Справа № 2а/0570/10322/2012
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2012-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна ДОНЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
час прийняття постанови: 16-00
Донецький окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого судді Волгіна Н.П.
при секретарі Клейн С.Ю.
представника позивача - Бриндіна В.А.,
представника відповідача - Курасової
третьої особи ОСОБА_3 - не з'явився,
третьої особи ОСОБА_4 - не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Донецького
окружного адміністративного суду
адміністративну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства "Перший Український
до Відділу державної виконавчої служби
Бердянського міжрайонного управління
юстиції в м. Бердянськ Запорізької
про визнання протиправними дій та
скасування акту про зниження вартості
Позивач, Публічне акціонерне
товариство "Перший Український
міжнародний банк", звернувся до
Донецького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою про визнання протиправними дій
відділу Державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції щодо проведення
другої уцінки по виконавчому
провадженню ВП № 22181204 щодо
арештованого нерухомого майна,
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
На виконанні у відділі державної
виконавчої служби Бердянського
міськрайонного управління юстиції
Запорізької області знаходиться
виконавче провадження № 22181204 про
примусове виконання виконавчого
напису від 03.08.2010 року, зареєстрованого
в реєстрі за № 6419, вчиненого приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу Морозовим Є,В.,
щодо звернення стягнення на квартиру
номер АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
З метою примусового виконання
вищевказаного виконавчого документа
державним виконавцем було накладено
арешт на нерухоме майно боржника -
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а саме на квартиру
номер АДРЕСА_1, що є предметом іпотеки
за кредитним договором № 6087651 від 27.02.2008
року укладений між Публічним
акціонерним товариством «Перший
українській міжнародний банк» та
У відповідності до ст. 62 Закону України
«Про виконавче провадження» та на
підставі договору № 08-0040/12 від 27.04.2012
року про надання послуг по організації
і проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна,
державним виконавцем передано
арештоване нерухоме майно
торгівельній організації ТОВ
«УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» для реалізації за
ціною 278 888,00 грн. (без урахування ПДВ).
01.06.2012 року у зв'язку з тим, що перші
прилюдні торги з продажу арештованого
нерухомого майна, що належить ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 за ціною 278 888,00 грн. не відбулися,
державним виконавцем проведено уцінку
вищевказаного майна на 25%, внаслідок
якої вартість майна складала 209 166.00 грн.
(без урахування ПДВ).
07.07.2012 року на адресу ПАТ «ПУМБ»
надійшло повідомлення торгівельної
організації ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» №
348 від 02.07.2012 р., згідно якого стало
відомо, що другі прилюдні торги з
реалізації арештованого нерухомого
майна, що належить ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за
ціною 209 166,00 грн. не відбулись у зв'язку
з відсутністю покупців та
запропоновано органу ДВС провести
другу уцінку арештованого іпотечного
03.08.2012 року на адресу ПАТ «ПУМБ»
надійшло повідомлення відділу
державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
року, згідно якого стало відомо, що було
проведено повторну уцінку
вищезазначеного арештованого майна,
вартість якого склала 139 444,00 грн.
Позивач вважає, що проведення другої
переоцінки вищевказаного майна є
незаконним з наступних підстав.
Відповідно до п. 1.4 Типового положення
про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації нерухомого
арештованого майна, реалізація
предмета іпотеки здійснюються з
урахуванням вимог Закону України «Про
Аналогічна норма передбачена і ч. 8 ст. 54
Закону України «Про виконавче
провадження», у якій зазначено, що
примусове звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється
державним виконавцем з урахуванням
положень Закону України «Про іпотеку».
Права та обов'язки іпотекодержателя у
разі визнання прилюдних торгів такими,
що не відбулись регулюється, зокрема,
ст 49 Закону України «Про іпотеку».
Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
врегулювання відносин між кредиторами
та споживачами фінансових послуг» від
22.09.2011 № 3759- VI внесено зміни до ст. 49
Закону України «Про іпотеку»,
внаслідок чого після набрання чинності
вищевказаних змін ст. 49 даного Закону
передбачено, що за результатами других
прилюдних торгів призначається
проведення у тому самому порядку
третіх прилюдних торгів. Початкова
ціна продажу предмета іпотеки на
третіх прилюдних торгах може бути
зменшена не більш як на 50 відсотків
початкової вартості.
Згідно прикінцевих положень Закону
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
врегулювання відносин між кредиторами
та споживачами фінансових послуг» дія
цього закону не поширюється на
кредитні договори, укладені до
набрання ним чинності.
Таким чином, на підставі того, що
кредитний договір між ОСОБА_3 та ПАТ
«ПУМБ» укладено 27.02.2008 року, тобто до
набрання чинності вказаним вище
Законом, державний виконавець
зобов'язаний керуватись статтею 49
Закону України «Про іпотеку»,
викладену в попередній редакції.
Так, за ч. 2 ст. 49 Закону України «Про
іпотеку» за результатами перших
