Справа № 2а-17713/12/2670
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" червня 2014 р. м. Київ
К/800/50375/13

Вищий адміністративний суд
України у складі колегії суддів:

головуючого суддів при секретарі
судового засідання за участю
представника товариства з обмеженою
відповідальністю «Айтекс»Зайця В.С.
(суддя-доповідач), Стрелець Т.Г.,
Чумаченко Т.А., Петриченко Ю.П.,
Кобилецького В.В.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Айтекс»
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 26
квітня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19 вересня 2013 року у справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Айтекс» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві, Головного державного
інспектора Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві Кузьменка Володимира
Володимировича, третя особа
обслуговуючий кооператив «Віконт» про
визнання дій неправомірними,
скасування припису від 23 листопада 2012, -

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2012 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Айтекс» (далі - ТОВ
«Айтекс») пред'явило позов до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві, Головного
державного інспектора Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві Кузьменка В.В.,
третя особа обслуговуючий кооператив
«Віконт» про визнання неправомірними
дій щодо складання припису від 23
листопада 2012 року відносно ТОВ
«Айтекс» та скасування припису від 23
листопада 2012 року відносно ТОВ
«Айтекс».

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 26
квітня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 вересня
2013 року, в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій, скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі ТОВ «Айтекс»,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального права, просить скасувати
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та прийняти нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити
повністю.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Судами встановлено, що 06 червня 2012 року
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві проведена перевірка
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил під
час виконання підготовчих і
будівельних робіт по вул. Соляній у м.
Києва, за наслідками якої складено акт
від 06 червня 2012 року, на підставі якого
було винесено припис.

Із матеріалів справи вбачається, що
обслуговуючим кооперативом «Віконт» 30
липня 2012 року направлено відповідачу
декларацію про початок виконання
будівельних робіт.

23 листопада 2012 року Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві проведена перевірка
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил під
час виконання підготовчих і
будівельних робіт по вул. Соляній у м.
Києва.

За наслідками проведеної перевірки
складено акт від 23 листопада 2012 року,
яким встановлено, що вимоги припису від
06 червня 2012 року не виконуються,
підрядною організацією ТОВ «Айтекс» на
замовлення ОК «Віконт» продовжується
виконання будівельних робіт з
будівництва житлового будинку (об'єкт
ІІ категорії складності) по вул.
Соляній у м. Києва без документів, що
надають право на виконання будівельних
робіт, чим порушено вимоги частини 4
статті 41 та частини 1 статті 34 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

23 листопада 2012 року Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві складено припис про
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які не відповідають
законодавству, будівельним нормам,
державним стандартам і правилам,
архітектурним вимогам, затвердженим
проектним рішенням, технічним умовам
та іншим нормативно-правовим актам,
виконуються без повідомлення,
реєстрації декларації про початок їх
виконання або без отримання дозволу на
виконання будівельних робіт.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції прийшов до
висновку, що оскільки припис про
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які не відповідають
законодавству, будівельним нормам,
державним стандартам і правилам,
архітектурним вимогам, затвердженим
проектним рішенням, технічним умовам
та іншим нормативно-правовим актам,
виконуються без повідомлення,
реєстрації декларації про початок їх
виконання або без отримання дозволу на
виконання будівельних робіт від 23
листопада 2012 року прийнято з підстав
невиконання позивачем вимог припису
від 06 червня 2012 року, оскаржуваний
припис від 23 листопада 2012 року прийнято
відповідачем на законних підставах, а
посилання позивача на момент
реєстрації декларації про початок
виконання будівельних робіт є
безпідставним.

Суд апеляційної інстанції із
висновками суду першої інстанції
погодився та залишив постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 26 квітня 2013 року без змін.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України із
правовою позицією судів першої та
апеляційної інстанцій не погоджується
із огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснює
центральний орган виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури. Державний контроль та
нагляд у системі центрального органу
виконавчої влади з питань будівництва,
містобудування та архітектури
здійснює Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України та її територіальні органи.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України «Про утворення
територіальних органів Державної
архітектурно-будівельної інспекції»
від 23 травня 2011 № 549 утворено
територіальний орган - Інспекцію
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві.

