Справа № 826/1190/14
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1190/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

01 липня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі
за участю: представника позивача
представника відповідачаБорисюк Л.П.,
Петрика І.Й., Собківа Я.М. Чайка О.С.
Скопича Ю.В. Вавілової Н.З.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства
«Укргазвидобування» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 20 березня 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Укргазвидобування» до
Територіальної державної інспекції
праці у м. Києві про визнання
протиправним та скасування припису №
26-10-28/75-28 від 27.01.2014, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2014 року Публічне акціонерне
товариство «Укргазвидобування»
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
позовом до Територіальної державної
інспекції праці у м. Києві в якому
просило визнати протиправним та
скасувати припис від 27.01.2014 № 26-10-28/75-28.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 20
березня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Протокольною ухвалою суду було
залучено до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_7.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
27.01.2014 на підставі направлення на
проведення перевірки № 77 від 20.01.2014
Територіальною державною інспекцією
праці у місті Києві проведено
перевірку додержання суб'єктами
господарювання законодавства про
працю та загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

За результатами проведеної перевірки
Територіальною державною інспекцією
праці у місті Києві складено акт
перевірки № 26-10-28/75 від 27.01.2014 на
підставі якого останнім винесено
припис № 26-10-28/75-28 від 27.01.2014, яким
приписано ПАТ «Укргазвидобування»
дотримуватись вимог частини 4 статті 97
Кодексу законів про працю України та в
строк до 27.02.2014 з дня одержання припису
письмово проінформувати про вжиті
заходи та надати підтверджуючі
матеріали щодо його виконання.

Актом перевірки встановлено, що при
звільненні працівника зі скороченням
штату працівників (частина 1 статті 40
Кодексу законів про працю України) не
була виплачена вихідна допомога у
розмірах, передбачених пунктом 2.6
Галузевої угоди між Міністерством
енергетики та вугільної промисловості
України, Національною акціонерною
компанією «Нафтогаз України» і
Профспілкою працівників нафтової і
газової промисловості України на 2012-2014
роки (далі - Галузева угода).

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів
виходить з наступного.

Згідно ст. 10 Кодексу законів про працю
України (далі - КЗпП України),
колективний договір укладається на
основі чинного законодавства,
прийнятих сторонами зобов'язань з
метою регулювання виробничих, трудових
і соціально-економічних відносин і
узгодження інтересів трудящих,
власників та уповноважених ними
органів.

Відповідно до ст. 18 КЗпП України,
положення колективного договору
поширюються на всіх працівників
підприємства, установи, організації
незалежно від того, чи є вони членами
професійної спілки, і є обов'язковими
як для власника або уповноваженого ним
органу, так і для працівників
підприємства, установи, організації.

Положеннями ч.ч. 2, 4 ст. 97 КЗпП України
встановлено, що форми і системи оплати
праці, норми праці, розцінки, тарифні
сітки, ставки, схеми посадових окладів,
умови запровадження та розміри
надбавок, доплат, премій, винагород та
інших заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами, установами,
організаціями самостійно у
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною та
галузевими (регіональними) угодами.

Власник або уповноважений ним орган чи
фізична особа не має права в
односторонньому порядку приймати
рішення з питань оплати праці, що
погіршують умови, встановлені
законодавством, угодами, колективними
договорами.

Так, матеріали справи містять
колективний договір на 2012-2014 роки,
укладений між роботодавцем в особі
керівника Дочірньої компанії
«Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз
України» і працівниками Дочірньої
компанії «Укргазвидобування» НАК
«Нафтогаз України» в особі об'єднаного
профкому ДК «Укргазвидобування», який
зареєстровано УАСЗН Шевченківської
РДА 27.12.2011 № 633.

Згідно п. 4.1 Колективного договору,
форми і системи оплати праці, норми
праці, розцінки, тарифні сітки, схеми
посадових окладів, умови запровадження
та розміри всіх видів надбавок, доплат,
премій, винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються в
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених чинним
законодавством, Генеральною та
Галузевою угодами та в межах наявних
коштів.