прилюдних торгів, призначається
проведення на тих же умовах других
прилюдних торгів, які мають відбутися
протягом одного місяця з дня
проведення перших прилюдних торгів.
Початкова ціна продажу предмета
іпотеки на других прилюдних торгах
може бути зменшеною не більше ніж на 25
Ст. 49 Закону України «Про іпотеку» в
зазначеній редакції взагалі не
передбачає проведення третіх
прилюдних торгів, а відтак і здійснення
другої уцінки предмета іпотеки.
Виходячи з наведеного позивач вважає,
що державний виконавець при виконанні
виконавчого провадження ВП № 17849127 діяв
за загальними правилами реалізації
майна, на яке звернене стягнення, котрі
визначені ст. 62 Закону України "Про
виконавче провадження" і не дотримався
ч. 2 ст. 49 Закону України "Про іпотеку", що
у свою чергу є порушенням п. 8 ст.54
Закону України "Про виконавче
В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі та просив позов
Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечувала, зазначивши наступне.
На виконанні у відділі державної
виконавчої служби Бердянського
міськрайонного управління юстиції
Запорізької області перебуває зведене
виконавче провадження про стягнення з
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь фізичних та
юридичних осіб суми боргу. До складу
зведеного виконавчого провадження
входить виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
напису № 6419 вчиненого 03.08.2010 року
приватним нотаріусом Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_5
про звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для
задоволення вимог іпотеко держателя
ПАТ «ПУМБ» в сумі 299 045,75 грн.
09.09.2010 державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження.
21.04.2011 року при проведенні
виконавчих дій відповідно до ч.2 ст.57
Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
було описано та арештовано нерухоме
майно боржника, на яке необхідно
звернути стягнення за виконавчим
27.04.2011 року постановою державного
виконавця відповідно до ст. 13 Закону
України «Про виконавче провадження»
було призначено експерта, суб'єкта
оціночної діяльності суб'єкта
господарювання для участі у
виконавчому провадження.
Після ознайомлення сторін виконавчого
провадження з висновком експерта,
пакет документів було передано на
узгодження до Головного управління
юстиції Запорізької області.
Відповідно до повідомлення Головного
управління юстиції у Запорізької
області від 25.04.2012 року переможцем
тендеру між спеціалізованими
організаціями стосовно арештованого
державним виконавцем вищезазначеного
майна визнано ТОВ «УКРСГІЕЦТОРГГРУПП»,
у зв'язку з чим відповідно до ст. 62
Закону України «Про виконавче
провадження», п. 5.12.6 Інструкції про
проведення виконавчих дій державним
виконавцем майно, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на яке
звернуто стягнення, передано на
реалізацію до ТОВ «УКРСПЕЦТОРГГРУПП».
04.05.2012 року за вх. № 3110/04-58/2 до
відділу державної служби Бердянського
міськрайонного управління юстиції
Запорізької області з ТОВ
«УКРСПЕЦТОРГГРУПП» надійшло
повідомлення, згідно якого прилюдні
торги з реалізації арештованого
нерухомого майна, а саме: квартири
АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4, призначено
на 28 травня 2012 року.
Відповідно до листа ТОВ
«УКРСПЕЦТОРГГРУПП» перші прилюдні
торги (призначені на 28.05.2012.2012 року) не
відбулися через відсутність
купівельного попиту.
Отже, у зв'язку з тим, що
іпотекодержатель не скористався
правом придбати предмет іпотеки за
початковою ціною шляхом заліку своїх
забезпечених вимог в рахунок ціни
майна, у відповідності до ч. 5 ст.62
Закону України «Про виконавче
провадження», п.п. 4.5, 5.5.10 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, та з урахуванням ч. 2 ст.49 Закону
України «Про іпотеку», державним
виконавцем було проведено уцінку майна
на 25% від початкової вартості, про що
01.06.2012 року державним виконавцем було
складено акт державного виконавця.
14.06.2012 року за вх. № 4317/04-58/2 до
відділу державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області від ТОВ «УКРСПЕЦТОРГГРУПП»
надійшло повідомлення про проведення
повторних прилюдних торгів квартири
05.07.2012 року за вх. № 4798/04-58/2 до
відділу державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області від ТОВ «УКРСПЕЦТОРГГРУПП»
надійшло повідомлення про те, що
повторні прилюдні торги з реалізації
вищезазначеного майна не відбулися
через відсутність купівельного попиту.
Станом на 17.07.2012 року на адресу відділу
державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області від іпотекодержателя не
надходило і жодних повідомлень про
бажання скористатися правом придбати
предмет іпотеки за початковою ціною
шляхом заліку своїх забезпечених вимог
в рахунок ціни майна,
у зв'язку з чим 17.07.2012 року державним
виконавцем було складено акт про
зниження вартості арештованого майна
на 50% від початкової вартості.
Вищезазначена уцінка проводилась з
Виконавчим провадження відповідно до
ст. 1 Закону України про виконавче
провадження в редакції від 09.03.2012 року
як завершальної стадії судового
провадження та примусового виконання
рішень інших органів (посадових осіб)
визначається сукупність дій органів і
посадових осіб, визначених у цьому
Законі, що спрямовані на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначеним цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче
провадження» в редакції від 09.03.2011 року
передбачає, що примусове звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закон України
«Про іпотеку».

