Справа № 820/6453/14
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
вул. Мар'їнська, 18-Б-3 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 820/6453/14
Харківський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Мельникова Р.В.,
за участю секретаря судового засідання
за участю: представника позивача
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом Державної податкової
інспекції у Зміївському районі
Головного управління Міндоходів у
Харківській області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 про стягнення
податкового боргу, -
Позивач звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просить суд стягнути з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на
користь бюджету заборгованість у
загальній сумі 3455.47грн.
Ухвалою судді Харківського окружного
адміністративного суду від 09.04.2014
відкрито скорочене провадження у
справі, запропоновано відповідачу в
десятиденний строк з дня одержання
копії ухвали надати заперечення проти
позову та докази, якими вони
обґрунтовуються, або заяву про
Відповідачем подано до суду
заперечення проти позову, у зв'язку із
чим на підставі ч. 4 ст. 183-2 КАС України,
якою передбачено, що у разі
недостатності повідомлених позивачем
обставин або якщо за результатами
розгляду поданого відповідачем
заперечення суд прийде до висновку про
неможливість ухвалення законного
судового рішення без проведення
судового засідання та виклику осіб, які
беруть участь у справі, ухвалою від
29.04.2014 року суд ухвалив розглянути
справу за загальними правилами Кодексу
адміністративного судочинства.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що податковий борг
відповідача виник внаслідок
несвоєчасної сплати суми у розмірі 462,47
грн., визначеної податковим
повідомленням-рішенням від 28.03.2008 року
суми боргу у розмірі 2993,00 грн. за
зазначеним податковим
повідомленням-рішенням.
Позивач, посилаючись на приписи
чинного законодавства, зокрема, на п. 20.1
ст. 20 Податкового кодексу України, яким
визначено, що податкові органи
наділені правом на звернення до суду з
позовом про стягнення до бюджетів та
державних цільових фондів суми
податкового боргу, просив суд стягнути
з ФО-П ОСОБА_3 на користь державного
бюджету заборгованість у розмірі 3455,47
У судовому засіданні представник
позивача, просив суд задовольнити
позовні вимоги з підстав, викладених у
Відповідач у наданих письмових
запереченнях просив відмовити у
задоволенні позовних вимог. В
обґрунтування своєї позиції
зазначивши, що проведення відносно неї
камеральної перевірки 23.12.2013 року, у той
час, як з 20.09.2012 року вона припинила
підприємницьку діяльність - є
порушенням діючого законодавства та
законодавства, що діяло на час
виникнення спірних правовідносин.
Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 99
Кодексу адміністративного судочинства
України, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня виникнення підстав,
що дають суб'єкту владних повноважень
право на пред'явлення передбачених
Крім того, відповідач зауважила, що
дані правовідносини були врегульовані
податковим законодавством, який був
чинний на час виникнення спірних
правовідносин, а саме: Закону України
від 03.04.1997 року № 168/97-ВР «Про податок на
додану вартість», відповідно до якого
позивач мав право на пред'явлення
передбачених законом вимог.
Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав, вважаючи, що
позивачем пропущено строк звернення до
адміністративного суду. Просив у
задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши письмові
докази, оцінивши їх в сукупності,
відповідно до вимог закону, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволенню, з огляду на
Як встановлено судом Зміївською
районною державною адміністрацією
Харківської області 03.10.2006 року
проведена державна реєстрація
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (а.с.
6-8). На податковому обліку відповідач
перебуває з 06.10.2006 року за №216 (а.с. 9).
Ідентифікаційний код платника
податків за ЄДРПОУ:НОМЕР_2,
місцезнаходження відповідача АДРЕСА_1.
Судом під час розгляду справи
з'ясовано, що за час здійснення
діяльності ФОП ОСОБА_3 не в повному
обсязі сплачувала платежі до бюджету, в
зв'язку з чим виник податковий борг в
сумі 3455 грн. 47 коп. Згідно облікової
податковий борг складається: з ПДВ із
вироблених в України товарів (30 14010100) у
сумі 462,47 грн., та залишок несплаченої
пені у розмірі 2993,00 грн.