Відповідно до пункту 2.6 Галузевої
угоди, укладеної між Міністерством
енергетики та вугільної промисловості
України, Національною акціонерною
компанією «Нафтогаз України» і
Профспілкою працівників нафтової і
газової промисловості України на 2012-2014
роки, передбачено, що працівникам,
вивільнених у зв'язку з ліквідацією або
реорганізацією підприємства,
скороченням чисельності чи штату
працівників, крім вихідної допомоги,
передбаченої чинним законодавством, за
рахунок коштів підприємства
виплачується допомога, що
встановлюється колективним договором,
залежно від загального стажу роботи на
підприємствах галузі, але не менше:
жінкам зі стажем роботи: до 7
років-місячного середнього заробітку;
від 7 до 12 років - двомісячного
середнього заробітку; понад 12 років -
тримісячного середнього заробітку.
Чоловікам зі стажем роботи: до 10
років-місячного середнього заробітку;
від 10 до 15 років - двомісячного
середнього заробітку; понад 15 років -
тримісячного середнього заробітку.

Відповідно до змін внесених до
колективного договору на 2012-2014 роки,
які прийняті на спільному засіданні
адміністрації ПАТ «Укргазвидобування»
та об'єднаного профспілкового комітету
«Укргазвидобування» 05.03.2013, відповідно
до яких у зв'язку з реорганізацією ДК
«Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз
України», внесено зміни до тексту
Колективного договору у відповідних
відмінках наступні слова: «Дочірня
компанія «Укргазвидобування»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» на «Публічне
акціонерне товариство
«Укргазвидобування»; ДК
«Укргазвидобування» на ПАТ
«Укргазвидобування»; ДК
«Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз
України» на ПАТ «Укргазвидобування»;
«Компанія» на «Товариство» «Директор»
на «Голова Правління». Зміни до пункту
4.1 Колективного договору не вносились.

Крім цього, матеріали справи містять
копію Статуту ПАТ «Укргазвидобування»,
у п. 1.2 якого зазначено, що Товариство є
правонаступником усіх майнових та
немайнових прав та обов'язків ДК
«Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз
України».

Таким чином, доводи позивача про те, що
положення галузевої угоди не є
обов'язковими для позивача та на нього
не поширюються спростовується
вищевикладеним.

Щодо питання виплати заробітної плати
на наступний день після звільнення, то
відповідно до ст. 116 КЗпП України, при
звільненні працівника виплати всіх
сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення. Якщо
працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня
після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок. Про
нараховані суми, належні працівникові
при звільненні, власник або
уповноважений ним орган повинен
письмово повідомити працівника перед
виплатою зазначених сум.

Так, перевіркою встановлено, що
відповідно до наказу № 91-К від 25.11.2013
ОСОБА_8 звільнено з займаної посади у
зв'язку зі скороченням штату
працівників та відмовою від
переведення на іншу роботу, пункт 1
статті 40 Кодексу законів про працю
України.

Відповідно до розрахункового листка за
листопад 2013 року, розрахунок з ОСОБА_8
проведено не в день його звільнення
25.11.2013, а 26.11.2013 та допомогу, передбачену
вищевказаною угодою в день звільнення
та на момент проведення перевірки не
виплачено.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду,
що оскаржуваний припис Територіальної
державної інспекції з питань праці у
місті Києві № 26-10-28/75-28 від 27.01.2014
прийнятий відповідачем на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та чинним
законодавством України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надане,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття такого рішення, а отже
позовні вимоги про визнання
протиправним та скасування
зазначеного припису є безпідставними
та такими, що не підлягають
задоволенню.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Укргазвидобування» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 20 березня 2014 року - залишити
без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 20 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та
підписано - 04.07.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Петрик І.Й.

Собків Я.М.