Ч. 5 ст. 62 Закону України «Про виконавче
провадження» в редакції від 09.03.2012 року
передбачає, що у разі не реалізації
майна в місячний строк з дня проведення
уцінки воно повторно уцінюється в
такому самому порядку, але не більш як
на 50 відсотків початкової вартості
майна.

П.п. 4.5, 5.5.11 Інструкції з організації
примусового виконання рішень в
редакції 17.04.2012 року, передбачає, що
реалізація майна, на яке звернено
стягнення, здійснюється відповідно до
вимог ст. 62 Закону України «Про
виконавче провадження», та в разі якщо
майно не було реалізовано в
установленому порядку після його
уцінки, державний виконавець проводить
повторну уцінку в порядку, визначеному
п.п. 4.5.10 цієї інструкції.

Ч. 1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку»
передбачає, що реалізація предмета
іпотеки, на який звертається стягнення
за рішенням суду або за виконавчим
написом нотаріуса, проводиться, якщо
інше не передбачено рішенням суду,
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої ЗУ «Про
виконавче провадження», з дотриманням
вимог цього Закону.

Ч.2 ст. 49 Закону України «Про іпотеку»
передбачає, що у разі якщо іпотеко
держатель не скористався правом
придбати предмет іпотеки за початковою
ціною шляхом заліку своїх забезпечених
вимог в рахунок ціни майна, за
результатами других прилюдних торгів
призначається проведення у тому самому
порядку третіх прилюдних торгів.
Початкова ціна продажу предмета
іпотеки на третіх прилюдних торгах
може бути зменшена не більш як па 50
відсотків від початкової вартості
майна.

