адміністративного позову ухвалюється
за правилами, встановленими ст. 112 цього
Дослідивши матеріали справи,
дослідивши та проаналізувавши зібрані
по справі докази в їх сукупності,
проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем
та зареєстрована платником внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в Управлінні Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Маріуполя. Зазначені факти не
оспорюється сторонами по справі.
23.03.2011 Управлінням Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Маріуполя була винесена вимога про
сплату боргу № 142 (далі - вимога № 142),
згідно якої відповідач вимагає від
позивача сплатити заборгованість зі
сплати страхових внесків в сумі 3 595, 92
грн, яка утворилася станом на 23.03.2012
року. Підставами вимоги зазначена ст. 106
загальнообов'язкове державне пенсійне
Вказана вимога була отримана позивачем
02.04.2012 року позивач звернулася до
відповідача із заявою про узгодження
вимоги про сплату боргу № 142 від 23.03.2012
року, відповідно до якої зазначила суму
боргу в розмірі 0,00 грн.
04.04.2012 року начальником Управлінням
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Маріуполя було прийнято
Рішення про результати розгляду заяви
про узгодження вимоги № 142, яким заява
позивача була залишена без
задоволення, а вимога без змін.

23.04.2012 позивач звернулась до Управління
ПФУ із заявою про проставлення
відмітки про узгодження вимоги № 142 в
розмірі 0,00 грн, яка листом відповідача
від 07.05.2012 року була залишена без
задоволення.

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви позивачем не оскаржується
правомірність вимоги відповідача № 142
про сплату боргу в розмірі 3 595,92 грн та
правомірність (законність) рішення
УПФУ № 8936 від 04.04.2012 року про результати
розгляду заяви про узгодження вимог.
Предметом спору є бездіяльність (на
думку позивача) Управлінням Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Маріуполя щодо невизнання узгодження
вимоги № 142 про сплату боргу в розмірі
0,00 грн, яке, як вважає позивач, мале
місце у зв'язку із пропуском строку
відповідачем направлення ОСОБА_1
рішення № 8936/03 від 04.04.2012 року про
відмову в задоволенні заяви про
узгодження вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України №
1058-IV "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", законодавство
про пенсійне забезпечення базується на
Конституції України, складається з
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, цього Закону,
закону про недержавне пенсійне
забезпечення, законів, якими
встановлюються умови пенсійного
забезпечення, відмінні від
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування та
недержавного пенсійного забезпечення,
міжнародних договорів з пенсійного
забезпечення, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України
(далі - закони про пенсійне
забезпечення), а також інших законів та
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до законів про пенсійне
забезпечення, що регулюють відносини у
сфері пенсійного забезпечення в
Україні.

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 року № 21-2
затверджено Порядок розгляду органами
Пенсійного фонду України скарг на
рішення про накладення штрафу,
нарахування пені та заяв
страхувальників при узгодженні ними
вимоги про сплату недоїмки із сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до ст. 2 зазначеного Порядку
у разі коли страхувальник вважає, що
орган Пенсійного фонду в районі, місті,
районі у місті (далі - територіальний
орган Пенсійного фонду) невірно
визначив суму недоїмки, такий
страхувальник має право звернутися до
територіального органу Пенсійного
фонду, вимога про сплату недоїмки якого
оскаржується, з заявою про узгодження
вимоги, яка подається у письмовій формі
та супроводжується документами
(розрахунками, копіями платіжних
доручень тощо), що свідчать про
неправильність обчислення сум
недоїмки, зазначених у вимозі. Заява
подається до територіального органу
Пенсійного фонду протягом десяти
робочих днів, наступних за днем
отримання страхувальником вимоги про
сплату недоїмки. Заява про узгодження
вимоги про сплату недоїмки
розглядається територіальним органом
Пенсійного фонду протягом трьох
робочих днів від дня її отримання. За
результатами розгляду заяви про
узгодження вимоги про сплату недоїмки
територіальний орган ПФУ зобов'язаний
прийняти вмотивоване рішення та
повідомити про нього особу, що подала
заяву.

Відповідно до п. 2.5. цього Порядку
територіальний орган Пенсійного фонду
приймає одне з таких рішень:

- про повне або часткове задоволення
заяви страхувальника про узгодження
вимоги про сплату недоїмки, скасування
оскарженої вимоги про сплату недоїмки
та надсилання страхувальнику нової
вимоги;

- про залишення вимоги про сплату
недоїмки без змін, а заяви
страхувальника без задоволення.

Вимог щодо терміну направлення рішення
за результатами розгляду заяв
страхувальників на адресу заявника
Порядком не передбачено.

Посилання позивача на п. 6.8 Порядку при
обґрунтуванні пропуску строку з боку
відповідача при направленні на її
адресу Рішення № 8936, не приймається
судом з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1.1. цей Порядок
визначає процедуру подання та розгляду
органами Пенсійного фонду України
(далі - Пенсійний фонд) скарг
страхувальників при узгодженні ними
вимог про сплату недоїмки із сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування (далі - вимога про сплату
недоїмки), оскарженні рішень про
нарахування пені та накладення
фінансових санкцій, передбачених ч. 9
ст. 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон); скарг банків
на рішення про накладення фінансових
санкцій, передбачених ч. 10 ст. 106 Закону,
та організацій, які здійснюють виплату
і доставку пенсій, на рішення про
накладення штрафів, передбачених ч. 11
ст. 106 Закону.

