Справа № 596/840/14-а
Суддя: Лисюк І. О.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 596/840/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2014 р.

Гусятинський районний суд
Тернопільської області

в складі : головуючого суду
Лисюк І.О.

при секретарі
Федорів О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Гусятин справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
голови Гусятинської районної
державної адміністрації Аніловського
Ігора Йосиповича, Гусятинської
районної державної адміністрації про
визнання протиправним розпорядження,
відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що 18.03.2014 року він звернувся до голови
Гусятинської РДА з заявою про надання
йому чергової відпустки з 24.03.2014 року.
На заяві було накладено резолюцію про
підготовку відповідного розпорядження
і він з 24.03.2014 року відбув у відпустку.
31.03.2014 року на його адресу надійшла
інформацію про те, що він у відпустці не
перебуває. 24.04.2014 року він направив
рекомендованим листом заяву на
звільнення за власним бажанням, про те
розпорядженням голови Гусятинської
РДА його звільнено за прогул. Вважає
протиправним розпорядження голови
Гусятинської районної державної
адміністрації № 62-К від 24.04.2014 року «Про
звільнення ОСОБА_2» та просить його
скасувати, стягнути з відповідача
моральну шкоду в розмірі 1500 грн., судові
витрати по справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2,
представник позивача адвокат ОСОБА_5
підтримали позовні вимоги. Відповідач
голова Гусятинської районної
державної адміністрації Аніловський
І.Й., представник відповідача
Гусятинської районної державної
адміністрації Назаркевич Н.В. позову не
визнали, подали заперечення на позов,
посилаючись на те, що головою РДА не
виносилось розпорядження про
відпустку, про що позивача
неодноразово попереджали та
направляли листи з проханням з'явитись
та дати пояснення щодо відсутності на
робочому місці. 22 квітня 2014 року збори
профспілкового комітету погодили
звільнення позивача. На підставі
викладеного вважають розпорядження
голови Гусятинської районної
державної адміністрації № 62-К від
24.04.2014 року «Про звільнення ОСОБА_2»
законним, винесеним у відповідності до
норм КЗпПУ.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
представників сторін, показання
свідків, дослідивши письмові докази,
прийшов до наступного.

Судом встановлено, що згідно
розпорядження № 146-с від 23.03.2012 року
позивач ОСОБА_2 з працював на посаді
начальника управління
агропромислового розвитку
Гусятинської районної державної
адміністрації.

18 березня 2014 року ОСОБА_2 подав заяву
голові Гусятинської районної
державної адміністрації про надання
йому щорічної основної відпустки за
період роботи з 24.03.2014 року по 24 березня
2015 року тривалістю 30 календарних днів з
24 березня 2014 року. (а.с.3).

Не дочекавшись видачі головою
розпорядження про відпустку, позивач 24
березня 2014 року відбув у відпустку.

Як слідує із змісту розпорядження
голови Гусятинської районної
державної адміністрації № 62-К від
24.04.2014 року «Про звільнення ОСОБА_2»,
позивача звільнено з посади
начальника управління
агропромислового розвитку
Гусятинського районної державної
адміністрації у зв'язку з відсутністю
на роботі без поважних причин (а.с.8).

Відсутність ОСОБА_2 на робочому місці з
24.03.2014 року по 24.04.2014 року
підтверджується табелями обліку
робочого часу, відповідними актами від
24.03.2014 року, від 25.03.2014 року, від 25.03.2014
року, від 26.03.2014 року, від 27.03.2014 року, від
28.03.2014 року, від 01.04.2014 року, листами,
доповідними записками, службовими
записками. (а.с. 30-39, 42-63, 91-93).

Як слідує із змісту акта від 08.04.2014 року,
ОСОБА_2 для надання пояснень відповідно
до вимог ст. 149 КЗпПУ стосовно його
відсутності на робочому місці в
Гусятинську районну державну
адміністрацію не з'явився. (а.с.59).

Допитані в судовому засіданні в якості
свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 підтвердили зазначені
обставини.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні
показав, що він накладав резолюцію на
заяву ОСОБА_2 про надання відпустки, про
те розпорядження про надання позивачу
відпустки не виносив.

Згідно ст.139 Кодексу законів про працю
України працівники зобов'язані
працювати чесно і сумлінно, своєчасно і
точно виконувати розпорядження
власника або уповноваженого ним
органу, додержувати трудової і
технологічної дисципліни, вимог
нормативних актів про охорону праці,
дбайливо ставитися до майна власника, з
яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про
державну службу» основним завданням
державного службовця є безпосереднє
виконання покладених на нього
службових обов'язків, своєчасне і точне
виконання рішень державних органів чи
посадових осіб, розпоряджень і
вказівок своїх керівників

Згідно ст.10 Закону України «Про
відпустки» черговість надання
відпусток визначається графіками, які
затверджуються власником або
уповноваженим ним органом за
погодженням з виборним органом
первинної профспілкової організації
(профспілковим представником) чи іншим
уповноваженим на представництво
трудовим колективом органом, і
доводиться до відома всіх працівників.