Однак, у зв 'язку з тим, що Законом
України «Про внесення змін до деяким
законодавчих актів України щодо
врегулювання відносин між кредиторами
та споживачами фінансових послуг»
№.3795-VI від 22.09.2011 року, а саме п. 2
прикінцевих положень зазначено, що дія
цього Закону не поширюється на
кредитні договори, укладені до
набрання ним чинності, то слід
застосовувати ЗУ «Про іпотеку» без
урахування внесених змін (а саме в
редакції від 2004 року).

Постанова Пленуму Верховного Суду
України від 18.12.2009 року № 14 передбачає,
що в разі наявності суперечності між
нормами законів, що мають однакову
юридичну силу, застосуванню підлягає
той з них, який прийнято пізніше.

Відповідно до рішення Конституційного
суду України, викладеним у п. З
мотивувальної частини рішення від
03.10.1997 року № 4-ЗП про набуття чинності
Конституції України, в якому роз
'яснено, що конкретна сфера суспільних
відносин не може бути водночас
врегульована однопредметними
нормативними правовими актами
однакової сили, які за змістом
суперечать один одному.
Загальновизнаним є те, що з прийняттям
нового акта, якщо інше не передбачене
самим цим актом, автоматично скасовує
одно предметний акт, який діяв у часі
раніше.

З усього вищевикладеного слідує, що
Закон України «Про виконавче
провадження» та Закон України «Про
іпотеку» мають однакову юридичну силу,
однак ЗУ «Про виконавче провадження»
прийнято пізніше, таким чином в разі
наявності колізії він має вищу
юридичну силу ніж ЗУ «Про іпотеку», до
того ж в ч. 8 ст. 54 Закону України «Про
виконавче провадження» зазначено, що
звернення стягнення на предмет іпотеки
проводиться лише з урахуванням Закону
України «Про іпотеку», а не згідно
нього, в ч. 1 ст. 41 Закону України «Про
іпотеку» також зазначено, що
реалізація предмета іпотеки
проводиться у межах процедури
виконавчого провадження, та з
дотриманням Закону України «Про
іпотеку».

До того ж, якщо проаналізувати
взаємодію Закону України «Про
виконавче провадження» та Закону
України «Про іпотеку», а також загальні
засади щодо повного та своєчасного
виконання рішень суду або інших
органів і посадових осіб, що мають
право виносити виконавчі документи, та
практику розгляду подібних справ
судами, наприклад: ухвала
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 28.02.2012 року
по справі № 2а/1770/4032/2011. постанова
окружного адміністративного суду
міста Києва від 21.05.2012 року по справі №
2а-4914/12/2670, то вбачається, що уцінка до 50
відсотків від початкової вартості
іпотечного майна на третіх прилюдних
торгах, що закріплено в ст. 62 ЗУ «Про
виконавче провадження», не суперечить
ст. 49 ЗУ «Про іпотеку», а лише доповнює
її, надаючи можливість виконати вимоги
виконавчого документа.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, на виконанні у
відділі державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області перебуває зведене виконавче
провадження про стягнення з ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 на користь фізичних та
юридичних осіб суми боргу. До складу
зведеного виконавчого провадження
входить виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
напису № 6419 вчиненого 03.08.2010 року
приватним нотаріусом Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_5
про звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для
задоволення вимог іпотеко держателя
ПАТ «ПУМБ» в сумі 299 045,75 грн.

09.09.2010 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження.

21.04.2011 року при проведенні виконавчих
дій відповідно до ч.2 ст.57 Закону
України «Про виконавче провадження»
державним виконавцем було описано та
арештовано нерухоме майно боржника, на
яке необхідно звернути стягнення за
виконавчим документом.

Згідно висновку експерта вартість
предмета іпотеки на момент оцінки
становила 278 888,00 грн.

28.04.2012 року Товариством з обмеженою
відповідальністю «УКРСПЕЦТОРГГРУПП»
(переможець тендеру між
спеціалізованими організаціями
стосовно арештованого майна - квартири
АДРЕСА_1) направлені на адресу
Публічного акціонерного товариства
"Перший Український міжнародний банк",
відділу Державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції, ОСОБА_3, ОСОБА_4
повідомлення, згідно яких прилюдні
торги з реалізації арештованого
нерухомого майна, а саме: квартири
АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4, призначені
на 28.05.2012 року.

28.05.2012 року ТОВ «УКРСПЕЦТОРГГРУПП» тим
же адресатам були направлені
повідомлення про те, що торги не
відбулися у зв'язку із відсутністю
купівельного попиту.

У відповідності до ч. 5 ст.62 Закону
України «Про виконавче провадження»,
п.п. 4.5, 5.5.10 Інструкції з організації
примусового виконання рішень, ч. 2 ст.49
Закону України «Про іпотеку»,
державним виконавцем було проведено
уцінку майна на 25% від початкової
вартості, про що 01.06.2012 року державним
виконавцем було складено акт.

Згідно зазначеного акту знижено
вартість арештованого майна шляхом
уцінки вартості, визначеної експертом,
на 25 % та визначена ціна для реалізації
в розмірі 209 166,00 грн.

12.06.2012 року ТОВ «УКРСПЕЦТОРГГРУПП»
направлені на адресу позивача,
відповідача, третіх осіб повідомлення,
згідно яких прилюдні торги з
реалізації арештованого нерухомого
майна, а саме: квартири АДРЕСА_1,
призначені на 02.07.2012 року, за ціною 209
166,00 грн.

02.07.2012 року ТОВ «УКРСПЕЦТОРГГРУПП» тим
же адресатам були направлені
повідомлення про те, що торги не
відбулися у зв'язку із відсутністю
купівельного попиту.

17.07.2012 року державним виконавцем було
проведено другу уцінку майна на 25% від
початкової вартості (відповідно до ч. 5
ст. 62 Закону України «Про виконавче
провадження», п.п. 4.5, 5.5.10 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, ч. 2 ст.49 Закону України «Про
іпотеку»), про що державним виконавцем
було складено акт.

Згідно зазначеного акту знижено
вартість арештованого майна шляхом
уцінки вартості, визначеної експертом,
на 50 % та визначена ціна для реалізації
в розмірі 139 444,00 грн.

23.07.2012 року ТОВ «УКРСПЕЦТОРГГРУПП»
направлені на адресу позивача,
відповідача, третіх осіб повідомлення,
згідно яких прилюдні торги з
реалізації арештованого нерухомого
майна, а саме: квартири АДРЕСА_1,
призначені на 13.08.2012 року, за ціною 139
444,00 грн.

Ст. 19 Конституції України встановлено,
що правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до положень Закону України
"Про державну виконавчу службу",
Державна виконавча служба входить до
системи органів Міністерства юстиції
України і здійснює виконання рішень
судів, третейських судів та інших
органів, а також посадових осіб
відповідно до законів України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України "Про виконавче
провадження".

Питання примусового виконання рішень
регулюється Законом України "Про
виконавче провадження", який є
спеціальним законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження", виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно зі ст. 11 цього Закону державний
виконавець зобовязаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії. Одним із заходів
примусового виконання рішень є
звернення стягнення на майно боржника.

Ст. 52 цього ж Закону зазначається, що
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті (опису), вилученні
та примусовій реалізації.

Відповідно до положень частини першої
ст. 25 Закону України "Про виконавче
провадження", державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Відповідно до положень ст. 62 Закону
України "Про виконавче провадження", не
реалізоване на прилюдних торгах,
аукціонах або на комісійних умовах
протягом двох місяців майно підлягає
уцінці державним виконавцем, що
проводиться в десятиденний строк з дня
визнання прилюдних торгів чи аукціону
такими, що не відбулися, або закінчення
двомісячного строку реалізації майна
на комісійних умовах. Майно може бути
уцінене не більш як на 30 відсотків. У
разі не реалізації майна в місячний
строк з дня проведення уцінки воно
повторно уціняється в такому самому
порядку, але не більш як на 50 відсотків
початкової вартості майна.

