Справа № 826/7663/14
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1ПОСТАНОВА
16 червня 2014 року 11:37
№ 826/7663/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Саніна Б.В. при секретарі судового
засідання Борисовій Т.М. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовом Підприємства з іноземними
інвестиціями "МакДональдз Юкрейн Лтд"
до Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпопетровській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
від позивача Галака О.В.
(довіреність); Коломієць Н.М.
від відповідача Огнарьов Є.А.
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Підприємство з
іноземними інвестиціями «МакДональдз
Юкрейн Лтд» (надалі-позивач/ПІІ
«МакДональдз Юкрейн Лтд») з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області
(надалі-відповідач/ДПІ у
Бабушкінському р-н м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області), в якому просить суд:
1. Визнати протиправним та скасувати
прийняте ДПІ у Бабушкінському р-н
м. Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
повідомлення-рішення від 31.01.2014 р.
2. Судові витрати покласти на ДПІ у
Бабушкінському р-н м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 04.06.2014 р. провадження у
справі було відкрито та призначено
справу до судового розгляду.
В судове засідання з'явився
представники позивача, які позовні
вимоги підтримують в повному обсязі,
просять суд їх задовольнити з підстав
викладених в адміністративному позові,
зокрема зазначають, про те, що
податкове повідомлення-рішення було
прийнято на підставі Акту перевірки,
висновки якого є безпідставними і
прямо суперечать ряду норм
матеріального права, як наслідок
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення є протиправним та
підлягає скасуванню.
В судове засідання з'явився
представник відповідача, який позовні
вимоги не визнає в повному обсязі,
просить в їх задоволенні відмовити з
підстав викладених у письмових
запереченнях, зокрема зазначає про те,
що була проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка ПІІ
«МакДональдз Юкрейн Лтд» в ході якої
було встановлено про порушення
позивачем пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 та пп.288.5 ст.288
Податкового кодексу України (надалі-ПК
України), внаслідок чого позивачем
занижено суму податкового зобов'язання
з орендної плати за земельні ділянки,
що розташовані на території
Бабушкінського району за 2011 р. - 232 922,69
грн., 2012 р. - 232 922,69 грн., січень-жовтень
2013 р. - 194 102,30 грн.
Відповідно до положень п.1 ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення. Більше того, відповідно
до рішень Європейського суду з прав
людини, що набули статусу остаточного,
зокрема «Іззетов проти України»,
«Пискал проти України», «Майстер проти
України», «Субот проти України»,
«Крюков проти України», «Крат проти
України», «Сокор проти України»,
«Кобченко проти України», «Шульга
проти України», «Лагун проти України»,
«Буряк проти України», «ТОВ «ФПК
«ГРОСС» проти України», «Гержик проти
України» суду потрібно дотримуватись
розумного строку для судового
В судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частини
постанови, повний текст було виголено
та підписано 17.06.2014 р.
Розглянувши наявні в матеріалах
докази, заслухавши в судовому
засіданні пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, в
межах заявлених позовних вимог, суд
дійшов висновку про наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ПІІ
«МакДональдз Юкрейн Лтд»
зареєстроване 05.12.1995 р. Дарницькою
районною у м. Києві державною
адміністрацією, свідоцтво про державну
реєстрацію №117625.
Взято на податковий облік в органах
державної податкової служби 10.04.1997 за
№2491.
На підставі наказу ДПІ у
Бабушкінському р-н м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області №966 від 20.12.2013 р. та
повідомлення №259 від 23.12.2013 р. була
проведена документальна позапланова
невиїзна перевірка ПІІ «МакДональдз
повноти нарахування орендної плати за
землю у період з 01.01.2011 р. по 31.10.2013
За результатами перевірки було
складено Акт №08/154/23744453 від 10.01.2014 р.
«Про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ПІІ
«Макдональдз Юкрейн ЛТД» () з питань повноти нарахування
орендної плати за землю у період з
01.01.2011 р. по 31.10.2013 р. (надалі-Акт
№08/154/23744453), в якому відповідачем було
зазначено про порушення позивачем
пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 та п.288.5 ст.288 ПК України,
в результаті чого встановлено
заниження орендної плати за земельні
ділянки, розташовані на території
Бабушкінського району за 2011 р. - 232 922,69
грн., 2012 р. - 232 922,69 грн., січень-жовтень
2013 р. - 194 102,30 грн.
17.01.2014 р. не погоджуючись із висновками
викладеними відповідачем в Акті
№08/154/2374445, позивачем було подано до ДПІ
у Бабушкінському р-н м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області заперечення
до Акту №08/154/2374445.
27.01.2014 р. на адресу позивача надійшов
лист №1701/10/04-62-15-424 «Про надання
відповіді на заперечення до акту
перевірки», яким було повідомлено про
залишення висновків викладених в Акті
№08/154/2374445 без змін.
На підставі Акту №08/154/2374445 ДПІ у
Бабушкінському р-н м. Дніпропетровська
ГУ Міндоходів у Дніпропетровській
області було прийнято податкове
від 31.01.2014 р., яким збільшено суму
грошового зобов'язання з орендної
плати з юридичних осіб на загальну суму
795 820,32 грн. (в тому числі за основним
платежем - 659 947,68 грн., за штрафними
санкціями - 135 872,64 грн.)
Додатково до оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення було
додано розрахунок штрафних санкцій по
орендній платі за землю за актом
перевірки ПІІ «МакДональдз Юкрейн ЛТД»
17.02.2014 р. не погоджуючись із винесеним
податковим повідомленням-рішенням,
позивачем була подана скарга до ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області, яка рішенням №2278/10/04-36-10-08-098
від 17.04.2014 р. залишена без задоволення, а
оскаржуване податкове
31.01.2014 р. - без змін.
30.04.2014 р. позивач звернувся до
Міністерства доходів і зборів України
з повторною скаргою на оскаржуване
податкове повідомлення рішення.
20.05.2014 р. на адресу позивача надійшло
рішення №8906/6/99-99-10-01-02-15 про результати
розгляду повторної скарги, яким скаргу
ПІІ «МакДональдз Юкрейн ЛТД» було
залишено без задоволення, а
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення «Р»№ від
31.01.2014 р. - без змін.

Вважаючи податкове
повідомлення-рішення «Р»№ від
31.01.2014 р. протиправним, позивач
звернувся до адміністративного суду з
даним позовом.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
усіх форм дискримінації; пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення (дія); з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, що
підтверджується сторонами, 27.08.1999 р. між
ПІІ «МакДональдз Юкрейн ЛТД» та
Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради було
укладено договір оренди земельної
ділянки, посвідченого та
зареєстрованого в реєстрі за №5482
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4

Договір оренди земельної ділянки було
зареєстровано Управлінням земельних
ресурсів м. Дніпропетровська,
про що зроблено запис від 27.08.1999 р. за №1
у Книзі записів державної реєстрації
договорів оренди землі (надалі-Договір
№1).

Відповідно до п.1.1 Договору №1
Орендодавець надає, а Орендар приймає у
строкове платне володіння і
користування на умовах оренди земельну
ділянку загальною площею 0,63 га, що
знаходиться за адресою: м.
Дніпропетровськ, перехрестя пр.
Гагаріна і Запорізького шосе, що
зареєстрована в Державному земельному
кадастрі м. Дніпропетровська за кодом
№66101029.

Пунктом 1.2 Договору №1 визначено, що
підставою для надання земельної
ділянки в оренду є рішення виконкому
міської ради №1348 від 17.06.1999 р. №1348.

Згідно п.3.1 Договору №1 Орендна плата
виплачується у грошовій формі в
розмірі ставки земельного податку і
вноситься на розрахунковий рахунок
0001 в ОЖ АКБ «Укрсоцбанк», МФО 305017
код ЗКПО 02312360.

Відповідно до п.3.3 Договору №1 умови
договору оренди щодо розміру орендної
плати можуть переглядатися за згодою
сторін.

Пунктом 3.4 Договору №1 сторони
визначили, що індексація суми орендної
плати, у разі збільшення розміру
земельного податку, проводиться прямо
пропорційно, відповідно до законів
України у безумовному порядку.

Відповідно до п.8.1 Договору №1 зміна
умов договору оренди можлива за
взаємною згодою сторін.

Так, позивачем надано до суду
документи, що на думку останнього,
підтверджують здійснення нарахування
та сплати орендної плати за орендовану
ним земельну ділянку за ставкою, що
відповідає встановленій договором
оренди земельної ділянки, зокрема:
копію уточнюючої податкової
декларації з орендної плати за землю за
2011 р. поданої 04.04.2011 р., копію рішення
Господарського суду м. Києва від 06.09.2011
р. по справі №2/258-57/186, копію уточнюючої
податкової декларації з орендної плати
за землю за 2011 р. поданої 15.11.2012 р., витяг
з Державного земельного кадастру про
нормативну грошову оцінку земельних
ділянок для розрахунку плати за землю
№2081 від 27.01.2010 р., Акт звірки
розрахунків позивача з бюджетом за
період з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р.
проведеною ДПІ у Бабушкінському р-н м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області, за
результатами якої розбіжностей між
даними податкового органу та позивача
щодо орендної плати з юридичних осіб не
виявлено.

Відповідно до ст.12 Закону №161 (у
редакції чинній на момент виникнення
правовідносин) договір оренди землі -
це угода сторін про взаємні
зобов'язання, відповідно до яких
орендодавець за плату передає
орендареві у володіння і
користування земельну ділянку для

господарського використання на
обумовлений договором строк.

Згідно зі ст.19 Закону №161 орендна плата
за земельну ділянку - це платіж, який
орендар вносить орендодавцеві за
користування земельною ділянкою.
Розмір, форма і строки внесення
орендної плати встановлюються за
угодою сторін у договорі оренди.

Отже, розмір та умови оплати, вказані в
договорі, не можуть суперечити чинному
на час укладення договору
законодавству.

При цьому, ч.1 ст.21 Закону №161 визначено,
що умови договору оренди про розмір
орендної плати можуть переглядатися
за згодою сторін.

Статтею 25 Закону №161 передбачено, що
зміна умов договору оренди земельної
ділянки можлива за взаємною згодою
сторін. У разі недосягнення згоди щодо
зміни умов договору оренди спір
вирішується у судовому порядку.

Так, представник відповідача зазначив
про те, що збільшення мінімального
розміру орендної плати за землю
відбулося у зв'язку зі зміною ставки
податку відповідно до закону, отже
необхідність сплати земельного
податку у розмірі 3% виникла у ПІІ
«МакДональдз Юкрейн Лтд» з 01.01.2011 р.
після введення в дію ПК України,
незалежно від внесення змін до
договору оренди за ініціативою сторін
договору оренди землі.

Крім того, в письмових запереченнях,
відповідач посилається на Рішення
Дніпропетровської міської ради №216/8
від 02.02.2011 р., яким встановлено річний
розмір орендної плати за користування
земельними ділянками у мінімальному
розмірі орендної плати, визначеному ПК
України, незалежно від мети
використання.

Однак суд критично ставиться до
позиції відповідача, з огляду на
наступне.

Відповідно до ст.206 ЗК використання
землі в Україні є платним. Об'єктом
плати за землю є земельна ділянка.
Плата за землю справляється відповідно
до закону.

Згідно з пп.14.1.136 ПК України орендна
плата за земельні ділянки державної і
комунальної власності - обов'язковий
платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Згідно п.288.4 ПК України, розмір та умови
внесення орендної плати
встановлюється у договорі оренди між
орендодавцем (власником) та орендарем.

Разом з тим, згідно з п.288.1 ст.288 ПК
України, підставою для нарахування
орендної плати за земельну ділянку є
договір оренди такої земельної
ділянки.

Пунктом 288.5 ПК України встановлено,
розмір орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума платежу
не може бути меншою:

- для земель сільськогосподарського
призначення - розміру земельного
податку, що встановлюється цим
розділом;

- для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється цим
розділом.

Отже, положеннями ПК України
передбачено, що питання про
встановлення розміру орендної плати за
земельні ділянки державної або
комунальної власності вирішується за
згодою сторін договору оренди
земельної ділянки із закріпленням
розміру орендної плати в такому
договорі оренди, тому саме умови
договору (включаючи і умову щодо
розміру орендної плати) є обов'язковими
для виконання сторонами, при цьому
орендодавець має право вимагати
сплати, а орендар зобов'язаний
сплачувати орендну плату за
користування земельною ділянкою, що є
предметом такого договору, у
визначеному договорі розмірі.

Крім того, суд вважає за необхідне
акцентувати увагу на тому, що вимоги
пп.288.5.1 ПК України щодо мінімального
розміру орендної плати стосується
узгодження розміру орендної плати при
укладанні договору або ж при внесенні
змін до нього, але ніяк не можуть
вважатися зобов'язаннями орендаря,
встановленим ПК України, оскільки у
самому ПК України вказано, що підставою
для нарахування орендної плати є
договір, а не Кодекс.

При цьому, ні ПК України, ні іншими
нормативно-правовими актами не
передбачено зобов'язання орендаря
сплачувати орендну плату у розмірі, що
не відповідає розміру, визначеному в
договорі оренди, і сплачувати її в
більшому розмірі в разі законодавчої
зміни граничного розміру цієї плати до
внесення змін до самого договору
оренди. Натомість фіксування в ПК
України максимального та мінімального
розміру орендної плати лише значить, що
є законодавчо врегульований розмір
орендної плати, проте не значить його
автоматичного підвищення.

Відповідно до ч.2 ст.161 КАС України, при
виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний врахувати висновки
Верховного Суду України, викладені в
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1
ст.237 цього Кодексу.

Разом з тим, ч.1 ст.2442 КАС України
встановлено, що рішення Верховного
Суду України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковими для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що зазначені
норми права, та для всіх судів України.
Суди зобов'язані привести свою
практику у відповідність з рішеннями
Верховного суду України.

