Справа № 806/2132/14
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"07" липня 2014 р.
Справа № 806/2132/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Франовської К.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

при секретарі
Марчук Ю.А. ,

за участю представників сторін:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"15" травня 2014 р. у справі за позовом
Житомирської об'єднанної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області до Корольовського відділу
державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови, зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2014 року Житомирська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області (далі -
Житомирська ОДПІ) звернулась до суду з
позовом до Корольовського відділу
державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції (далі - Корольовський ВДВС), в
якому просила визнати неправомірними
дії державного виконавця по винесенню
постанови №ВП 36211301 від 06.12.2013 року про
повернення виконавчого листа та
скасувати постанову, зобов'язавши
відповідача прийняти до виконання
виконавчий лист №79/13 від 10.01.2013року про
стягнення з СП у формі ТОВ "Партнер"
13907,90 грн. податкового боргу.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2014
року у позові Житомирській ОДПІ
відмовлено.

Не погодившись із винесеною судом
постановою, її оскаржила Житомирська
ОДПІ , яка покликаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить винесену
постанову суду скасувати та прийняти
нове рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, у
межах, визначених статтею 195 КАС
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
міркувань:

Як встановив суд, постановою
Житомирського окружного
адміністративного суду від 01 жовтня 2012
року у справі №0670/4709/12
адміністративний позов Державної
податкової інспекції в м.Житомирі до
Спільного підприємства у формі
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Партнер" про
стягнення 13907,90 задоволено, стягнуто з
СП у формі Товариства з обмеженою
відповідальністю "Партнер" на користь
Державного бюджету України в особі
Державної податкової інспекції 13907,90 в
погашення податкового боргу з податку
на додану вартість.

Після набрання постановою чинності, 10
січня 2013 року ДПІ в м.Житомирі видано
виконавчий лист №79/13(а.с.5).

ДПІ в м. Житомирі пред'явила виконавчий
лист до виконання до Корольовського
ВДВС Житомирського МРУЮ.

06 грудня 2013 року державним виконавцем
виконавчий лист стягувачу повернуто з
тих підстав, що з набранням чинності
Податковим кодексом України з 01 січня
2011 року не підлягають виконанню
органами державної виконавчої служби
виконавчі листи про стягнення
податкового боргу з юридичних осіб.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов
наступних висновків.

Відповідно до статті 1 Закону України
№606-ХІV виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону
України №606-ХІV примусове виконання
рішень покладається на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України.

Частиною 1 статті 3 Закону України
№606-ХІV у випадках, передбачених
законом, рішення судів та інших органів
щодо стягнення коштів виконуються
органами доходів і зборів, банками та
іншими фінансовими установами. Рішення
зазначених органів можуть
виконуватися відповідно до закону
також іншими органами, установами,
організаціями, посадовими особами та
громадянами.

До набрання чинності Податковим
кодексом України, примусове виконання
рішень по стягненню податкового боргу
покладалось на державну виконавчу
службу.

З набуттям чинності Податковим
кодексом України 1 січня 2011 року
примусове виконання рішень по даній
категорії справ покладено на
контролюючі органи в розумінні
Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 41.1 статті 41
Податкового кодексу України
контролюючими органами є органи
доходів і зборів - центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
в частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи. У складі
контролюючих органів діють підрозділи
податкової міліції.

Порядок стягнення податкового боргу
платників податків регулюється Главою
9 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95
Податкового Кодексу України
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Тобто, із змісту наведеної
законодавчої норми випливає, що
Податковим кодексом України
встановлено особливий порядок
виконання судових рішень про стягнення
коштів з платника податків у рахунок
погашення податкового боргу. Органами
стягнення за такими рішеннями, які
здійснюють процедуру їх примусового
виконання є контролюючі органи в
розумінні Податкового кодексу України.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів з огляду на наступне.

Механізм виконання судових рішень про
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу передбачений главою
12 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою
правління Національного банку України
від 21 січня 2004 року №22, зареєстрованої
в Міністерстві юстиції України 29
березня 2004 року за №377/8976 (далі -
Інструкція про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті).

Відповідно до пункту 12.1. глави 12
Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті органом стягнення (стягувачем)
податкового боргу, простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету (включаючи плату за
користування такими кредитами
(позиками) та пеню) відповідно до статті
41 Податкового кодексу України та
статті 17 Бюджетного кодексу України є
органи державної податкової служби.

Згідно з пунктом 12.2. глави 12 Інструкції
про безготівкові розрахунки в Україні
в національній валюті стягувач
ініціює стягнення коштів у випадках,
визначених пунктом 12.1 цієї глави, з
рахунків платників податків/суб'єктів
господарювання на підставі рішення
суду.

Абзацом 1 частини 9 статті 17 Бюджетного
кодексу України встановлено, що
прострочена заборгованість суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету (включаючи плату за
користування такими кредитами
(позиками) та пеню) стягується з такого
суб'єкта господарювання органами
доходів і зборів, що є органами
стягнення такої заборгованості у
порядку, передбаченому Податковим
кодексом України або іншим законом,
включаючи погашення такої
заборгованості за рахунок майна цього
суб'єкта господарювання.

Пунктом 41.2. статті 41 Податкового
кодексу України визначено, що органами
стягнення є виключно контролюючі
органи, уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу та недоїмки зі
сплати єдиного внеску у межах
повноважень, а також державні
виконавці у межах своїх повноважень.
Стягнення податкового боргу та
недоїмки зі сплати єдиного внеску за
виконавчими написами нотаріусів не
дозволяється.

Отже, чинне законодавство передбачає
окремий порядок примусового виконання
судових рішень про стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу з
юридичних осіб платників податків. При
цьому органи державної виконавчої
служби до цієї процедури не
залучаються.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті
26 Закону України №606-ХІV державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Рішення Житомирським окружним
адміністративним судом про стягнення
боргу в сумі 13907 грн. 90 коп. на користь
ДПІ , на підставі якого виданий
виконавчий лист,прийнято 01 жовтня 2012
року, тобто, після 1 січня 2011 року, а
значить, на момент, коли Податковим
кодексом України було встановлено
порядок вжиття заходів щодо погашення
податкового боргу контролюючим
органом. Тому, державний виконавець
застосовуючи пункт 8 частини 1 статті 26
Закону України №606-ХІV правомірно
повернув виконавчий документ
стягувачу.

За таких обставин, судом першої
інстанції вірно встановлено наявність
у державного виконавця правових
підстав для відмови у відкритті
виконавчого провадження (відмови у
прийнятті до провадження виконавчого
документа) за виконавчим листом
Житомирського окружного
адміністративного суду від 10 січня 2013
року №79/13.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205- 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "15" травня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
К.С. Франовська

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення
виготовлено "07" липня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Житомирська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області м-н
Перемоги,2,м.Житомир,10014

3- відповідачу/відповідачам:
Корольовський відділ державної
виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції
вул.Довженка,64,м.Житомир,10002

- ,