Справа № 810/2222/14
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2014-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2014 року № 810/2222/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Виноградова
О.І., розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом споживчого товариства "УТФ" до
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

7 квітня 2014 р. до Київського
окружного адміністративного суду
звернулося споживче товариство "УТФ"
(далі - позивач) з позовом до
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області (далі - відповідач) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 11
липня 2013 р. № № , .

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що відповідач протиправно зробив
висновки про нікчемність правочинів,
які були укладені між позивачем та його
контрагентами: товариством з обмеженою
відповідальністю "Реал-К" (далі - ТОВ
"Реал-К"), приватним підприємством
"Далмата ЛТД" (далі -ПП " Далмата ЛТД "),
товариством з обмеженою
відповідальністю "Матадор" (далі - ТОВ
"Матадор"), приватним підприємством
"АТМ" (далі - ПП "АТМ"). Стверджує, що всі
укладені позивачем угоди були реальні
та виконані їх сторонами в повному
обсязі.

Відповідач позов не визнав, подав до
суду письмові заперечення, в яких у
задоволенні позову просив відмовити
посилаючись на те, що правочини між
позивачем та контрагентами ТОВ "Реал-К",
ПП " Далмата ЛТД ", ТОВ "Матадор", ПП "АТМ"
за період з 1 квітня по 31
грудня 2012 р. здійснені без мети
настання реальних наслідків.
Стверджує, що названі правочини є
нікчемними (т. 3 а.с. 2-4).

2 липня 2014 р. представниками
сторін було подано до суду письмові
клопотання про розгляд справи без їх
участі.

Розглянувши матеріали справи,
клопотання сторін, суд не знаходить
перешкод для розгляду справи та вважає
за можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження, без участі
повноважних представників сторін
відповідно до приписів ч. 4 ст. 122
КАС України за наявними в ній
матеріалами.

Суд, дослідивши наявні матеріали
справи, встановив таке.

29 лютого 2000 р. позивач зареєстрований
як юридична особа, що підтверджується
копією витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців серія АА № 568137 та
копією довідки з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України Серія АБ № 470347 (т. 3 а.с. 18-20, т. 2
а.с. 18 відповідно).

Основними видами діяльності позивача
за КВЕД-2010 є: торгівля автомобілями та
легковими автотранспортними засобами;
діяльність посередників у торгівлі
сільськогосподарською сировиною,
живими тваринами, текстильною
сировиною та напівфабрикатами;
діяльність посередників торгівлі
товарами широкого асортименту; оптова
торгівля зерном, необробленим тютюном,
насінням і кормами для тварин; оптова
торгівля молочними продуктами, яйцями,
харчовими оліями та жирами;
неспеціалізована оптова торгівля
продуктами харчування, напоями та
тютюновими виробами; оптова торгівля
текстильними товарами; оптова торгівля
сільськогосподарськими машинами й
устаткуванням; транспортне оброблення
вантажів; інша допоміжна діяльність у
сфері транспорту; купівля та продаж
власного нерухомого майна; надання в
оренду й експлуатацію власного чи
орендованого нерухомого майна;
діяльність у сфері права; діяльність у
сфері бухгалтерського обліку й аудиту;
консультування з питань оподаткування;
дослідження кон'юктури ринку та
виявлення громадської думки; надання в
оренду автомобілів і леккових
автотранспортних засобів.

У період з 11 по 13 червня 2013 р.
відповідачем було проведено
документальну невиїзну перевірку
позивача з питань правомірності
нарахування податку на додану вартість
та податку на прибуток підприємства
при здійсненні
фінансово-господарських операцій з ТОВ
"Реал-К", ПП " Далмата ЛТД ", ТОВ "Матадор",
ПП "АТМ" за період з 1 квітня по
31 грудня 2012 р., за результатами якої 20
червня 2013 р. було складено акт
перевірки № 626/22-00/30839403
(далі - акт перевірки № 626/22-00/30839403) (т. 1
а.с. 11-66).