Заборгованість виникла внаслідок
несплати суми вказаного податку,
доведеного до платника податковим
28.03.2008 року, протягом строків,
визначених п. 57.3 ст. 57 ПК України. У
зв'язку із чим, фахівцями податкового
органу складено акт камеральної
перевірки податкової звітності
податку на додану вартість від 23.12.2013
року № 1026/17/НОМЕР_2, яким встановлено
порушення терміну сплати податкового
повідомлення-рішення № 000114170/0 від
28.03.2008 року. (а.с. 15-16).
Як вбачається з матеріалів справи,
зазначений акт направлено відповідачу
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення, який боржником не
Відповідно до зазначеного акту
камеральної перевірки 03.02.2014 року
податковим органом винесене податкове
462.47 грн., строк сплати якого 15.03.2014 року.
Корінець зазначеного податкового
повідомлення-рішення направлено
відповідачу рекомендованим листом із
повідомленням про вручення, яке ФО-П
ОСОБА_3 не отримала.
У встановлені строки відповідач не
сплатила суму податку, визначену у
податковому повідомленні-рішенні,
внаслідок чого виникла заборгованість
перед бюджетом у розмірі 462,47 грн.
Крім того, з витягу облікової картки
платника ФО-П ОСОБА_3 вбачається, що за
несвоєчасну сплату податкових
зобов'язань за податковим
повідомленням-рішенням №000114170/0 від
28.03.2008 року платнику нарахована пеня в
сумі 2993.00 грн. Таким чином
заборгованість відповідача становить
3455,47 грн. (462,47+2993=3455,47).
З 1 січня 2011 року набрав чинності
Податковий кодекс України від 02.12.2010
року № 2755-УІ.
Відповідно до приписів п. 36.1. ст. 36
Податкового кодексу України від
Податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи.
Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПКУ
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 та п. 36.1.
ст. 36 Податкового кодексу України
платник податків зобов'язаний
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку та строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи.
Відповідно до п.41.5 ст.41 Податкового
кодексу України органами стягнення є
виключно органи державної податкової
служби, які уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах їх
повноважень, а також державні
виконавці в межах своїх повноважень.
Судом під час розгляду справи
з'ясовано, що податковий борг
відповідача виник на підставі
встановлених під час проведення
фахівцями позивача виїзної планової
перевірки ФО-П ОСОБА_3, за результатами
якої складено акт № 381/17-017/НОМЕР_2 від
23.03.2008 року, на підставі яких винесене
податкове повідомлення-рішення.
Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 24.02.2010 р.
Прокуратури Зміївського району
Харківській області в інтересах
держави в особі Державної податкової
інспекції у Зміївському районі
Харківської області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості - задоволено у повному
обсязі; стягнути з ФОП ОСОБА_3 на
користь Державної податкової
інспекції у Зміївському районі
Харківської області заборгованість
перед бюджетом у розмірі 4316.96 грн.
В період з 23.02.2012 року по 20.12.2013 року
Відділом державної виконавчої служби
Зміївського району з відповідача
стягнута заборгованість в сумі 4316,96
грн. (у т.ч. сума основного платежу за
актом перевірки № 381/17-017/НОМЕР_2 від
23.03.2008 року, яким встановлено порушення
вимог п.п.7.3.1, п.7.3. ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість» №
168-97-ВР від 03.04.1997 в частині заниження
суми податку на додану вартість за
жовтень-грудень 2007 року на суму 2322,00
грн.) на підставі виконавчого листа №
Отже, порушення встановлені актом
перевірки, стали підставою для
винесення податкових
повідомлень-рішень на загальну суму
Спеціальним законом із питань
оподаткування до 01.01.2011 року був Закон
України від 21.12.2000 року №2181-III «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (далі -
Закон №2181-III), який встановлював
порядок погашення зобов'язань
юридичних або фізичних осіб перед
бюджетами та державними цільовими
фондами з податків і зборів
(обов'язкових платежів), перелік яких
визначає Закон України від 25.06.1991 року
№ 1251-XII «Про систему оподаткування»
(далі - Закон №1251-XII), а також порядок
нарахування і сплати пені та штрафних
санкцій, що застосовуються до
платників податків контролюючими
органами за порушення вимог
податкового законодавства.
Згідно з пп. 15.1.1 п. 15.1 ст. 15 Закону №2181-III
за винятком випадків, визначених
підпункту 15.1.2 цього пункту, податковий
орган має право самостійно визначити
суму податкових зобов'язань платника
податків у випадках, визначених цим
Законом, не пізніше закінчення 1095 дня,
наступного за останнім днем граничного
строку подання податкової декларації,
а у разі, коли така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
податковий орган не визначає суму
податкових зобов'язань, платник
податків вважається вільним від такого
податкового зобов'язання, а спір
стосовно такої декларації не підлягає
розгляду в адміністративному або
судовому порядку.
Відповідно до п. 1.2 ст. 1 Закону №2181-III
податкове зобов'язання визначено як
зобов'язання платника податків
сплатити до бюджетів або державних
цільових фондів відповідну суму коштів
у порядку та у строки, визначені цим
Законом або іншими законами України.
Згідно з п.1.3 цієї ж норми Закону №2181-III
податковий борг (недоїмка) - це
податкове зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгоджене платником
податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку,
але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання.
За визначенням наведеним у п. 1.4 ст. 1
Закону №2181-III пеня - плата у вигляді
процентів, нарахованих на суму
податкового боргу (без урахування
пені), що справляються з платника
додатків у зв'язку з несвоєчасним
погашенням податкового зобов'язання.
Аналіз наведених законодавчих
приписів дає підстави для висновку про
те, що штрафні санкції (пеня) за змістом
Закону №2181-III є складовою податкового
зобов'язання, а відтак на них
поширюється строк давності,
встановлений пп. 15.1.1 п. 15.1 ст. 15
Відповідно до п. п. 15.2. п. 15.2 ст. 12 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" від 21.12.2000 року (який діяв на
час виникнення податкового боргу) у
разі коли податкове зобов'язання було
нараховане податковим органом до
закінчення строку давності,
визначеного у пункті 15.1 цієї статті,
податковий борг, що виник у зв'язку з
відмовою у самостійному погашенні
податкового зобов'язання, може бути
стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів від дня узгодження
податкового зобов'язання. Якщо платіж
стягується за рішенням суду, строки
стягнення встановлюються до повного
погашення такого платежу або до
визнання боргу безнадійним.
Відповідно до п.4.1. ст. 4 Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" -
платники податків зобов'язані
своєчасно, у строк визначений
вищевказаними законодавчими актами
надавати до Державних податкових
інспекцій податкові декларації,
бухгалтерську звітність, інші
документи та відомості, пов'язані із
донарахуванням та сплатою податків та
інших обов'язкових платежів до бюджету
України та до державних цільових
У відповідності до п. 11 ст. 11 Закону
України "Про державну податкову службу"
від 4 грудня 1990 року N 509-XII зі змінами та
доповненнями, який діяв на час
виникнення спірних правовідносин,
органи державної податкової служби у
випадках, в межах компетенції та у
порядку, встановлених законами
України, мають право застосовувати до
платників податків фінансові (штрафні)
санкції, стягувати до бюджетів та
державних цільових фондів суми
недоїмки, пені у випадках, порядку та
розмірах, встановлених законами
Приписами п.п. 5.2.5. п. 5.2 ст. 5 Закону
України 2181 -III, з урахуванням строків
давності платник податків має право
оскаржити до суду рішення
контролюючого органу про нарахування
податкового зобов'язання у будь-який
момент після отримання відповідного
податкового повідомлення.
Під час розгляду справи судом
встановлено, що судове рішення по
сили 11.03.2010 року, таким чином з цієї дати
сума податкових зобов'язань ФОП ОСОБА_3
Відповідно до п. п. 5.3.1. п. 5.3. ст. 5 Закону
України № 2181 - III від 21.12.2000р. "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами", платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового зобов'язання
зазначену у поданій ним податковій
декларації, протягом десяти
календарних днів, наступних за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого п.п. 4.1.4. п. 4.1 ст. 4
вказаного Закону для подання
податкової декларації.
У відповідності до п.п. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5
Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державним цільовими
фондами" від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ узгоджена
сума податкового зобов'язання,
несплачена платником податків у
визначені строки, вважається сумою
податкового боргу платника податків.
