Справа № 810/2346/14
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/2346/14 Головуючий у
1-й інстанції: Панченко Н.Д.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

03 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі:
Анапріюк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Комунального підприємства
«Бучанське управління
житлово-комунального господарства»
Бучанської міської ради Київської
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 08
травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Комунального
підприємства «Бучанське управління
житлово-комунального господарства»
Бучанської міської ради Київської
області до Ірпінської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправним і скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року Комунальне
підприємство «Бучанське управління
житлово-комунального господарства»
Бучанської міської ради Київської
області звернулося до Київського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Ірпінської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправним і
скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що вважає
безпідставною відмову Ірпінської ОДПІ
у задоволенні його заяви про перехід на
спрощену систему оподаткування та
заяви про анулювання реєстрації
платника податку з тих підстав, що у
статутному капіталі позивача частка,
що належить його засновнику, який є
юридичною особою та не є платником
єдиного податку, перевищує 25 відсотків.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 08 травня 2014
року у задоволенні вказаного позову
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням Комунальне підприємство
«Бучанське управління
житлово-комунального господарства»
Бучанської міської ради Київської
області подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову постанову про
задоволення даного позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства України, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, оскаржувану
постанову суду першої інстанції - без
змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено, що із довідки АБ № 578440 з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України, КП
«Бучанське УЖКХ», ідентифікаційний код
25689882, місцезнаходження: 08292, Київська
область, м. Буча, вул. Енергетиків, буд. 2,
зареєстроване як юридична особа 09.02.1999
року (а.с. 14).

Позивач з 25.03.1999 року зареєстрований
платником податку на додану вартість,
що підтверджується наявним у
матеріалах справи Свідоцтвом про
реєстрацію платника податку на додану
вартість № 100096868, виданого 08.02.2008 року
Ірпінською ОДПІ (а.с. 13).

У березні 2014 року позивачем разом із
супровідним листом від 13.03.2014 № 262
Ірпінській ОДПІ була подана заява про
перехід на спрощену систему
оподаткування, розрахунок доходу за
попередній календарний рік, що передує
переходу на спрощену систему
оподаткування та заява про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість (а.с.15).

Розглянувши вказану заяву, відповідач
листом від 18.03.2014 року № 941/10/15-3 на
підставі підпункту 291.5.5 пункту 291.5
статті 291 Податкового кодексу України
відмовив позивачеві у реєстрації його
платником єдиного податку та
анулюванні реєстрації платника
податку на додану вартість (а.с.16).

Не погоджуючись з вказаним рішенням
відповідача, позивач звернулася з
даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні даного
позову суд першої інстанції виходив з
того, що вимоги позивача є
неправомірними та необгрунтованими, а
тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його обгрунтованим з огляду на
наступне.

Правові засади застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та
звітності, а також справляння єдиного
податку встановлюються у главі 1
розділу XIV Податкового кодексу України.

Відповідно до пунктів 291.2, 291.3 статті 291
Податкового кодексу України, спрощена
система оподаткування, обліку та
звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності.

Юридична особа чи фізична
особа-підприємець може самостійно
обрати спрощену систему оподаткування,
якщо така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою.

Згідно пункту 299.1 статті 299 Податкового
кодексу України реєстрація суб'єкта
господарювання як платника єдиного
податку здійснюється шляхом внесення
відповідних записів до реєстру
платників єдиного податку.

Відповідно пункту 299.3 статті 299
Податкового кодексу України у разі
відсутності визначених цим Кодексом
підстав для відмови у реєстрації
суб'єкта господарювання як платника
єдиного податку контролюючий орган
зобов'язаний протягом двох робочих
днів від дати надходження заяви щодо
переходу на спрощену систему
оподаткування зареєструвати таку
особу платником єдиного податку.

Відповідно пункту 299.5 статті 299
Податкового кодексу України у разі
відмови у реєстрації платника єдиного
податку контролюючий орган
зобов'язаний надати протягом двох
робочих днів з дня подання суб'єктом
господарювання відповідної заяви
письмову вмотивовану відмову, яка може
бути оскаржена суб'єктом
господарювання у встановленому
порядку.

Підставами для прийняття контролюючим
органом рішення про відмову у
реєстрації суб'єкта господарювання як
платника єдиного податку є виключно: 1)
невідповідність такого суб'єкта
вимогам, встановленим статтею 291 цього
Кодексу; 2) наявність у суб'єкта
господарювання, який утворюється у
результаті реорганізації (крім
перетворення) будь-якого платника
податку, непогашених податкових
зобов'язань чи податкового боргу, що
виникли до такої реорганізації; 3)
недотримання таким суб'єктом вимог,
встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1
статті 298 цього Кодексу (пункту
299.6статті 299 Податкового кодексу
України).

Оскільки підставою для відмови
позивачеві у реєстрації його платником
єдиного податку слугувало твердження
відповідача про наявність у статутному
капіталі позивача частки іншої
юридичної особи, яка не є платником
єдиного податку, більш ніж 25 відсотків,
дослідженню підлягає саме дана
обставина.

Статтею 10 Закону України «Про місцеве
самоврядування» визначено, що
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Аналогічна норма відображена і у
підпункті 5.1.4 пункту 5.1 Статуту
територіальної громади м. Буча.

Органи місцевого самоврядування є
юридичними особами і наділяються цим
та іншими законами власними
повноваженнями, в межах яких діють
самостійно і несуть відповідальність
за свою діяльність відповідно до
закону (Стаття 16 Закону України «Про
місцеве самоврядування»).

Судом першої інстанції із пункту 1.1
Статуту КП «Бучанське УЖКХ»
встановлено, що даний суб'єкт
господарювання створений в м. Буча
згідно рішення 10 сесії V скликання
Бучанської міської ради від 31.05.2007 року
№ 236 «Про зміну назви комунального
підприємства» (а.с.7-12).

КП «Бучанське УЖКХ» є комунальним
комерційним підприємством та
правонаступником Бучанського
комунального житлово-експлуатаційного
підприємства (пункт 1.2 Статуту).

Згідно із загальнодоступними даними з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(адреса інтернет - ресурсу
http://irc.gov.ua/ru/Poshuk-v-YeDR.html) засновником
позивача є Бучанська міська рада
(ідентифікаційний код юридичної особи
04360586), яка є юридичною особою та
знаходиться за адресою 08292, Київська
обл., місто Буча, вулиця Енергетиків,
будинок 12 (а.с. 65).

Отже, колегія суддів погоджується з
критичним сприйняттям судом першої
інстанції твердження позивача про те,
що його засновником не є юридична
особа.

При цьому сторонами не заперечувався
той факт, що Бучанська міська рада не є
платником єдиного податку.

Відповідно до пункту 5.1 Статуту КП
«Бучанське УЖКХ» для здійснення
господарської діяльності Підприємства
створено статутний капітал у розмірі
65413729,88 коп.

Розмір статутного капіталу позивача
визначається та може бути змінений
рішенням Засновника (пункт 5.4 Статуту),
яким, як встановлено судом, є юридична
особа - Бучанська міська рада.

Частиною четвертою статті 63
Господарського кодексу України
встановлено, що унітарне підприємство
створюється одним засновником, який
виділяє необхідне для того майно,
формує відповідно до закону статутний
капітал, не поділений на частки (паї),
затверджує статут, розподіляє доходи,
безпосередньо або через керівника,
який ним призначається, керує
підприємством і формує його трудовий
колектив на засадах трудового найму,
вирішує питання реорганізації та
ліквідації підприємства. Унітарними є
підприємства державні, комунальні,
підприємства, засновані на власності
об'єднання громадян, релігійної
організації або на приватній власності
засновника.

Майно комунального унітарного
підприємства перебуває у комунальній
власності і закріплюється за таким
підприємством на праві господарського
відання (комунальне комерційне
підприємство) або на праві
оперативного управління (комунальне
некомерційне підприємство). Статутний
капітал комунального унітарного
підприємства утворюється органом, до
сфери управління якого воно належить.
Розмір статутного капіталу
комунального унітарного підприємства
визначається відповідною місцевою
радою (стаття 78 Господарського кодексу
України).

Таким чином, статутний капітал
позивача не розподілений на частки, що
можуть у подальшому належати іншим,
крім засновника особам, а отже являє
собою єдину нерозподілену частку, що
належить повністю засновникові та
дорівнює ста відсоткам розміру
статутного капіталу.

Відповідно до підпункту 291.5.5. пункту 291.5
статті 291 Податкового кодексу України,
не можуть бути платниками єдиного
податку суб'єкти господарювання, у
статутному капіталі яких сукупність
часток, що належать юридичним особам,
які не є платниками єдиного податку,
дорівнює або перевищує 25 відсотків.

Дана норма права є безальтернативною
та не допускає неоднозначного чи
множинного тлумачення.

Як вбачається зі змісту зазначеної
норми права, порядок створення та
правовий статус майна як засновника
позивача так і самого позивача не є
визначальним та не змінює зміст та її
суть.

Таким чином, колегія суддів вважає
правильним висновок суду першої
інстанції про те, що комунальне
підприємство, сто відсотків статутного
капіталу якого належить юридичній
особі, яка не є платником єдиного
податку, не має права застосувати
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності.

Враховуючи те, що позивач має статутний
капітал, у якому частка, що належить
його єдиному засновнику юридичній
особі - Бучанській міській раді, яка не
є платником єдиного податку, дорівнює
ста відсоткам розміру статутного
капіталу позивача, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що викладені у
позовній заяві доводи позивача є
необґрунтованими, а його вимоги такими,
що не підлягають задоволенню.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За таких обставин, колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним, а тому
вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Бучанське управління
житлово-комунального господарства»
Бучанської міської ради Київської
області - залишити без задоволення, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 08 травня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

І.О. Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мельничук В.П.

Судді:
Грищенко Т.М.

Лічевецький І.О.