Справа № 2а-17/11
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2014 р. м. Київ
К/800/32846/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівМороз Л.Л. Стрелець
Т.Г. секретар судового засідання
Носенко Л.О.,

за участі третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у касаційному порядку у
відкритому судовому засіданні у залі
суду адміністративну справу за позовом
ОСОБА_5 до Городоцької міської ради
Львівської області, третя особа -
ОСОБА_4 про скасування рішення за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 03 квітня 2013
року

в с т а н о в и л а :

У серпні 2010 року ОСОБА_5 у Городоцькому
районному суді Львівської області
пред'явив позов до Городоцької міської
ради Львівської області, третя особа -
ОСОБА_4 про скасування рішення.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що за його будинком значиться
земельна земельна ділянка довжиною 33,50
м та шириною 18,15 м, яка призначена для
його обслуговування.

ОСОБА_4, яка є землекористувачем
суміжної земельної ділянки, встановила
бетонний стовп на його земельній
ділянці в районі воріт, внаслідок чого
змістила межу у сторону його ділянки на
15 см та створила перешкоди та
незручності у відкритті воріт.

Рішенням Городоцької міської ради
Львівської області від 22 листопада 2007
року № 885 "Про земельний спір і передачу
у власність гр. ОСОБА_5
земельної ділянки по АДРЕСА_1"
затверджено межу між його земельною
ділянкою та земельною ділянкою ОСОБА_4
по існуючій межі і передано йому у
власність земельну ділянку площею 0,0642
га для обслуговування житлового
будинку та господарських споруд.

Іншим рішенням Городоцької міської
ради Львівської області від 22
листопада 2007 року № 884 "Про земельний
спір і передачу у власність
гр. ОСОБА_4 земельної ділянки по
АДРЕСА_1" також вирішено затвердити
межу між земельними ділянками по
існуючій межі та передати
ОСОБА_4 у власність земельну ділянку
площею 0,06 га для обслуговування
будинку та господарських споруд.

На підставі вказаного рішення органу
місцевого самоврядування ОСОБА_4
видано Державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,0605 га.

При підготовці до оформлення Держаного
акту на земельну ділянку зовнішні межі
земельної ділянки, яка передана у
власність ОСОБА_4, із ним, як суміжним
землекористувачем, не були узгоджені.

Також не було враховано рішення
Городоцького районного суду
Львівської області щодо вирішення
земельного спору, яким було визначено,
що ширина його земельної ділянки
становила 18,15 м.

Вважає, що вказане рішення прийнято з
порушенням чинного законодавства та є
таким, що порушує його право
користування земельною ділянкою.

З урахуванням уточнень до позовних
вимог просив скасувати рішення
Городоцької міської ради Львівської
області від 22 листопада 2007 року № 884
"Про земельний спір і передачу у
власність гр. ОСОБА_4 земельної ділянки
по

АДРЕСА_1".

Постановою Городоцького районного
суду Львівської області від 17 жовтня 2011
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 03 квітня 2013
року апеляційну скаргу ОСОБА_5
задоволено.

Постанову Городоцького районного суду
Львівської області від 17 жовтня 2011 року
скасовано.

Прийнято нову постанову, якою
адміністративний позов
ОСОБА_5 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Городоцької міської ради
Львівської області від 22 листопада 2007
року № 884 "Про земельний спір і передачу
у власність гр. ОСОБА_4 земельної
ділянки по АДРЕСА_1".

Посилаючись на порушення апеляційним
судом норм матеріального та
процесуального права, ОСОБА_4 оскаржила
його рішення у касаційному порядку. У
касаційній скарзі просить постанову
суду апеляційної інстанції скасувати
та залишити в силі постанову
Городоцького районного суду
Львівської області від 17 жовтня 2011
року.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
огляду на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з матеріалами справи предметом
спору у цій справі є правомірність
рішення Городоцької міської ради
Львівської області від 22 листопада 2007
року № 884 "Про земельний спір і передачу
у власність гр. ОСОБА_4 земельної
ділянки по АДРЕСА_1".

Суди у відповідності із вимогами
частини третьої статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
повинні були перевірити чи оскаржуване
рішення прийнято на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, безсторонньо,
добросовісно, розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації, пропорційно, тобто з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілям, на досягнення яких спрямоване це
рішення (дія) тощо, та в залежності від
встановленого - вирішити спір.

За приписами статті 12 Земельного
кодексу України до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст належить, зокрема:
розпорядження землями територіальних
громад, передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб та у
користування із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно із статтею 40 Цього ж Кодексу
громадянам України за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування можуть передаватися
безоплатно у власність або надаватися
в оренду земельні ділянки для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
гаражного будівництва в межах норм,
визначених цим Кодексом. Понад норму
безоплатної передачі громадяни можуть
набувати у власність земельні ділянки
для зазначених потреб за
цивільно-правовими угодами.

Частиною другою статті 120 Земельного
кодексу України передбачено, що якщо
житловий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці,
наданій у користування, то в разі їх
відчуження до набувача переходить
право користування тією частиною
земельної ділянки, на якій вони
розміщені, та частиною ділянки, яка
необхідна для їх обслуговування.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були
надані земельні ділянки у користування
у АДРЕСА_1 відповідно до рішень
виконавчого комітету Городоцької
міської ради депутатів трудящих від 27
квітня 1967 року № 85 та від 11 травня 1967
року № 98 відповідно. Розмір обох
земельних ділянок становив по 0,06 га.,
вони мали прямокутну форму, довжина
сторін 33,30 м. та ширина - 18,0 м.

На підставі рішення виконавчого
комітету Городоцької міської ради від
12 грудня 1991 року № 571 ОСОБА_5 видано
свідоцтво на право особистої власності
на житловий будинок в АДРЕСА_2.

ОСОБА_4 набула право власності на
житловий будинок у АДРЕСА_2 на підставі
договору дарування ОСОБА_7 13 лютого 1998
року, який зареєстрований приватним
нотаріусом Городоцького районного
нотаріального округу.

Рішенням виконавчого комітету
Городоцької міської ради народних
депутатів від 14 грудня 1995 року № 803
ОСОБА_7 було вирішено передати у
власність земельну ділянку біля цього
ж будинку у розмірі 0,06 га.

Доказів того, що ОСОБА_7 реалізувала
своє право на приватизацію земельної
ділянки у справі немає.

Між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник земельний
спір з приводу межі між земельними
ділянками, які у них перебували у
користуванні й використовувалися для
обслуговування житлових будинків та
господарських будівель.

Даний спір був вирішений рішеннями
Городоцької міської ради Львівської
області від 22 листопада 2007 року № 884 та
№ 885 "Про земельний спір і передачу у
власність гр. ОСОБА_4 земельної ділянки
по АДРЕСА_1" та "Про земельний спір і
передачу у власність гр. ОСОБА_5
земельної ділянки по АДРЕСА_1"
відповідно. Згідно із цими рішеннями
затверджено межу земельних ділянок
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по існуючій межі і
передано у власність для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд земельні ділянки:
ОСОБА_4 площею 0,06 га та ОСОБА_5 площею
0,0642.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, та, задовольняючи позов
ОСОБА_5, суд апеляційної інстанції
виходив із неправомірності
оскаржуваного рішення органу
місцевого самоврядування, оскільки
існуюча межа між земельними ділянками
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 була зміщена в сторону
земельної ділянки першого та не
відповідає даним кадастрових планів
земельних ділянок у АДРЕСА_2, згідно із
яким розмір земельної ділянки, яка
перебуває у користуванні ОСОБА_5,
становить 33,55х18,15 м.

Такий правовий висновок суду
апеляційної інстанції у цій справі є
помилковим з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статтею 118
Земельного кодексу України громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває в його
користуванні, подає заяву до сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.
Рішення органами виконавчої влади чи
органами місцевого самоврядування
щодо приватизації земельних ділянок
приймається у місячнмй строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

ОСОБА_4, маючи намір приватизувати
земельну ділянку біля належного їй
житлового будинку у АДРЕСА_1,
звернулася до Городоцької міської ради
Львівської області із відповідною
заявою.

Площа та розмір земельної ділянки, яка
раніше була надана для обслуговування
житлового будинку у АДРЕСА_1, визначені
планом земельної ділянки, згідно з яким
її площа має становити 0,06 га, а ширина
по всій її довжині 18 м.

Межі та конфігурація цієї земельної
ділянки визначені проектним
підприємством по фактичному
користуванні при виготовленні
технічної документації із землеустрою
щодо складання Державного акту на
право приватної власності на землю.

ОСОБА_5 вважає, що орган місцевого
самоврядування прийняв рішення № 884
щодо надання у власність ОСОБА_4
земельної ділянки без урахування його
права на користування земельною
діляною розмірами 33,55х18,15 м.

Проте, будь-яких доказів на
підтвердження цих обставин він не
надав.

Так, у справі відсутні копії будь-яких
рішень органу місцевого
самоврядування щодо збільшення
розміру земельної ділянки, яка
перебувала у користуванні ОСОБА_5, за
винятком рішення про передачу йому
земельної ділянки у власність. Дані
кадастрового плану земельної ділянки
відображають лише фактичне
користування ним земельною ділянкою,
але не можуть бути підставою для
зменшення розміру земельної ділянки
ОСОБА_4

Крім того, на момент прийняття рішення
не було такого, що перебувало у
законній силі, судового рішення, на яке
вказує ОСОБА_5 в обґрунтування позову.

Тому, він не може посилатися на
порушення його права користування
земельною ділянкою у розмірах 33,55х18,15 м.

Також ОСОБА_5 не надав й доказів того, що
суб'єкт владних повноважень при
прийнятті оскаржуваного рішення не
дотримався вимог законодавства щодо
процедури прийняття рішень.

Згідно з частиною першою статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судові рішення повинні бути
законними і обґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції не виконав
вимог вказаного процесуального
законодавства, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення, яке підлягає скасуванню. Разом
з тим, суд першої інстанції правильно
вирішив спір, його рішення є законним і
обґрунтованим, але помилково скасоване
рішенням суду апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 03 квітня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
Городоцької міської ради Львівської
області, третя особа - ОСОБА_4 про
скасування рішення скасувати та
залишити в законній силі постанову
Городоцького районного суду
Львівської області від 17 жовтня 2011
року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді
Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Стрелець Т.Г.