Справа № 9101/113744/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

9101/113744/2012

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

Іменем України

"05" листопада 2013 р.

справа № 2а/0470/4752/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Юхименка О.В., Проценко О.А.,

при секретарі судового засідання Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Просянський гірничо-збагачувальний комбінат»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.06.2012 року

у справі № 2а/0470/4752/12

за позовом управління Пенсійного фонду України в Покровському районі Дніпропетровської області

до Відкритого акціонерного товариства «Просянський гірничо-збагачувальний комбінат»

про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 135 772,75 грн.

Постановою суду першої інстанції позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 за травень, червень 2011 року в сумі 135 772,75 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Просить скасувати постанову суду та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не прийняв до уваги клопотання, яке було направлено представником відповідача на адресу суду щодо перенесення розгляду справи з поважних підстав. Судом першої інстанції не виконано вимоги ст.ст. 7, 11 КАС України, а саме не зобов’язано позивача провести з відповідачем звірку розрахунків.

Позивачем надіслані до суду апеляційної інстанції заперечення щодо відмови у задоволенні апеляційної скарги та залишення постанови суду першої інстанції без змін.

У судове засідання представники учасники процесу не з’явилися, про місце, дату і час розгляду справи, були повідомлені належним чином.

Дослідивши обставини справи, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції відповідач зареєстрований в УПФУ в Покровському районі Дніпропетровської області і є платником збору на обов'язкове державне пенсійне забезпечення відповідно до пунктів 1 та 2 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" 26 червня 1997 року № 400/97-ВР (далі – Закон № 400/97-ВР).

Колишнім працівникам відповідача призначена та виплачується пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до п.п. «б»-«з» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788) (а.с.7-21).

Позовні вимоги стосуються компенсації витрат позивача на виплату і доставку пільгових пенсій колишнім працівникам відповідача за травень, червень 2011 р. у розмірі 135 772,75 грн.

Згідно з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" – "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону.

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону № 400/97-ВР встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Цей порядок компенсації витрат Пенсійного фонду України не змінився у зв’язку з набранням чинності Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-15 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі – Закон № 1058-IV) з 1 січня 2004 року.

Так, пунктом 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону №1058-IV.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Особам які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 -14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Законодавством установлено порядок для відшкодування пенсій, призначеним відповідно з пунктами «б»-«з» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Порядок відшкодування Пенсійному фонду витрат на виплату та доставку пенсій регулюються пунктом 6 Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до пенсійного фонду України", затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. № 64/8663.

Постановою Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року № 1545-ХХІІ "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" встановлено, що до прийняття відповідних - при наданні права актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу СРС з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови що вони не суперечать Конституції України.

На підставі п.3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при розрахуванні стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, які діяли на період роботи особи; при цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або по професіям незалежно від дати внесення цієї посади у списки.

Щодо доводів апелянта з приводу не зобов’язання судом першої інстанції позивача провести звірку з відповідачем колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до п.9.2. Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2 (далі - Порядок № 21-2), на 1 січня кожного року органами Пенсійного фонду проводиться звірення розрахунків усіх платників за всіма платежами.

На вимогу платника органи Пенсійного фонду проводять звірення розрахунків за всіма платежами, які сплачуються платниками за звітний період. За платежами, за якими виникли розбіжності, за бажанням платника друкуються картки особових рахунків платників (абз.2 п.9.2 Порядку № 21-2).

Звірення розрахунків оформляється складанням акта, про що робиться відмітка у книзі обліку актів звірення розрахунків платників, яка ведеться у відділі обліку надходження платежів, за формою згідно з додатком 2. Акт звірення складається у розрізі карток особових рахунків платників у довільній формі з використанням можливості програмного забезпечення. (абз.3 п.9.2 Порядку №21-2).

При збігові сальдо розрахунків за даними платника з даними органу Пенсійного фонду розрахунки на 1 січня вважаються звіреними. Якщо сальдо розрахунків на 1 січня за даними платника не збігається з даними відповідного органу Пенсійного фонду, то акт звірення є підставою для здійснення перевірки в порядку, встановленому законодавством. (абз.4 п.9.2 Порядку №21-2).

Отже, відповідач не позбавлений можливості самостійно з'ясувати питання щодо фактичної виплати пенсії під час звірки.

Позивачем були здійснені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за Списком № 2 за травень, червень 2011 р.

Відповідач заборгованість по відшкодуванню сум витрат на виплату і доставку пенсій за травень, червень 2011 р. в сумі 135 772,75 грн. не погасив.

Щодо доводів заявника апеляційної скарги про не прийняття до уваги судом першої інстанції листа представника відповідача від 20.06.2012 року № 2006-юр, а саме відкладення розгляду адміністративної справи з 21.06.2012 року на пізнішу дату у зв’язку із терміновим службовим відрядженням представника позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи клопотання на яке посилається відповідач у своїй апеляційній скарзі надійшло на адресу суду 26.06.2012 р., після розгляду справи по суті.

Відповідно до штемпелю пошти на конверті (а.с. 64), дане клопотання представником відповідача було направлено лише 22.06.2012 р., знову ж таки після розгляду справи, а саме після 21.06.2012 р.

12 червня 2012 року на адресу суду першої інстанції надійшло клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції мав право розглядати справу за відсутності сторін та прийняти рішення в порядку письмового провадження.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України порушення процесуального права є підставою для скасування судового рішення тільки у випадку, якщо це призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таких порушень колегією суддів не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Просянський гірничо-збагачувальний комбінат» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.06.2012 року у справі № 2а/0470/4752/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: О.А. Проценко