Так, в висновках Верховного суду
України, викладених у рішеннях по
справам №21-443а12 від 11.06.2013 р. та №21-166а13
від 11.06.2013 р., зазначено, що договір
оренди землі є цивільно-правовим, а
отже, йому притаманні такі ознаки, як
свобода договору, обов'язковість його
виконання сторонами тощо. Суб'єкт
владних повноважень, який не є
учасником договору, не може
здійснювати владні управлінські
функції шляхом втручання у відносини
сторін договору, але має право
контролювати належність виконання
умов договору та відповідність його
умов чинному законодавству України,
зокрема стежити, щоб такі умови не
суперечили інтересам суспільства. Якщо
ж договір пов'язаний зі сплатою
податків і, на думку суб'єкта владних
повноважень, спрямований на ухилення
від їх сплати, останній, за допомогою
адміністративних заходів,
уповноважений відновити публічний
порядок, хоча зміна розміру земельного
податку згідно із Законом №309-VI є
підставою для перегляду встановленого
розміру орендної плати шляхом внесення
відповідних змін до договору оренди
землі його учасниками, зазначене не
тягне автоматичні зміни орендної плати
та, відповідно, донарахування ДПІ суми
податкового зобов'язання з орендної
плати із застосуванням штрафних
санкцій за податковими
повідомленнями-рішеннями.

До аналогічних висновків щодо
відсутності підстав для автоматичної
зміни розміру плати у зв'язку зі зміною
законодавчо встановлених граничних
розмірів орендної плати Вищий
адміністративний суд України також
прийшов, зокрема в Постанові від 18.12.2013
р. у справі №К/9991/46401/11, в Ухвалі від
18.12.2013 р. у справі №К/9991/1286/11, в Постанові
від 14.08.2013 р. у справі №К/9991/30535/12, а також
в ряді інших судових рішень.

Більше того, суд приймає до уваги, що не
спростовано відповідачем, що
Дніпропетровська міська рада не
зверталась до позивача з вимогою
укласти додаткову угоду до договору
земельної ділянки, щодо збільшення
розміру орендної плати.

Крім того, в матеріалах справи наявне
рішення, що набрало законної сили,
Господарського суду м. Києва від 06.09.2011
р. по справі №2/258-57/186 за позовом
Дніпропетровського міжрайонного
природоохоронного прокурора, що
звернувся в інтересах держави в особі
Дніпропетровської міської ради до ПІІ
«МакДональдз Юкрейн ЛТД» про зміну
договору оренди земельної ділянки від
27.08.1999 р., яким у задоволенні позову
відмовлено.

Таким чином, враховуючи вищезазначене,
органи державної податкової служби як
контролюючі органи з питань
правильності визначення та сплати
податків мають право перевіряти
правильність визначення та сплати
орендної плати за земельні ділянки
державної і комунальної власності лише
на підставі договорів оренди таких
земельних ділянок (в даному випадку
Договору №1 та не наділені правом
вносити зміни до умов договору).

Враховуючи вищевикладене, суд
погоджується з доводами позивача, про
протиправне збільшення ПІІ
«МакДональдз Юкрейн ЛТД» грошового
зобов'язання з орендної плати з
юридичних осіб на загальну суму 795 820,32
грн., у зв'язку з чим податкове
повідомлення-рішення «Р» № від
31.01.2014 р. підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
Відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов висновку, що Відповідачем, як
суб'єктом владних повноважень,
спростовано доводи Позивача та
доведено правомірності своїх дій , а
отже суд дійшов висновку про наявність
підстав для відмови у задоволенні
позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на викладені обставин, суд
дійшов висновку про наявність підстав
для задоволення позову. Крім того,
відповідно до ст.94 КАС України,
відшкодовується в повному обсязі (487,20
грн.)

Водночас, згідно із ч.3 ст.4 Закону
України «Про судовий збір» під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов
висновку, що решта суми судового збору
(4 384,80 грн.) має бути стягнута з
відповідача, оскільки позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Керуючись положеннями ст.2, ст.17, ст.71,
ст.86, ст.158-163, ст.167, ст.254 КАС України, суд
-

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги Підприємства з
іноземними інвестиціями «МакДональдз
Юкрейн Лтд» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення «Р»
№ від 31.01.2014 р., прийнятого
Державною податковою інспекцією у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області.

3. Присудити на користь Підприємства з
іноземними інвестиціями «МакДональдз
Юкрейн Лтд» понесені судові витрати в
розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім)
грн. 20 коп. із видатків місцевого
бюджету м. Києва направлених на
асигнування діяльності Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

4. Зобов'язати відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України стягнути решту суми судового
збору у розмірі в розмірі 4 384 (чотири
тисячі триста вісімдесят чотири) грн. 80
коп. на розрахунковий рахунок №4007
у ГУ ДКСУ у місті Києві, код 38004897, МФО
820019, код класифікації доходів бюджету
22030001 із Державного бюджету України
шляхом їх безспірного списання із
рахунків Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області за рахунок бюджетних
асигнувань.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст.254 КАС України.
Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя

Б.В. Санін