Норми, які регулюють узгодження вимог
про сплату боргу, знаходяться у Розділі
2 цього Порядку, який називається
«Узгодження вимог про сплату
недоїмки».

Вказаний позивачем п. 6.8. знаходиться в
Розділі 6 Порядку, який має назву
«Рішення за розглядом скарги» та,
відповідно, норми цього Розділу не
розповсюджується на правовідносини,
які виникають при розгляді заяв
страхувальників про узгодження вимог
про сплату суми боргу.

Як вбачається з матеріалів справи,
Рішення про результати розгляду заяви
позивача про узгодження вимоги № 142,
яким заява позивача була залишена без
задоволення, прийняте в триденний
строк, передбачений п. 2.3, з дня
отримання відповідної заяви ОСОБА_1 та
направлена на адресу позивача 06.04.2012
року (згідно зі штампом на конверті,
копію якого позивач надала суду та на
яку посилається у позовній заяві).

Таким чином, судом не вбачається
порушення строків, передбачених
Порядком, при прийнятті відповідачем
рішення № 8936 та направленні його
позивачу.

Відповідно до п. 2.6. Порядку у разі
незгоди страхувальника з рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду, прийнятим у межах процедури
узгодження вимоги про сплату недоїмки,
подальше його оскарження здійснюється
відповідно до вимог цього Порядку щодо
розгляду скарг страхувальників на
рішення органів Пенсійного фонду або в
судовому порядку.

Згідно із п. 7.1. Порядку процедура
оскарження (узгодження вимоги про
сплату недоїмки) закінчується:

- останнім днем строку, передбаченого
пунктами 2.2, 3.3 та 4.1 цього Порядку, для
подання скарги та/або заяви про
перегляд рішення (вимоги про сплату
недоїмки) органу Пенсійного фонду в
тому разі, коли така скарга та/або заява
не була подана у зазначений строк;

- днем отримання страхувальником,
банком, організацією, яка здійснює
виплату і доставку пенсій, рішення
органу Пенсійного фонду про повне
задоволення скарги, викладеної у заяві;

- днем отримання страхувальником,
банком, організацією, яка здійснює
виплату і доставку пенсій, рішення
Пенсійного фонду України, що не
підлягає подальшому адміністративному
оскарженню;

- днем прийняття судом рішення у справі
за позовом страхувальника, банку,
організації, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, щодо визнання
недійсним рішення (вимоги про сплату
недоїмки) органу Пенсійного фонду.

Відповідно до п. 3.2. Порядку скарга на
рішення територіальних органів
Пенсійного фонду подається відповідно
до головних управлінь Пенсійного фонду
в Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі (далі -
регіональні органи Пенсійного фонду) у
письмовій формі та супроводжується
документами, що свідчать про
неправильність рішення.

П. 3.3. передбачено, що скарга повинна
бути подана до регіонального органу
Пенсійного фонду протягом десяти
робочих днів, наступних за днем
отримання страхувальником, банком,
організацією, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, рішення, що
оскаржується.

Як вже зазначалось судом, в матеріалах
справи відсутні докази про оскарження
вимоги відповідача № 142 від 23.03.2012 року
про сплату боргу в розмірі 3 595, 92 грн та
рішення відповідача № 8936 від 04.04.2012
року в адміністративному чи судовому
порядку, тому у суду немає підстав
вважати зазначені вимогу та рішення не
чинними.

Виходячи з наведеного вище, вимога № 142
набула чинності з 22.04.2012 року.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою
повноваження надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень, та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених обставин у
справі суд дійшов висновку, що позовні
вимоги позивача щодо визнання
неправомірною бездіяльності
Управлінні Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Маріуполя
відносно неузгодження вимоги № 142 від
23.03.2012 року про сплату боргу ОСОБА_1 в
розмірі 0,00 грн, необґрунтовані та
безпідставні, тому не підлягають
задоволенню.

Відповідно, не підлягають задоволенню
і вимоги позивача про зобов'язання
відповідача виконати дії по узгодженню
вимоги № 142 від 23.03.2012 року про сплату
боргу на користь позивача шляхом
проставляння відмітки на зазначеній
вимозі як узгодженого на користь
заявника (позивача у справі) з 06.04.2012
року та залишенню вимоги без виконання.

Таким чином, суд дійшов до висновку про
необхідність відмовити у задоволенні
позову в повному обсязі.

Зважаючи на відмову у задоволенні
позовних вимог, судові витрати,
здійснені позивачем, присудженню з
відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст.
7-11, ст. 41, ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128, ст.ст. 158-163,
167, 1832, 186, 256 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, звернулась до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просить суд визнати
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Маріуполя Донецької області відносно
не узгодженої вимоги № 142 від 23.03.2012
року про сплату заборгованості
пред'явленого їй, як фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1, протиправною та
зобов'язати відповідача виконати дії
по узгодженню вимоги № 142 від 23.03.2012
року про сплату боргу на користь
позивача шляхом проставляння відмітки
на зазначеній вимозі як узгодженого на
користь заявника (позивача у справі) з
06.04.2012 року та залишенню вимоги без
виконання - відмовити.

Повний текст постанови складений та
підписаний 10 серпня 2012 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою ст. 167 КАС України,
було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо в суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Волгіна Н.П.