Справа № 826/20837/13-а
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Амельохін
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

02 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Вівдиченко
Т.Р.,

Міщука М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Український
професійний банк» на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 03 лютого 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Публічного акціонерного товариства
«Український професійний банк» до
Державної реєстраційної служби
України, третя особа: Реєстраційна
служба Макарівського районного
управління юстиції Київської області
про визнання протиправним та
скасування рішення від 05.11.2013 р.,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство
«Український професійний банк»
звернулось до суду з позовом Державної
реєстраційної служби України, в якому
просило визнати неправомірними дії
відповідача; скасувати рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень на об'єкт нерухомого майна
від 05.11.2013р. №7604739; зобов'язати
відповідача здійснити реєстрацію
права власності ПАТ «Український
професійний банк» на об'єкт нерухомого
майна, а саме земельну ділянку
загальною площею 4.331га, що розташована
за адресою: Київська область,
Макарівський район, Ясногородська
сільська рада, цільове призначення
земельної ділянки - ведення
індивідуального садівництва,
кадастровий номер земельної ділянки
:03:022:0018.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 03
лютого 2014 року позов ПАТ «Український
професійний банк» задоволено частково,
визнані протиправними дії Державної
реєстраційної служби України щодо не
направлення Публічному акціонерному
товариству «Український професійний
банк» рішення про зупинення розгляду
заяви; визнане протиправним та
скасоване рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень на об'єкт нерухомого майна від
05.11.2013р. №7604739.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивач звернувся до
Київського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалене у
справі судове рішення скасувати та
постановити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не
з'явилися, причини неявки сторін суду
невідомі, про розгляд справи були
повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь в справі,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, відповідно до ч.1
ст.41 КАС України, не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши за матеріалами справи
наведені у апеляційній скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
14 серпня 2013 року позивачем до
Реєстраційної служби Макарівського
районного управління юстиції
Київської області подано заяву з
відповідними документами про
реєстрацію права власності на земельну
ділянку, розташована за адресою:
Київська область, Макарівський район,
Ясногородська сільська рада, цільове
призначення земельної ділянки -
ведення індивідуального садівництва,
кадастровий номер земельної ділянки
:03:022:0018.

05.11.2013р. державним реєстратором прав на
нерухоме майно прийнято рішення №7604739
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень на тій підставі, що
заявником у п'ятиденний строк не
усунено обставин, що були підставою для
прийняття рішення про зупинення
розгляду заяви.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з наступних мотивів,
з чим погоджується колегія суддів.

Відповідно до частини першої статті 24 З
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" № 1952-IV
передбачено, що у державній реєстрації
прав та їх обтяжень може бути
відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає
державній реєстрації відповідно до
цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень звернулася
неналежна особа;

4) подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону;

5-1) заяву про державну реєстрацію
обтяжень речових прав на нерухоме
майно щодо попереднього правонабувача
подано після державної реєстрації
права власності на таке майно за новим
правонабувачем;

5-2) заяву про державну реєстрацію
речових прав, похідних від права
власності, подано за відсутності
державної реєстрації права власності,
крім випадків, установлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-3) під час подання заяви про державну
реєстрацію права власності на
підприємство як єдиний майновий
комплекс, житловий будинок, будівлю,
споруду (їх окремі частини), що виникло
на підставі документа, за яким
правонабувач набуває також право
власності на земельну ділянку, не
подано заяву про державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку;

5-4) після завершення п'ятиденного
строку з дня отримання заявником
письмового повідомлення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав не усунено обставин, що були
підставою для прийняття такого
рішення;

5-5) заяву про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень під час вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном,
об'єктом незавершеного будівництва
подано не до нотаріуса, який вчинив
таку дію;

5-6) заяву про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень в електронній формі
подано особою, яка не є державним
кадастровим реєстратором або
державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи,
на підставі яких заявлене право та
обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем не надано суду доказів
прийняття та направлення позивачеві
рішення про зупинення розгляду заяви.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
обґрунтованість позовних вимог в
частині визнання неправомірними дії
відповідача та скасування рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень на об'єкт нерухомого майна
від 05.11.2013р. №7604739.

Стосовно позовних вимог щодо
зобов'язання відповідача здійснити
реєстрацію права власності ПАТ
«Український професійний банк» на
об'єкт нерухомого майна, а саме
земельну ділянку загальною площею
4.331га, що розташована за адресою:
Київська область, Макарівський район,
Ясногородська сільська рада, цільове
призначення земельної ділянки -
ведення індивідуального садівництва,
кадастровий номер земельної ділянки
:03:022:0018, судова колегія вважає
необхідних вказати наступне.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R
(80) 2 Комітету Міністрів державам-членам
стосовно реалізації адміністративними
органами влади дискреційних
повноважень від 11.03.1980 під дискреційним
повноваженням слід розуміти
повноваження, яке адміністративний
орган, приймаючи рішення, може
здійснювати з певною свободою розсуду
тобто, коли такий орган може обирати з
кількох юридично допустимих рішень те,
яке він вважає найкращим за даних
обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання вимог права,
інакше було б порушено принцип
розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень - єдиним критерієм
здійснення правосуддя є право. Тому
завданням адміністративного
судочинства завжди є контроль
легальності. Перевірка доцільності
переступає компетенцію
адміністративного суду і виходить за
межі завдання адміністративного
судочинства.

Отже, під дискреційним повноваженням
суд розуміє таке повноваження, яке
надає певний ступінь свободи
адміністративному органу при
прийнятті рішення, тобто, коли у межах,
які визначені законом,
адміністративний орган має можливість
самостійно (на власний розсуд) вибрати
один з кількох варіантів рішення.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, колегія суддів приходить до
висновку про неможливість втручання в
дискреційні повноваження суб'єкта
владних повноважень, а отже, не вбачає
правових підстав для задоволення
позовної вимоги щодо зобов'язання
відповідача здійснити реєстрацію
права власності.

Враховуючи все вищенаведене, судова
колегія погоджується з висновком суду
першої інстанції про обґрунтованість
частини позовних вимог.

За таких обставин підстав для
задоволення апеляційної скарги судова
колегія не вбачає.

Отже, судова колегія визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні
правові норми та встановлені
обставини, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про застосування
статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 196, 200, 205, 206 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Український
професійний банк» - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 03 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя
Гром Л.М.

Судді:
Вівдиченко Т.Р.

Міщук М.С.