З аналізу даної норми Закону України
"Про виконавче провадження" вбачається,
що переоцінка майна є виключним правом
державного виконавця, який враховує
думку боржника, стягувача та їх
представників при здійсненні процесу
переоцінки майна, при цьому має діяти в
межах прав та обовязків, наданих йому
згаданим Законом.

Абзацом третім пункту 5.12.2 Інструкції
про проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 15.12.99 № 74/5 і
зареєстрованої в Мінюсті України 15.12.99
за № 865/4158 (із змінами і доповненнями)
зазначається, що якщо передане
торговельним організаціям майно не
буде продане протягом двох місяців, то
воно підлягає переоцінці у термін не
більше 10 днів. Державний виконавець
переоцінює майно за участю
представника торговельної організації
у присутності стягувача і боржника чи
їх представників та в строк не більше 5
днів передає акт переоцінки майна
торговельній організації. Неявка
стягувача або боржника не є підставою
для припинення дії державного
виконавця з переоцінки майна.

Позивач вказує на те, що при уцінці
майна відбулось порушення Закону
України "Про іпотеку", а саме:
можливість другої уцінки іпотечного
майна може мати місце тільки стосовно
реалізації майна, іпотечний договір на
яке був укладений після набрання
чинності Законом України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо врегулювання відносин між
кредиторами та споживачами фінансових
послуг» № 3795-VI від 22.09.2011 року.

Зазначені твердження позивача не
приймаються судом до уваги з огляду на
наступне.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
врегулювання відносин між кредиторами
та споживачами фінансових послуг» №
3795-VI від 22.09.2011 року були внесені зміни
(в тому числі) до ч. 2 ст. 49 Закону України
«Про іпотеку», відповідно до яких
передбачено проведення третіх
прилюдних торгів предмету іпотеки зі
зменьшенням початкової ціни продажу не
більш як на 50 відсотків початкової
вартості майна (друга уцінка). Закон
набрав чинності з 16.10.2011 року.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження", виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Таким чином, під час вчинення
виконавчих дій з виконання виконавчого
провадження ВП № 22181204, а саме, при
організації та проведенні прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1,
які вібувались у 2012 році, - відповідач
діяв у відповідності до законодавства,
чинного на час проведення зазначених
виконавчих дій.

Щодо тверджень позивача про обмежену
дію учасі положень ч. 2 ст. 49 Закону
України «Про іпотеку» в редакції
Закону від 22.09.2011 року, суд зазначає
наступне.

Відповідно до Прикінцевих положень
Закону України № 3795-VI від 22.09.2011 року,
дія цього Закону не поширюється на
кредитні договори, укладені до
набрання ним чинності. Ніяких обмежень
щодо поширення дії Закону на інші
правовідносини (в тому числі в сфері
виконавчого провадження) Законом не
передбачено.

З огляду на вищенаведене, суд не вбачає
з боку відповідача порушень діючого
законодавства при проведенні ним ряду
виконавчих дій, які б спричинили
порушення прав та охоронюваних законом
інтересів позивача та приходить до
висновку, що відповідач як субєкт
владних повноважень діяв на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені нормами чинного
законодавства України.

На підставі викладеного вище,
керуючись ст.ст. 17-20, 51, 69-71, 86, 94, 159-163, 181,
185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Публічного акціонерного
товариства "Перший Український
міжнародний банк" до Відділу державної
виконавчої служби Бердянського
міжрайонного управління юстиції в м.
Бердянськ про визнання протиправними
дій та скасування акту про зниження
вартості майна - відмовити.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті,
її вступна та резолютивна частини
проголошена в судовому засіданні 17
серпня 2012 року в присутності
представників сторін.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд. В порядку, визначеному ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою ст. 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений 20
серпня 2012 року.

Суддя
Волгіна Н.П.