У розділі "Висновок" названого акту
перевірки зазначено, що позивачем
порушено:

1) пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» від 3
квітня 1997 р. № 168/97 (із змінами та
доповненнями) п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198
Податкового Кодексу України від 2
грудня 2010 р. № 2755-IV (далі - ПК України), що
призвело заниження податку на додану
вартість в періоді, що перевірявся на
загальну суму 341 261 грн 00 грн., а саме по
періодам за: травень 2012 р. - 3361 грн 00
коп., червень 2012 р. - 6819 грн 00 коп., липень
2012 р. - 11 626 грн 00 коп., серпень 2012 р. - 52 310
грн 00 коп., вересень 2012 р. - 127 864 грн 00
коп., жовтень 2012 р. - 45 021 грн 00 коп.,
листопад 2012 p. - 94 260 грн 00 коп.

2) п. 138.1, п.п. 138.5.1 п. 138.5 ст. 138, п.п.139.1.9 п.
139.1 ст. 139.1 ПК України, що призвело до
заниження податку на прибуток
підприємства в періоді, що перевірявся
на загальну суму 358 360 грн 00 коп., в т.ч.
по перодам за: І-ІІ квартали 2012 р. на
суму 10 690 грн 00 коп.,
ІІ-ІІІ квартали 2012 р. - 212 113 грн 00 коп.,
ІІІ-ІV квартали 2012 р. - 358 360 грн
00 коп.

На підставі висновків акту № 626/22-00/30839403
перевірки відповідачем прийнято
податкові повідомлення-рішення.
Зокрема, від:

- 11 липня 2013 р. податкове повідомлення -
рішення № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання на загальну
суму 447 950 грн 00 коп., з якої за основним
платежем - 358 360 грн 00 коп., за штрафними
санкціями - 89 590 грн 00 коп. (далі -
податкове повідомлення-рішення №
) (т. 1 а.с. 9);

- 11 липня 2013 р. податкове повідомлення -
рішення № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання на загальну
суму 426 576 грн 00 коп., з якої за основним
платежем - 341 261 грн 00 коп., за штрафними
санкціями - 85 315 грн 00 коп. (далі -
податкове повідомлення-рішення №
) (т. 1 а.с. 10);

У зв'язку з тим, що позивач вважає
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення протиправними,
ним було подано даний адміністративний
позов до суду.

Спірні правовідносини
врегульовані ПК України.

Згідно з вимогами п. 138.2 ст. 138 ПК
України витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Платник податку для визначення
об'єкта оподаткування має право на
врахування витрат, підтверджених
документами, що складені нерезидентами
відповідно до правил інших країн.

Як убачається з п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст.
139 ПК України, не включаються до складу
витрат: витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Відповідно до вимог п. 198.2 ст. 198 ПК
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з
банківського рахунка платника податку
на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником
податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно з вимогами п. 198.3 ст. 198 ПК
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

- придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Як убачається з п. 187.9 ст. 187 ПК
України, датою виникнення податкових
зобов'язань виконавця довгострокових
договорів (контрактів) є дата фактичної
передачі виконавцем результатів робіт
за такими договорами (контрактами).

Для цілей цього пункту
довгостроковий договір (контракт) - це
будь-який договір на виготовлення
товарів, виконання робіт, надання
послуг з довготривалим (більше одного
року) технологічним циклом виробництва
та якщо договорами, які укладені на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапного їх здавання.

Відповідно до вимог абз. 1, 2 п. 198.6
ст. 198 ПК України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими п.
201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 200.1 ст. 200 ПК України
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до вимог п. 200.3 ст. 200 ПК
України при від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Як убачається з п. 200.4 ст. 200 ПК України,
якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Згідно з вимогами п. 201.4 ст. 201 ПК України
податкова накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця.

Як убачається з п. 201.6 ст. 201 ПК
України, податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Відповідно до вимог п. 201.12 ст. 201 ПК
України у разі ввезення товарів на
митну територію України документом, що
посвідчує право на віднесення сум
податку до податкового кредиту,
вважається митна декларація, оформлена
відповідно до вимог законодавства, яка
підтверджує сплату податку. Для
операцій з постачання послуг
нерезидентом на митній території
України документом, що посвідчує право
на віднесення сум податку до
податкового кредиту, вважається
податкова накладна, податкові
зобов'язання за якою включені до
податкової декларації попереднього
періоду.

Наявні матеріали справи свідчать, що
відповідачем було поставлено під
сумнів фінансово - господарську
діяльність позивача, зокрема,
реальність господарських операцій з
контрагентами - ТОВ "Реал-К", ПП " Далмата
ЛТД ", ТОВ "Матадор", ПП "АТМ" та зроблено
висновок, що господарські операції між
ними були фіктивними правочинами.

Проте, даний висновок суд вважає
помилковим з таких підстав.

1. Стосовно господарських відносин
позивача з ТОВ "Матадор" судом
встановлено таке.

15 травня 2012 р. між позивачем
(замовником) та ТОВ "Матадор"
(виконавцем) було укладено договір на
надання інформаційно-консультаційних
послуг № 15 (далі - договір № 15)
(т. 1 а.с. 184 - 185).

Згідно з п. 1.1 п. 1 названого договору
замовник доручив, а виконавець взяв на
себе зобов'язання надати послуги, а
саме: інфомаційно-консультативні
послуги з питань комерційної
діяльності щодо купівлі-продажу
зернових культур на території України;
інформаційно-консультаційні послуги
щодо наявності покупців
(постачальників)
сільськогосподарської продукції на
території України та за її межами;
маркетингові дослідження ринку
сільськогосподарської продукції на
території України;
інформаційно-консультаційні послуги
щодо дотримання вимог податкового
законодавства України; інші
інформаційно-консультаційні послуги.

Відповідно до п.п. 1.2 п. 1 названого
договору кількість, асортимент,
одиниця виміру та ціна одиниці виміру,
строки та умови поставки товару
визначалися у специфікаціях.

На виконання договору № 15 ТОВ "Матадор"
позивачем суду було надано такі докази
(оригінали для огляду та копії для
долучення до матеріалів справи):

1) рахунки - фактури від 17 травня, 8, 13, 14,
22 червня, 5 липня, 8 серпня 2012 р.
(т. 1 а.с. 186 - 189);

2) акти прийому - передач
інформаційно-консультаційних послуг
від 17, 25, 28, 31 травня, 8, 13, 14, 22 червня, 5, 7,
16, 19 липня, 8, 27, 28 серпня, 10, 14, 18, 20, 24, 25, 29,
30 вересня, 3, 15, 18, 22, 25, 29 жовтня 2012 р. (т. 1
а.с. 190 - 218).

3) податкові накладні від 17, 25, 28, 31
травня, 8, 13, 14, 22 червня, 5, 7, 16, 19 липня, 8,
27, 28 серпня, 10, 14, 18, 20, 24, 25, 29, 30 вересня, 3,
15, 18, 22, 25, 29 жовтня 2012 р. (т. 1
а.с. 219 - 247).

Зазначені документи підписані
посадовою особою ТОВ " Матадор ",
завірені печаткою цього підприємства
та свідчать, що ТОВ " Матадор " було
виконано для позивача послуги,
визначені договором № 15.

На підтвердження факту розрахунку за
надані ТОВ " Матадор " послуги позивачем
надано копії банківських виписок від 22,
29, 31 травня, 13 червня, 5, 7, 16, 17, 23 липня,
9, 27, 28 серпня, 14, 20, 21 вересня, 1, 19,
28, 26, жовтня, 1, 9, 26, 27 листопада 2012 р., які
завірені печаткою акціонерного
товариства "Укрексімбанк" (т. 2 а.с. 161, 164,
175, 176, 178, 179, 194, 196, 198, 210, 218, 219, 226, 227, 229-231,
237, 239-241, 243).

Крім того, судом враховано, що на дату
укладення та виконання договору
№ 15 у розпорядженні позивача були
документи на підтвердження державної
реєстрації ТОВ "Матадор", зокрема,
копія витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців серія АД № 511921 та
копія довідки з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України Серія АА № 448341, згідно з якими
названий контрагент зареєстрований як
юридична особа 12 грудня 2001 р. (т. 1 а.с. 181,
т. 2 а.с. 39-41 відповідно).

Судом встановлено, що у подальшому, на
підставі наданих ТОВ "Матадор"
інформаційно - консультаційних послуг,
позивачем було укладено договори
поставки товарів з товариствами з
обмеженою відповідальністю «Амат
Херсон», «Альфа Насіння»,
«УкрОліяПром», приватними
підприємствами «Вторметекспорт»,
«Гамма Плюс», фермерським
господарством «ЛАНАГРОПРОД»,
селянським (фермерським) господарством
«Фермер», малим підприємством
«Квадро», публічним акціонерним
товариством «УІФК Агро»,
сільськогосподарськими товариствами з
обмеженою відповідальністю «Єрківці
2», «Україна».

Дана обставина підтверджується
наданими позивачем суду договорами (т. 4
а.с. 15-41).

2. Стосовно господарських відносин
позивача з ТОВ "Реал-К" судом
встановлено таке.

7 серпня 2012 р. між позивачем (замовником)
та ТОВ "Реал-К" (перевізником) було
укладено договір на
транспортно-експедиторські послуги № 7
(далі - договір № 7) (т. 1
а.с. 97-98).

Згідно з пп. 1.1 п. 1 названого договору
перевізник взяв на себе зобов'язання
здійснити транспортне обслуговування
вантажів автомобільним транспортом по
території України, а замовник -
оплатити у повному обсязі вартість
наданих перевізником послуг і витрат.

Відповідно до пп. 3.2 п. 3 зазначеного
договору кількість перевезеного
вантажу визначалась по
товарно-транспортним накладним, або
шляховими листами службового
автомобіля, а також в актах виконаних
робіт, оформлених на відвантаження
вантажу.

На виконання договору № 7 ТОВ "Реал-К"
позивачем суду було надано такі докази
(оригінали для огляду та копії для
долучення до матеріалів справи):

1) рахунки-фактури від 9 та 21 серпня 2012 р.
№ № СФ-0000004, СФ-0000015 відповідно (т. 1 а.с.
99,100 відповідно).

2) акти здачі-прийняття робіт від 9, 13, 15,
16, 17, 20, 21, 30 серпня 2012 р., (т. 1
а.с. 101-109);

3) товаро-транспортні накладні від 8, 9, 11,
13, 14, 15,16, 17, 21, 22 серпня 2012 р. (т. 1
а.с. 110-145);

4) податкові накладні від 9, 13, 15, 16, 17, 20,
21, 30 серпня 2012 р.,
(т. 1 а.с. 146-154).

Зазначені документи підписані
посадовою особою ТОВ "Реал-К", завірені
печаткою цього підприємства та
свідчать, що ТОВ "Реал-К" було виконано
для позивача роботи, визначені
договором № 7.

На підтвердження факту розрахунків за
виконані ТОВ "Реал-К" роботи, позивачем
надано копії банківських виписок від 15,
17, 20, 21, 27 серпня 2012 р., які завірені
печаткою акціонерного товариства
"Укрексімбанк" (т. 2 а.с. 101-104).

Крім того, судом враховано, що на дату
укладення та виконання договору № 7 у
розпорядженні позивача були документи
на підтвердження державної реєстрації
ТОВ "Реал-К", зокрема, копія
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців серія АД № 568137 та копія
довідки з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
Серія АА № 597841, згідно з якими названий
контрагент зареєстрований як юридична
особа 27 липня 2006 р. (т. 1 а.с. 94, т. 2 а.с. 89-91
відповідно).

3. Стосовно господарських відносин
позивача з ПП "АТМ" судом встановлено
таке.

7 вересня 2012 р. між позивачем (покупцем)
та ПП "АТМ" (постачальником) було
укладено договір на постачання
сільськогосподарської продукції № 7
(далі - договір № 7) (т. 1 а.с. 72-74).

Згідно з п.п.1.1 п. 1 постачальникник
зобов'язався передати, а покупець -
сплатити та прийняти
сільськогосподарську продукцію.

Відповідно до п. 2 названого договору
кількість, найменування, одиниця
виміру та ціна одиниці виміру, строки
та умови поставки товару визначалися у
специфікаціях.

На виконання договорів № 7 ПП "АТМ"
позивачем суду було надано такі докази
(оригінали для огляду та копії для
долучення до матеріалів справи):

1) специфікації від 7 вересня 2012 р. (т. 1
а.с. 75-77);

2) рахунки-фактури від 24, 25, 30 вересня, 3
жовтня 2012 р. (т. 1 а.с. 78-82);

3) накладні від 24, 25, 30 вересня, 3 жовтня
2012 р. (т. 1 а.с. 78-82);

4) товарно-транспортні накладні від 24, 25,
30 вересня, 3 жовтня 2012 р.
(т. 1 а.с. 83-87);

5) податкові накладні від 24, 25, 30
вересня, 3 жовтня 2012 р. (т. 1 а.с. 83-87);

Зазначені документи підписані
посадовою особою ПП "АТМ", завірені
печаткою цього підприємства та
свідчать, що ПП "АТМ" було виконано для
позивача роботи, визначені договором №
7.

На підтвердження факту розрахунку за
надані ПП "АТМ" послуги позивачем
надано копії банківських виписок від 25,
26 вересня, 4, 5, 15 жовтня 2012 р. які
завірені печаткою акціонерного
товариства "Укрексімбанк" (т. 2 а.с. 210,
211, 216, 217, 221).

Крім того, судом враховано, що на дату
укладення та виконання договору
№ 7 у розпорядженні позивача були
документи на підтвердження державної
реєстрації ПП "АТМ", зокрема,
копія витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців серія АД № 511801 та
копія довідки з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України Серія АА № 533385, згідно з якими
названий контрагент зареєстрований як
юридична особа 12 грудня 2001 р. (т. 1 а.с. 69,
т. 2 а.с. 121-123 відповідно).

Судом встановлено, що у подальшому
куплений позивачем товар, а саме, сою
позивачем було продано товариствам з
обмеженою відповідальністю
"Північтрансагро" та «Агропромислова
група» (далі - ТОВ "Північтрансагро", ТОВ
" Агропромислова група ") на виконання
договорів поставки від 19 та 21 вересня
2012 р. № № ПТА12-1909/61,
АПГ12-2109/62 відповідно (т. 2 а.с. 127-129, 139-141
відповідно).

Дана обставина підтверджується
наданими позивачем суду документів, а
саме:

- накладними від 24, 25, 30 вересня, 3 жовтня
2012 р. № № 3, 32, 33, 47 (т. 2 а.с. 131,
132, 143, 144 відповідно);

- рахунком - фактурою від 25 вересня 2012 р.
№ 33 (т. 2 а.с. 133).

- податковими накладними від 24, 25,
30 вересня, 3 жовтня 2012 р. № № 3, 32, 33, 47
відповідно (т. 2 а.с. 134, 135, 145, 146
відповідно).

Оплата ТОВ "Північтрансагро", ТОВ "
Агропромислова група " купленого у
позивача товару підтверджується
банківськими виписками від 22 січня, 5
лютого, 14, 27 березня, 4, 11, 30 квітня 2013р.,
які завірені печаткою акціонерного
товариства "Укрексімбанк" (т. 2 а.с. 211-212,
214, 216).

4. Стосовно господарських відносин
позивача з ПП "Далмата ЛТД" судом
встановлено таке.

11 жовтня 2012 р. між позивачем (покупцем)
та ПП "Далмата ЛТД" (постачальником)
було укладено договір поставки № 11
(далі - договір № 11) (т. 1 а.с. 162-164).

Згідно з п.п. 1.1 п. 1 названого договору
постачальникник зобов'язався передати,
а покупець - сплатити та прийняти
сільськогосподарську продукцію.

Відповідно до п. 2 названого договору
кількість, найменування, одиниця
виміру та ціна одиниці виміру, строки
та умови поставки товару визначалися у
специфікації.

На виконання договору № 11 ПП "Далмата
ЛТД" позивачем суду було надано такі
докази (оригінали для огляду та копії
для долучення до матеріалів справи):

1) специфікацію від 29 жовтня 2012 р. (т. 1
а.с. 165);

2) рахунки-фактури від 1, 4, 6 листопада 2012
р. (т. 1 а.с. 166-168);

3) товаро-транспортні накладні від 1, 4, 6
листопада 2012 р. (т. 1 а.с. 172-176);

4) податкові накладні від 1, 4, 6
листопада 2012 р. (т. 1 а.с. 177-179);

5) видаткові накладні 1, 4, 6 листопада 2012
р. (т. 1 а.с. 169-171).

Зазначені документи підписані
посадовою особою ПП "Далмата ЛТД",
завірені печаткою цього підприємства
та свідчать, що ПП "Далмата ЛТД" було
виконано для позивача роботи,
визначені договором № 11.

На підтвердження факту розрахунків за
виконані ПП "Далмата ЛТД" роботи,
позивачем надано копії банківських
виписок від 5, 6, 9 листопада 2012 р., які
завірені печаткою акціонерного
товариства "Укрексімбанк" (т. 2 а.с. 230, 232).

Крім того, судом враховано, що на дату
укладення та виконання договору № 11 у
розпорядженні позивача були документи
на підтвердження державної реєстрації
ПП "Далмата", зокрема,
копія витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців серія АД № 511919 та
копія виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців Серія ААВ № 733349,
згідно з яким названий контрагент
зареєстрований як юридична особа 16
березня 2007 р. (т. 1 а.с. 159, т. 2
а.с. 58-60 відповідно).

Судом встановлено, що у подальшому
куплений позивачем у ПП "Далмата ЛТД"
товар, а саме, сою, позивачем було
продано товариству з обмеженою
відповідальністю "Альфред С. Топфер
Інтернешенал (Україна)" (далі - ТОВ "АСТІ
Україна") на виконання договору від
22 жовтня 2012 р. № 510/1-083104
(т. 2 а.с. 48).

Дана обставина підтверджується
наданими позивачем суду документів, а
саме:

- рахунками-фактури від 1, 3, 6 листопада
2012 р. № 1, 3, 5 (т. 2 а.с. 51-53 відповідно);

- накладними від 1, 4, 6 листопада 2012 р. № 1,
4, 5 (т. 2 а.с. 51-53 відповідно);

- податковими накладними від 1, 4, 6
листопада 2012 р. № 1, 4, 5 (т. 2 а.с. 54-56
відповідно).

Оплата товару, купленого ТОВ "АСТІ
Україна" у позивача, підтверджується
банківськими виписками від 2, 5, 7
листопада 2012 р., які завірені печаткою
акціонерного товариства "Укрексімбанк"
( т. 2 а.с. 228-230).

На підставі викладено суд дійшов
висновку, що:

- укладення та виконання
позивачем договорів з ТОВ "Реал-К", ПП "
Далмата ЛТД ", ТОВ "Матадор", ПП "АТМ"
дійсно мали місце та були вчинені з
метою здійснення господарської
діяльності;

- виконання сторонами названих
договорів призвело до зміни майнового
стану позивача;

- на дату укладення та виконання
позивачем названих договорів у нього
не було сумніву стосовно дійсності
реєстрації та господарської
діяльності ТОВ "Реал-К",
ПП " Далмата ЛТД ", ТОВ "Матадор", ПП
"АТМ", що підтверджується наявними у
матеріалах справи копіями витягів з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України та
копіями свідоцтв про державну
реєстрацію юридичної особи.

Наведене свідчить про реальність
укладення та виконання договорів,
укладених між позивачем та ТОВ "Реал-К",
ПП " Далмата ЛТД ", ТОВ "Матадор", ПП "АТМ".

Крім того, судом не може бути
взято до уваги посилання представника
відповідача на акти перевірки від 21
грудня 2012 р. та 17 січня 2013 р. № №
7198/22-4/24606641, 7200/224/31820299, 43/22-225/34992750,
оскільки, дані акти жодним чином не
стосується господарських відносин між
позивачем та ТОВ "Реал-К", ПП " Далмата
ЛТД ", ТОВ "Матадор", ПП
"АТМ" (т. 3 а.с. 100-173).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте, відповідачем не доведено
належними та достатніми доказами
фактів безпідставного чи
неправомірного формування позивачем
податкового кредиту та не надано суду
доказів, які б спростовували надані
позивачем докази.

З урахуванням викладеного суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, а податкове
повідомлення-рішення №
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 9, 69 - 72, 158 - 163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби
від 11 липня 2013 р. № № , .

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "УТФ" сплачений ним
судовий збір у сумі у сумі 487 (чотириста
вісімдесят сім) грн 20 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Виноградова О.І.