Конкретний період надання щорічних
відпусток в межах, установлених
графіком, узгоджується між працівником
і власником або уповноваженим ним
органом, який зобов'язаний письмово
повідомити працівника про дату
відпустки не пізніше як за два тижні до
встановленого графіком терміну.

Відповідно до п.п. 120-122 Регламенту
Гусятинської районної державної
адміністрації, чергові відпустки
працівникам апарату адміністрації
надаються у встановленому
законодавством порядку згідно з
графіками відпусток.

Відпустка надається на підставі заяви,
яка за 10 днів до її початку подається на
ім'я голови адміністрації. Відпустки
заступникам голови надаються за
розпорядженням голови. Контроль за
дотриманням графіка відпусток та
оформленням документів, пов'язаних з
наданням відпустки, здійснює сектор
кадрової роботи апарату
райдержадміністрації. (а.с.80-82).

Згідно п.п. 79, 89, 102 Інструкції з
діловодства в Гусятинській районній
державній адміністрації, затвердженої
розпорядженням голови Гусятинської
районної державної адміністрації від
01.03.2012 року № 1080-од, розпорядження
голови адміністрації видаються як
рішення організаційно-розпорядчого чи
нормативно-правового характеру.
Розпорядження підписуються головою
адміністрації. Під час ознайомлення з
розпорядженням на першому примірнику
чи на спеціальному бланку
проставляються їх підписи із
зазначенням дати ознайомлення (а.с.83-86).

Зазначені обставини підтверджуються
долученими стороною відповідача
копією розпорядження від 28.08.2013 року
№148- від «Про надання відпустки ОСОБА_2,
ОСОБА_13.» та копією заяви ОСОБА_2 від
28.08.2013 року. (а.с.97-98).

Як вбачається з графіку відпусток
працівників чергових відпусток
апарату Гусятинського управління
агропромислового розвитку
райдержадміністрації на 2014 рік ,
затвердженого позивачем 10 грудня 2013
року, ОСОБА_2 мав право на щорічну
відпустку у липні 2014 році. (а.с.66).

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що, працівник не має права
самовільно піти у відпустку, коли
роботодавець не видав відповідного
розпорядження і для отримання
відпустки недостатньо лише заяви від
працівника, необхідно, щоб
роботодавець виніс розпорядження про
її надання.

Судом встановлено, що розпорядження
про надання щорічної основної
відпустки ОСОБА_2 з 24.03.2014 року головою
Гусятинської районної державної
адміністрації не виносилось.

Відповідно, твердження позивача, про
те, що його звільнення відбулось у
період його перебування у відпустці є
безпідставним.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України
органи державної влади та їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень і у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.1992 р. №9
прогулом визначається відсутність
працівника на роботі як протягом
усього робочого дня, так і більше трьох
годин безперервно або сумарно протягом
робочого дня без поважних причин
(самовільним використанням без
погодження з власником або
уповноваженим ним органом днів
відгулів, чергової відпустки).

Згідно п.4 ст.40 КЗпП України власник має
право розірвати трудовий договір у
випадку здійснення працівником
прогулу без поважних причин.

Відповідно до листа від 07.04.2014 року,
Тернопільська обласна державна
адміністрація погодила звільнення
ОСОБА_2 з посади начальника управління
агропромислового розвитку
Гусятинської районної державної
адміністрації. (а.с.40).

Як вбачається із протоколу № 2 від
22.04.2014 року засідання профспілкового
об'єднання агропромислового комплексу
Тернопільської області, профспілкою
надано згоду на звільнення ОСОБА_2
(а.с.60-62).

Твердження сторони позивача про те, що
він не входить до складу профспілки, є
не обґрунтованими та спростовуються
матеріалами справи. (а.с 87-90).

Крім того, відповідно до ст.43-1 Кодексу
законів про працю України, розірвання
трудового договору з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу
без згоди виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника)
допускається у випадках звільнення
керівних працівників, які обираються,
затверджуються або призначаються на
посади державними органами, органами
місцевого самоврядування.

Таким чином суд вважає, що невихід
ОСОБА_2 з 24.03.2014 року по 24.04.2014 року на
роботу із підстави подання ним заяви на
відпустку, без оформлення
розпорядження про надання відпустки та
ознайомлення з ним, слід визнати як
прогул, а тому головою Гусятинської
районної державної адміністрації
правомірно винесено розпорядження №
62-К від 24.04.2014 року «Про звільнення
ОСОБА_2» на підставі п.4 ст. 40 КЗпП
України.

З підстав зазначених вище не
підлягають до задоволення і позовні
вимоги про відшкодування моральної
шкоди.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.3, 8,19, 43, 45, 55 Конституції України,
ст.ст. 2, 6-9, 17, 19, 70, 71, 160-163, 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ст.ст. 4, 5-1, 40, 74, 139, 141, 232, 237-1, 243,
247 Кодексу законів про працю України,
Законом України «Про державну службу»,
Законом України «Про відпустки»,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 про
визнання протиправним розпорядження,
відшкодування моральної шкоди,
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Львівського
адміністративного апеляційного суду
протягом десяти днів через
Гусятинський районний суд
Тернопільської області з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанову виготовлено в повному обсязі
8 липня 2014 року.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно:

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області
І.О.Лисюк