Суд також зазначає, що порядок ведення
органами державної податкової служби
обліку нарахування та погашення пені,
що справляється з платників податків у
зв'язку із несвоєчасним погашенням
узгодженого грошового зобов'язання
встановлюється ст.ст. 129 - 131 Податкового
кодексу України та Інструкцією про
порядок нарахування та погашення пені
за платежами, що контролюються
органами державної податкової служби,
затвердженою наказом Державної
податкової адміністрації України від
17.12.2010 року №953, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 27.12.2010
Зазначена вище Інструкція № 953
розроблена з метою виконання статей 129 -
131 Податкового кодексу України.
Відповідно до п. 2.1.1 Інструкції № 953,
пеня нараховується після закінчення
встановлених Податковим кодексом
України строків погашення узгодженого
грошового зобов'язання на суму
При самостійному нарахуванні суми
грошового зобов'язання платником
податків нарахування пені
розпочинається - від першого робочого
дня, наступного за останнім днем
граничного строку сплати грошового
зобов'язання, визначеного Податковим
Згідно до приписів 2.2. Інструкції № 953,
нарахування пені, визначеної
підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 цього розділу,
здійснюється у день фактичного
погашення податкового боргу (частини
Нарахування пені закінчується згідно
п. 2.3 Інструкції № 953: у день
зарахування коштів на відповідний
рахунок Державного казначейства
України або в інших випадках погашення
податкового боргу; у день проведення
взаєморозрахунків непогашених
зустрічних грошових зобов'язань
відповідного бюджету перед таким
платником податків; у день
запровадження мораторію на
задоволення вимог кредиторів; у разі
ухвалення рішення про скасування або
списання суми податкового боргу.
Пеня нараховується на суму податкового
боргу (включаючи суму штрафних санкцій
за їх наявності та без урахування суми
пені) із розрахунку 120 відсотків річних
облікової ставки Національного банку
України, діючої на день виникнення
такого податкового боргу або на день
його (його частини) погашення, залежно
від того, яка з величин таких ставок є
більшою, за кожний календарний день
прострочення у його сплаті.
Порядок сплати пені, нарахованої за
невиконання податкового зобов'язання,
встановлений ст. 131 Податкового кодексу
Так, нараховані контролюючим органом
суми пені самостійно сплачуються
При погашенні суми податкового боргу
(його частини) кошти, що сплачує такий
платник податків, у першу чергу
зараховуються в рахунок податкового
зобов'язання. У разі повного погашення
суми податкового боргу кошти, що
сплачує такий платник податків, в
наступну чергу зараховуються у рахунок
погашення штрафів, в останню чергу
зараховуються в рахунок пені.
Якщо платник податків не виконує
встановленої цим пунктом черговості
платежів або не визначає її у
платіжному документі (чи визначає з
порушенням зазначеного порядку),
контролюючий орган самостійно
здійснює такий розподіл такої суми.
Як з'ясовано під час розгляду справи,
датою виникнення боргу по пені - 25.11.2012
року (початок погашення ФО-П ОСОБА_3
боргу по основному платежу та штрафним
санкціям, згідно акту перевірки, що
стягувались відділом ДВС у Зміївському
Згідно зі ст. 100 ПК України,
розстроченням, відстроченням грошових
зобов'язань або податкового боргу є
перенесення строків сплати платником
податків його грошових зобов'язань або
податкового боргу під проценти, розмір
яких дорівнює розміру пені,
визначеному в п. 129.4 ст. 129 Податкового
Щодо тверджень відповідача про те, що
вона з 20.09.2012 року припинила
підприємницьку діяльність судом
Під час судового розгляду справи
податковим органом повідомлено, що
станом на 04.06.2014 року ФО-П ОСОБА_3 має
стан платника 28 «триває процедура
припинення, направлені заперечення
органу ДПС». Згідно копії Витягу з ЄДР,
реєстрація припинення фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 - не проведена.
Відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних та
фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 №
755-IV, п.п. 11.27 п. 11 Наказу Міністерства
фінансів України «Про затвердження
Порядку обліку платників податків і
зборів» від 09.12.2011 № 1588 причиною
заперечень податкового органу щодо
здійснення державної реєстрації
припинення, є, зокрема, наявність
податкового боргу, грошових
зобов'язань, щодо яких проводиться
адміністративне або судове оскарження.
Наявність існуючого боргу відповідача
підтверджується наданою до матеріалів
справи копією облікової картки ФО-П
ОСОБА_3 (а.с. 50-60).
Суд також не бере до уваги посилання
відповідача про наявність підстав для
відмови в задоволенні позову у зв'язку
із пропуском податковим органом
строків позовної давності, з огляду на
Відповідно до приписів ч.1 та ч. 2 ст. 99
КАС України, адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
Для звернення до адміністративного
суду суб'єкта владних повноважень
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня виникнення підстав,
що дають суб'єкту владних повноважень
право на пред'явлення передбачених
законом вимог. Цим Кодексом та іншими
законами можуть також встановлюватися
інші строки для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень.
Відповідно до пункту 102.1 статті 102
Податкового кодексу України
контролюючий орган, крім випадків,
визначених пунктом 102.2 цієї статті, має
право самостійно визначити суму
грошових зобов'язань платника податків
у випадках, визначених цим Кодексом, не
пізніше закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник
податків вважається вільним від
такого грошового зобов'язання, а спір
стосовно такої декларації та/або
податкового повідомлення не підлягає
розгляду в адміністративному або
судовому порядку. При цьому пунктом
102.2 статті 102 Податкового кодексу
України визначено перелік випадків,
коли грошове зобов'язання може бути
нараховане або провадження у справі
про стягнення такого податку може бути
розпочате без дотримання строку
давності, визначеного у частині першій
Згідно з пунктом 102.4 статті 102
Податкового кодексу України у разі,
якщо грошове зобов'язання
нараховане контролюючим органом до
закінчення строку давності,
визначеного у пункті 102.1 цієї статті,
податковий борг, що виник у зв'язку з
відмовою у самостійному погашенні
такого грошового зобов'язання, може
бути стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів з дня виникнення
податкового боргу. Якщо платіж
стягується за рішенням суду, строки
стягнення встановлюються до повного
погашення такого платежу або
визначення боргу безнадійним. Отже,
наведена законодавча норма встановлює
строк примусового стягнення
податкового боргу - це 1095 днів з дня
виникнення податкового боргу.
Системний аналіз пунктів 102.1, 102.2 та
102.4 статті 102 Податкового кодексу
України свідчить про те, що
застосування строків давності,
визначених статтею 102 Податкового
кодексу України, поширюється і на
випадки порушення провадження у
справі про стягнення відповідного
податку. Відповідно позовні вимоги
контролюючого органу, пов'язані зі
стягненням податкового боргу з
платників податків, повинні
пред'являтися протягом 1095 днів з дня
виникнення податкового боргу.
У свою чергу, пункт 102.4 статті 102
зазначеного Кодексу встановлює строки
стягнення податкового боргу, що
виник у зв'язку з відмовою у
самостійному погашенні такого
грошового зобов'язання. Розглядувані
строки (для визначення грошових
зобов'язань контролюючим органом і
для стягнення податкового боргу)
обчислюються окремо. При цьому строк
для стягнення податкового боргу
починає свій перебіг з дня виникнення
податкового боргу, в той час як строк
для визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом
відлічується з дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом,а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Строки
сплати податкових зобов'язань
регулюються статтею 57 Податкового
кодексу України. Визначене
контролюючим органом грошове
зобов'язання (незалежно від того, на
який з 1095 днів припаде відповідне
визначення) в разі його несплати
платником податків набуде статусу
податкового боргу. З дня виникнення
податкового боргу починається відлік
строку тривалістю 1095 днів для
звернення податкового органу до суду з
вимогою, пов'язаною зі стягненням
такого боргу. Порядок стягнення
податкового боргу регулюється главою
9 Податкового кодексу України.
Разом з тим, ч. 3 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що для захисту прав,
свобод та інтересів особи цим Кодексом
та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду.
Отже, Кодекс адміністративного
судочинства України передбачає
можливість встановлення іншими
законами спеціальних строків
звернення до адміністративного суду, а
також спеціального порядку обчислення
таких строків. Такі спеціальні строки
мають перевагу в застосуванні
порівняно із загальним строком
звернення до адміністративного суду,
визначеним частиною другою статті 99
цього Кодексу, а також скороченими
строками, визначеними, зокрема,
частинами четвертою та п'ятою статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України. Про це зазначається у листі
Вищого адміністративного суду України
від 10.02.2011 року №203/11/13-11.
Статтею 102 Податкового кодексу України
врегульовано питання застосування
строків давності визначення
податкових зобов'язань, які становлять
Пунктом 56.18 статті 56 Податкового
кодексу України встановлено, що з
урахуванням строків давності платник
податків має право оскаржити в суді
податкове повідомлення-рішення або
інше рішення контролюючого органу про
нарахування грошового зобов'язання у
будь-який момент після отримання
Із змісту зазначеної законодавчої
норми, з урахуванням вимог статті 102
Податкового кодексу України, випливає,
що платник податків може звертатися до
суду з вимогою щодо протиправності
податкового повідомлення-рішення
протягом 1095 днів з моменту отримання
Щодо строків звернення податкових
органів із вимогою про стягнення
податкового боргу з платників
податків, судом враховане наступне.
Відповідно до пункту 102.1 статті 102
Податкового кодексу України
контролюючий орган, крім випадків,
визначених пунктом 102.2 цієї статті, має
право самостійно визначити суму
грошових зобов'язань платника податків
у випадках, визначених цим Кодексом, не
пізніше закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник податків
вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
При цьому пунктом 102.2 статті 102
Податкового кодексу України визначено
перелік випадків, коли грошове
зобов'язання може бути нараховане або
провадження у справі про стягнення
такого податку може бути розпочате без
дотримання строку давності,
визначеного у частині першій цієї
Таким чином, відповідно до приписів
п.102.4 ст.102 Податкового кодексу України,
до закінчення строку давності,
визначеного у п.102.1 цієї статті,
податковий борг, що виник у зв'язку з
відмовою у самостійному погашенні
такого грошового зобов'язання, може
бути стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів з дня виникнення
податкового боргу. Якщо платіж
стягується за рішенням суду, строки
стягнення встановлюються до повного
погашення такого платежу або визнання
Таким чином, як на момент виникнення
заборгованості з податку на додану
вартість, так і на момент подання
позову про стягнення такого
податкового боргу був встановлений
строк примусового стягнення
податкового боргу 1095 днів з дня
виникнення податкового боргу.
Системний аналіз пунктів 102.1, 102.2 та 102.4
статті 102 Податкового кодексу України
(протягом дії якого продовжував
існувати податковий борг відповідача)
свідчить про те, що застосування
строків давності, визначених статтею 102
Податкового кодексу України,
поширюється і на випадки порушення
провадження у справі про стягнення
відповідного податку.
Відповідно позовні вимоги
контролюючого органу, пов'язані зі
стягненням податкового боргу з
платників податків, повинні
пред'являтися протягом 1095 днів з дня
виникнення податкового боргу.
Таким чином, визначальним для
встановлення правомірності
застосування до позивача штрафних
санкцій за порушення правил
оподаткування, є встановлення судом
періоду, в якому у позивача виник
обов'язок щодо сплати податкових
Судом під час розгляду справи
з'ясовано, що датою виникнення боргу по
пені - 25.11.2012 року (початок погашення
ФО-П ОСОБА_3 боргу по основному платежу
та штрафним санкціям, що стягувались
відділом ДВС у Зміївському районі).
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного, суд прийшов
до переконання, що позовні вимоги
податкового органу є обґрунтованими,
підтверджуються наявними у справі
доказами та підлягають задоволенню.
Відповідно ч.4 ст.94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа судові
витрати з відповідача не стягуються.
Керуючись ст.ст.2, 11, 71, 86, 159-163, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Зміївському
районі Головного управління
Міндоходів у Харківській області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про
стягнення податкового боргу -
задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 (НОМЕР_2; АДРЕСА_1) на користь
бюджету заборгованість у загальній
сумі 3455,47грн (три тисячі чотириста
п'ятдесят п'ять грн сорок сім коп.).
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень
у випадках та порядку, передбачених ч.4
ст.167 КАС України, повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови
виготовлено 23 червня 2014 року.

Суддя
Р.В. Мельников