Справа № К/9991/72412/11-С
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/72412/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В.,
Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., розглянувши
в порядку письмового провадження
касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
ухвалу Окружного адміністративного
суду м. Києва від 17 березня 2011 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 вересня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до Генеральної прокуратури
України про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії,

в с т а
н о в и л а :

У березні 2011 року позивачі звернулися
до суду із зазначеним позовом до
відповідача. Просили визнати
протиправними дії відповідача щодо
направлення заступнику Міністра
юстиції України - директору
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
Стадніку Г.В. для розгляду подану ними
до Генеральної прокуратури України
скаргу в порядку ст. 97 КПК України;
зобов'язати повторно розглянути їхню
скаргу відповідно до ст. 97 КПК України.
Позовні вимоги обґрунтовували тим, що
ними подана скарга до відповідача,
однак останній, в порушення ст. 97 КПК
України, Закону України «Про звернення
громадян», не прийняв рішення по
вказаній скарзі, а направив її до
органу, на дії якого скаржилися
позивачі.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 17 березня 2011 року
відмовлено у відкритті провадження в
адміністративній справі за вказаним
позовом.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 вересня
2011 року залишено без змін ухвалу
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 17 березня 2011 року про відмову
у відкритті провадження в
адміністративній справі в частині
позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
Генеральної прокуратури України про
зобов'язання повторно розглянути їхню
скаргу відповідно до ст. 97 КПК України,
а в іншій частині ухвалу суду першої
інстанції скасовано з направленням
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ставиться питання
про скасування ухвал суду першої та
апеляційної інстанцій в частині
відмови у відкритті провадження в
адміністративній справі.

Перевіривши за матеріалами справи
доводи касаційної скарги та
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах доводів касаційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження в
адміністративній справі в частині
позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
Генеральної прокуратури України про
зобов'язання повторно розглянути їхню
скаргу відповідно до ст. 97 КПК України,
суд першої інстанції, з яким погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що зазначені вимоги підлягають
розгляду не в порядку
адміністративного судочинства, а в
порядку кримінально-процесуального
судочинства.

Такі висновки судів ґрунтуються на
правильному застосуванні норм
матеріального та процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу
справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 17 КАС України
компетенція адміністративних судів не
поширюється на публічно-правові
справи, що належить вирішувати в
порядку кримінального судочинства.

Як зазначено в рішенні Конституційного
Суду України №6-рп/2001 від 23 травня 2001
року, кримінальне судочинство - це
врегульований нормами
Кримінально-процесуального кодексу
України порядок діяльності органів
дізнання, попереднього слідства,
прокуратури і суду (судді) щодо
порушення, розслідування, розгляду і
вирішення кримінальних справ, а також
діяльність інших учасників
кримінального процесу - підозрюваних,
обвинувачених, підсудних, потерпілих,
цивільних позивачів і відповідачів, їх
представників та інших осіб з метою
захисту своїх конституційних прав,
свобод та законних інтересів.

При цьому скарги на акти та дії
службових осіб органів дізнання,
попереднього слідства, прокуратури в
частині провадження у кримінальній
справі розглядаються судом в порядку,
визначеному нормами
Кримінально-процесуального кодексу
України, тобто, судом першої інстанції
при попередньому розгляді справи або
при розгляді її по суті, якщо інше не
передбачено цим Кодексом.

Захист прав і свобод людини не може
бути надійним без надання їй
можливості оскаржити до суду окремі
процесуальні акти, дії чи
бездіяльність органів дізнання,
попереднього слідства, прокуратури і
суду, але таке оскарження може
здійснюватись у порядку, встановленому
Кримінально-процесуальним кодексом
України.

Отже скарги осіб стосовно прийняття
рішень, вчинення дій або допущення
бездіяльності суб'єктом владних
повноважень щодо заяв і повідомлень
про вчинені або підготовлювані злочини
суди повинні розглядати і вирішувати у
кримінальному судочинстві.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 КАС України,
адміністративний суд - це суд загальної
юрисдикції, до компетенції якого цим
Кодексом віднесено розгляд і вирішення
адміністративних справ.

Стаття 109 цього Кодексу передбачає
відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі в разі, якщо
заяву не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд першої
інстанції, з яким погодився і суд
апеляційної інстанції, дійшов
правильного висновку про відмову на
підставі п.1 ч.1 ст.109 КАС України у
відкритті провадження в
адміністративній справі в частині
позовних вимог про зобов'язання
відповідача вирішити питання про
повторний розгляд скарги позивачів
шляхом винесення рішення відповідно до
вимог ст. 97 КПК України.

Доводи касаційної скарги про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права безпідставні, спростовуються
матеріалами справи та не ґрунтуються
на законі.

Оскаржувані судові рішення
постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому касаційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а судові
рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5
залишити без задоволення, а ухвалу
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 17 березня 2011 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 вересня
2011 року про відмову у відкритті
провадження в адміністративній справі
в частині позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5
до Генеральної прокуратури України про
зобов'язання повторно розглянути їхню
скаргу відповідно до ст. 97 КПК України -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В. Тракало Я.Л.
Іваненко М.І. Мойсюк