Згідно Положення про Інспекцію
відповідно до покладених на неї
завдань Інспекція наділена правом
здійснювати контроль за виконанням
приписів про усунення порушень вимог,
проводити перевірки відповідності
виконання підготовчих та будівельних
робіт, будівельних матеріалів, виробів
і конструкцій, що застосовуються при
будівництві об'єктів, вимогам
державних стандартів, будівельних норм
і правил, технічним умовам,
затвердженим проектним вимогам
(рішенням), здійснювати
претензійно-позовну роботу, звертатися
до суду з позовами щодо захисту своїх
прав та законних інтересів, а також
інтересів держави з питань державного
архітектурно-будівельного контролю та
контролю у сфері житлово-комунального
господарства.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 травня 2011 року № 553 затверджено
Порядок здійснення державного
архітектурного контролю (далі - Порядок
№ 553).

Державний архітектурно-будівельний
контроль, у відповідності до пункту 2
Порядку № 553 здійснюється за
дотриманням вимог законодавства у
сфері містобудівної діяльності,
проектної документації, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції; порядку
здійснення авторського і технічного
нагляду, ведення загального та (або)
спеціальних журналів обліку виконання
робіт (далі - загальні та (або)
спеціальні журнали), виконавчої
документації, складення актів на
виконані будівельно-монтажні та
пусконалагоджувальні роботи; інших
вимог, установлених законодавством,
будівельними нормами, правилами та
проектною документацією, щодо
створення об'єкта будівництва.

Згідно пункту 5 Порядку № 553 державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за територіальним
принципом (у межах областей) у порядку
проведення планових та позапланових
перевірок.

Суд першої інстанції розглядаючи
справу по суті зазначив, що позивачем
вимог припису Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві від 06 червня 2012 року не
виконано, будівельні роботи
проводяться без отримання дозволу на
їх виконання, декларація про початок
виконання будівельних робіт не
зареєстрована, а тому оскаржуваний
припис від 23 листопада 2012 року прийнято
відповідачем на законних підставах.

Разом з цим, судом першої інстанції не
встановлено, коли була проведена
перевірка, за результатами якої було
внесено припис від 06 червня 2012 року.

В матеріалах справи відсутні як акт
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про проведення перевірка
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил під
час виконання підготовчих і
будівельних робіт по вул. Соляній у м.
Києва від 06 червня 2012 року, так і сам
припис від 06 червня 2012 року, тобто судом
першої інстанції не досліджено змісту
акту та припису Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві від 06 червня 2012 року і не
встановлено, на підставі яких
виявлених порушень і ким допущених при
виконанні будівельних робіт по вул.
Соляній у м. Києва, вони були складені,
кому був адресований припис від 06
червня 2012 року.

Із матеріалів справи вбачається, що
обслуговуючим кооперативом «Віконт» 30
липня 2012 року направлено відповідачу
декларацію про початок виконання
будівельних робіт, яку ним отримано 02
серпня 2012 року.

Відповідно до частини 2 статті 36 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» реєстрацію
декларації про початок виконання
будівельних робіт проводить орган
державного архітектурно-будівельного
контролю на безоплатній основі
протягом п'яти робочих днів з дня
надходження декларації.

Суд першої інстанції залишив поза
увагою та не дослідив яке рішення орган
державного архітектурно-будівельного
контролю прийняв за наслідками
розгляду декларації про початок
виконання будівельних робіт
обслуговуючого кооперативу «Віконт»,
що була направлена 30 липня 2012 року та чи
повідомлявся обслуговуючий кооператив
«Віконт» про прийняте за наслідками
розгляду декларації рішення.

Від встановлення вказаних обставин та
їх дослідження в судовому засіданні
залежить правильність вирішення
справи.

Суд апеляційної інстанції на зазначені
обставини уваги не звернув та
недоліків рішення суду першої
інстанції не усунув.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Судами першої та апеляційної інстанцій
не вжито всіх передбачених законом
заходів, необхідних для повного і
всебічного з'ясування всіх обставин у
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Частиною 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України передбачено, що підставою для
скасування судових рішень судів першої
та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Так як судами першої та апеляційної
інстанцій не було вжито всіх
передбачених законом заходів,
необхідних для повного і всебічного
з'ясування всіх обставин у справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні,
відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, рішення судів першої та
апеляційної інстанцій підлягають
скасуванню з направленням справи до
суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи
необхідно врахувати викладене,
всебічно і повно з'ясувати і перевірити
всі фактичні обставини справи,
об'єктивно оцінити докази, що мають
юридичне значення для її розгляду та
вирішення спору по суті і винести
законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 226, 227, 230, 231 КАС
України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Айтекс»
задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 26 квітня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 вересня
2013 року скасувати, а справу направити
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: