Справа № 2а-1161/11
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" липня 2014 р. м. Київ
К/800/45092/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддівЗайця В.С.
(суддя-доповідач), Стрелець Т.Г., Конюшка
К.В., розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 03 серпня 2011 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Новогнідської сільської ради
Синельниківського району
Дніпропетровської області про
скасування державних актів на право
власності на землю, -

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2010 року ОСОБА_4 пред'явила
позов до Новогнідської сільської ради
Синельниківського району
Дніпропетровської області про
скасування державних актів на право
власності на землю серії ЯА № 172965 від 23
листопада 2006 року та серії ЯА № 172966 від
23 листопада 2006 року.

Постановою Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 03 серпня 2011 року залишеною
без змін ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11 червня 2013 року, в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими
рішеннями судів скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права, просить рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
скасувати, а справу направити на новий
розгляд.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що рішенням
виконавчого комітету Новогнідської
сільської ради Синельниківського
району № 114 від 28 жовтня 1998 року ОСОБА_5
була передана у власність земельна
ділянка по АДРЕСА_1, загальною площею
0,8165 га, в тому числі для будівництва та
обслуговування житлового будинку 0,25 га
та для особистого селянського
господарства 0,5665 га.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_5 20
червня 1999 року видано державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,8165 га Серія ДП СВ № 012752, із яких
0,25 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
0,5665 га для особистого селянського
господарства.

23 листопада 2006 року Синельниківського
відділом земельних ресурсів було
виготовлено 2 державні акти на право
власності на землю нового зразка, а
саме: серії ЯА № 172966 на земельну
ділянку площею 0,25 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
державний акт серії ЯА № 172965 на
земельну ділянку площею 0,4678 га для
ведення особистого селянського
господарства.

02 грудня 2006 року ОСОБА_5 на підставі
договору купівлі-продажу продав
ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 земельну
ділянку площею 0,09 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
розташовану по АДРЕСА_1.

Рішенням Синельниківського
міськрайонного суду від 24 вересня 2009
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 про визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки,
укладеного 02 грудня 2006 року між ОСОБА_5
та ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8, відмовлено.

Пославшись на положення частини 1
статті 72 Кодексу адміністративного
судочинства України, якою передбачено,
що обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини, суд
першої інстанції прийшов до висновку
про відсутність підстав для
задоволення адміністративного позову.

Суд апеляційної інстанції із
висновками суду першої інстанції
погодився та залишив постанову
Синельниківського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 03 серпня
2011 року без змін.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України із
правовою позицією судів першої та
апеляційної інстанції не погоджується
із огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що на
підставі заповіту спадкоємцем усього
майна ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року, є ОСОБА_4

Рішенням виконавчого комітету
Новогнідської сільської ради
Синельниківського району № 114 від 28
жовтня 1998 року ОСОБА_5 була передана у
власність земельна ділянка по АДРЕСА_1,
загальною площею 0,8165 га, в тому числі 0,25
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, 0,5665 для ведення
особистого підсобного господарства.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_5 20
червня 1999 року видано державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,8165 га Серія ДП СВ № 012752, в тому
числі 0,250 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку, 0,5665
для ведення особистого підсобного
господарства.

23 листопада 2006 року Синельниківським
відділом земельних ресурсів було
виготовлено 2 державні акти на право
власності на землю нового зразка, а
саме: серії ЯА № 172966 на земельну
ділянку площею 0,25 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
державний акт серії ЯА № 172965 на
земельну ділянку площею 0,4678 га для
ведення особистого селянського
господарства, тобто із зменшенням
площі земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства з
0,5665 га до 0,4678 га.

02 грудня 2006 року ОСОБА_5 на підставі
договору купівлі-продажу продав
ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 земельну
ділянки площею 0,09 га, для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
розташовану по АДРЕСА_1.

Відповідно до пункту 1.2. даного
договору земельна ділянка належить
продавцю на підставі державного акту
серії ЯА № 172966.

У пункті 1.1. договору купівлі-продажу
земельної ділянки зазначено, що ОСОБА_5
передав у приватну власність ОСОБА_6,
ОСОБА_7 і ОСОБА_8 частину земельної
ділянки площею 0,09 га, загальна площа
якої складає 0,25 га. Решта земельної
ділянки розмір якої складає 0,16 га
залишається у власності ОСОБА_5.

Рішенням Синельниківського
міськрайонного суду від 24 вересня 2009
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 про визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки,
укладеного 02 грудня 2006 року між ОСОБА_5
та ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 відмовлено.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_4
зазначала, що в 2009 року вона звернулася
до Синельниківської міжрайонної
прокуратури щодо безпідставної зміни
площі земельної ділянки по АДРЕСА_1, яка
була надана її батькові ОСОБА_5 для
ведення особистого підсобного
господарства та будівництва і
обслуговування житлового будинку.

Проведеною прокуратурою перевіркою
встановлено, що площа земельної
ділянки по АДРЕСА_1, яка була надана
ОСОБА_5 рішенням виконавчого комітету
Новогнідської сільської ради
Синельниківського району № 114 від 28
жовтня 1998 року була зменшена, замість
0,8165 га відповідно до державного акту на
право власності на земельну ділянку
серія ДП СВ № 012752 від 20 червня 1999 року
площа земельної ділянки відповідно до
державних актів серії ЯА № 172965 та серії
ЯА №172966, що видані 23 листопада 2006 року
складає 0,7178 га.

Суд першої інстанції при розгляді
даної справи, пославшись лише на
договір купівлі-продажу земельної
ділянки від 02 грудня 2006 року та рішення
Синельниківського міськрайонного суду
від 24 вересня 2009 року про відмову в
задоволенні позовних вимог про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки не
дослідив, з яких підстав розмір
земельної ділянки позивача зменшився
на 0,098 га, залишивши поза увагою той
факт, що договір купівлі продажу
земельної ділянки укладався після
того, як Синельниківським відділом
земельних ресурсів було виготовлено
державні акти на право власності на
землю серії ЯА № 172966 та серії ЯА № 172965
на земельні ділянки загальною площею
меншою, ніж була надана у 1998 році.

При цьому не було враховано, що
внаслідок видачі державного акту на
право власності на землю серії ЯА № 172965
був зменшений розмір земельної ділянки
для ведення особистого селянського
господарства з 0,5665 га до 0,4678 га, а не
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку
внаслідок укладення договору
купівлі-продажу земельної ділянки.

Суд апеляційної інстанції на зазначені
обставини уваги не звернув та недоліки
рішення суду першої інстанції не
усунув.

Враховуючи зазначене колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що судами першої та апеляційної
інстанцій не вжито всіх передбачених
законом заходів, необхідних для
повного і всебічного з'ясування всіх
обставин у справі, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Частиною 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України передбачено, що підставою для
скасування судових рішень судів першої
та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Так як судами першої та апеляційної
інстанцій не було вжито всіх
передбачених законом заходів,
необхідних для повного і всебічного
з'ясування всіх обставин у справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні,
відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, рішення судів першої та
апеляційної інстанції підлягають
скасуванню з направленням справи до
суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи
необхідно врахувати викладене,
всебічно і повно з'ясувати і перевірити
всі фактичні обставини справи,
об'єктивно оцінити докази, що мають
юридичне значення для її розгляду та
вирішення спору по суті і винести
законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 227, 230, 231 КАС
України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 03 серпня 2011 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: