Справа № 806/1748/14
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2014 р.
м. Житомир справа №
806/1748/14

категорія
8.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Семенюк М.М.,

з участю секретаря судового засідання
Лисайчука А.О.,

представників позивача Заїки А.М.,
Заїки М.П., Качанівського Л.А.,

представника відповідача Ковальчук
А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український солод"

до Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
28.03.2014 року за №№ , , ,
, .

В обґрунтування позову зазначає, що
перевірка проведена поверхово, її
висновки ґрунтуються на припущеннях та
домислах, а тому і оскаржувані
податкові повідомлення-рішення є
протиправними.

В судовому засіданні представники
позивача заявлені позовні вимоги
підтримали повністю з підстав,
викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував з підстав,
викладених в письмових запереченнях на
позовну заяву (т.2 а.с.6-8).

Проаналізувавши досліджені докази у
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідачем була проведена виїзна
планова документальна перевірка
товариства з обмеженою
відповідальністю "Український солод" з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року та з
питань дотримання вимог законодавства
по єдиному соціальному внеску за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року,
оформлена актом від 03.03.2014 року №
1431/22-01/30825170 "Про результати виїзної
планової документальної перевірки
товариства з обмеженою
відповідальністю "Український солод",
, з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 року по
31.12.2013 року та з питань дотримання вимог
законодавства по єдиному соціальному
внеску за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013
року" (т.1 а.с.26-67).

На акт перевірки від 03.03.2014 року №
1431/22-01/30825170 позивачем були подані
заперечення (т.1 а.с.112-125), розглянувши
які, відповідач листом від 26.03.2014 року №
8264/10/06-25-22-01 (т.1 а.с.82-111) повідомив
позивача про внесені в акт перевірки
виправлення.

Як вбачається з висновків акту
перевірки від 03.03.2014 року № 1431/22-01/30825170,
з урахуванням внесених в нього листом
від 26.03.2014 року № 8264/10/06-25-22-01 виправлень,
які діючим законодавством не
передбачені, перевіркою встановлено
порушення підприємством:

- п.138.1, п.138.2, п.138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України, в
результаті чого, занижено податок на
прибуток в розмірі 538918 грн.;

- п.15 Підрозділу 2 Розділу ХХ Перехідних
положень Податкового кодексу України
та п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на додану вартість на загальну
суму 397106 грн. (за листопад 2012 року - 154013
грн., за травень 2013 року - 243093 грн.);

- п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, відповідно до п.123.2 ст.
123 Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено податок на
додану вартість, що залишається в
розпорядженні ТОВ "Український солод"
відповідно до спеціального режиму
оподаткування, в сумі 191345 грн. за липень
2013 року та зменшено залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (рядок 24
Декларації) на загальну суму 53887 грн. за
грудень 2013 року, а також завищено
від'ємне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту (рядок 19
Декларації) на суму 18608 грн. за грудень
2013 року;

- пп.164.1.2 п.164.1 ст.164, пп.168.1.1 п.168.1 ст. 168,
п.167.1 ст. 167 Податкового кодексу України,
у зв'язку з чим підприємству
донараховано податку 2857,95 грн.

На підставі акту перевірки від 03.03.2014
року № 1431/22-01/30825170 товариству з
обмеженою відповідальністю
"Український солод" 28.03.2014 року
Житомирською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області податковими
повідомленнями-рішеннями:

- № (т.1 а.с.126) - збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств на
673648,00 грн. (основний платіж - 538918 грн.,
штрафні санкції - 134730 грн.);

- № (т.1 а.с.127) - збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на 496383,00 грн. (основний
платіж - 397106 грн., штрафні санкції - 99277
грн.);

- № (т.1 а.с.129) - зменшено залишок
від'ємного значення ПДВ по р.19
Декларації з податку на додану
вартість за грудень 2013 року на 18608 грн.;

- № (т.1 а.с.128) - зменшено залишок
від'ємного значення ПДВ по р.24
Декларації з податку на додану
вартість за грудень 2013 року на 53887 грн.;

- № (т.1 а.с.130) - збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
доходи фіз. осіб на 4082,43 грн. (основний
платіж - 2857,95 грн., штрафні санкції - 1224,48
грн.).

Спірні правовідносини регулюються
Податковим кодексом України.

Даючи правову оцінку висновкам
відповідача щодо допущених позивачем
порушень законодавства і оскаржуваним
податковим повідомленням-рішенням, суд
вважає за необхідне зазначити, що
відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти позову.

Щодо податкового повідомлення-рішення
№ .

Як вбачається з акту перевірки від
03.03.2014 року № 1431/22-01/30825170 (т.1 а.с.32-36),
підприємством, в порушення п.138.1, п.138.2,
п.138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового
кодексу України, завищені витрати
операційної діяльності за 2012 рік на
загальну суму 2566277 грн., які на момент
закінчення перевірки не підтверджені
відповідними належно оформленими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського та
податкового обліку, а саме -
підприємство не веде окремий облік по
кожній сільськогосподарській культурі
в розрізі понесених витрат (на посівні
матеріали, внесення міндобрив,
збирання урожаю, коткування,
культивація, сівба, скошування,
боронування, використання міндобрів на
оприскування), не ведеться облік
побічної продукції, зерновідходів, у
зв'язку із чим не має можливості
визначити собівартість придбаних
(виготовлених) та реалізованих товарі.

З Додатку 4 до Акту перевірки (т.1 а.с.77-79)
видно, що при проведенні перевірки
перевіряючи не використовували
оборотно-сальдові відомості по
рахунках 23 "Виробництво" та 26 "Готова
продукція", на яких обліковується та
узагальнюється інформація, відповідно,
про витрати на основне і допоміжне
виробництво, виробничий брак та про
готову продукцію, товари,
транспортно-заготівельні витрати і
торгову націнку.

Як вбачається з наданих позивачем
карток рахунку 23.1.1, підприємством
вівся окремий облік по кожній
сільськогосподарській культурі в
розрізі понесених витрат, що
спростовує вказані в акті обставини, на
яких базується твердження відповідача
про порушення, внаслідок яких завищені
витрати операційної діяльності за 2012
рік на загальну суму 2566277 грн. і
відповідно заниження податку на
прибуток на суму 538918 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Згідно ст. 4 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" одним із основних
принципів, на яких ґрунтується
бухгалтерський облік та фінансова
звітність є нарахування та
відповідність доходів і витрат - для
визначення фінансового результату
звітного періоду необхідно порівняти
доходи звітного періоду з витратами, що
були здійснені для отримання цих
доходів; при цьому доходи і витрати
відображаються в бухгалтерському
обліку та фінансовій звітності в
момент їх виникнення, незалежно від
дати надходження або сплати грошових
коштів.

Суд звертає увагу, що відповідач, не
визнаючи матеріальні витрати, понесені
позивачем при вирощуванні продукції,
не встановив завищення чи заниження
доходів від продажу цієї продукції, як
видно з розділу 3.1.1 Акту перевірки від
03.03.2014 року № 1431/22-01/30825170 (т.1 а.с.28-30).

Також в акті перевірки з приводу
вищевказаних порушень п.138.1, п.138.2, п.138.8
ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового
кодексу України, всупереч вимогам п. 5.2
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 22.12.2010 року №
984, не зазначені первинні документи, на
підставі яких вчинено записи у
податковому та бухгалтерському обліку,
не наведені регістри бухгалтерського
обліку, кореспонденція рахунків
операцій та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків і
зборів, та докази, що підтверджують
наявність факту порушення; не
зазначений перелік відсутніх
первинних документів або ненаданих для
перевірки первинних та інших
документів, що підтверджують факт
порушення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
відповідач не доказав правомірність
свого рішення про збільшення позивачу
суми грошового зобов'язання з податку
на прибуток приватних підприємств на
673648,00 грн. (основний платіж - 538918 грн.,
штрафні санкції - 134730 грн.). а тому
податкове повідомлення-рішення №
є протиправним та підлягає
скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення
№ .

Відповідно до акту перевірки від 03.03.2014
року № 1431/22-01/30825170:

- підприємством в порушення п. 209.2 ст. 209
Податкового кодексу України занижено
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 243093 грн. за
травень 2013 року, оскільки операції, що
виникли з умовного продажу
незавершеного виробництва, що
здійснюється суб'єктом спеціального
режиму оподаткування, підлягають
відображенню в загальній податковій
декларації з ПДВ, за якою здійснюються
розрахунки з бюджетом; при цьому
податковий кредит за такими операціями
не коригується та до загальної
податкової декларації з ПДВ, за якою
здійснюються розрахунки з бюджетом, не
переноситься (т.1 а.с.41);

- в порушення п.15 Підрозділу 2 Розділу ХХ
Перехідних положень Податкового
кодексу України підприємством
безпідставно включено до складу
податкового кредиту суми ПДВ в розмірі
154013 грн. по операціях від придбання
зерна та насіння у підприємств
постачальників, які не являються
виробниками даної продукції, а саме:
МПП Фірма "Ерідон", ПАТ "Оболонь" та ТОВ
"Бердичівська солодова компанія" (т.1
а.с.43-45).

Пунктом 209.2 ст. 209 Податкового кодексу
встановлено, що згідно із спеціальним
режимом оподаткування сума податку на
додану вартість, нарахована
сільськогосподарським підприємством
на вартість поставлених ним
сільськогосподарських товарів/послуг,
не підлягає сплаті до бюджету та
повністю залишається в розпорядженні
такого сільськогосподарського
підприємства для відшкодування суми
податку, сплаченої (нарахованої)
постачальнику на вартість виробничих
факторів, за рахунок яких сформовано
податковий кредит, а за наявності
залишку такої суми податку - для інших
виробничих цілей.

Пунктом 209.7 ст. 209 Податкового кодексу
України визначено, що
сільськогосподарськими вважаються
товари, зазначені у товарних групах 1 -
24, товарних позиціях 4101, 4102, 4103, 4301
згідно з УКТ ЗЕД, та послуги, які
отримані в результаті здійснення
діяльності, на яку відповідно до пункту
209.17 цієї статті поширюється дія
спеціального режиму оподаткування у
сфері сільського та лісового
господарства, а також рибальства, якщо
такі товари вирощуються,
відгодовуються, виловлюються або
збираються (заготовляються), а послуги
надаються, безпосередньо платником
податку - суб'єктом спеціального режиму
оподаткування (крім придбання таких
товарів/послуг у інших осіб), які
поставляються зазначеним платником
податку - їх виробником.

Відповідно до п. 5 розділу 1 "Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану
вартість", затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 №1492, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20.12.2011 за
№1490/20228, платники податку, які згідно зі
ст. 209 Податкового кодексу України
застосовують спеціальний режим
оподаткування діяльності у сфері
сільського та лісового господарства, а
також рибальства, подають податкову
декларацію з ПДВ (скорочену), що є
невід'ємною частиною звітності за
відповідний звітний період. До такої
податкової декларації включаються
лише ті операції, що стосуються
спеціального режиму, встановленого
зазначеною статтею.

Спеціальним режимом оподаткування
передбачено, що сума ПДВ, нарахована
сільськогосподарським підприємством
на вартість поставлених ним
сільськогосподарських товарів/послуг,
акумулюється на спеціальних рахунках,
відкритих в установах банків у порядку,
затвердженому Кабінетом Міністрів
України. Суб'єкт спеціального режиму
оподаткування має право
використовувати кошти, акумульовані на
спеціальному рахунку, з моменту їх
перерахування на такий рахунок до
повного використання для
відшкодування суми податку, сплаченої
(нарахованої) постачальнику на
вартість виробничих факторів, а за
наявності залишку такої суми податку -
для інших виробничих цілей, без
урахування строків давності.

ТОВ "Український солод" є
сільськогосподарським підприємством,
яке займається вирощуванням зернових
культур та у 2013 році застосовував
спеціальний режим оподаткування,
передбачений ст. 209 Податкового кодексу
України, що сторонами не заперечується.

Під час провадження господарської
діяльності позивач в травні 2013 року
здійснив списання загиблих посівів
озимої пшениці, для вирощування якої
було використано товарів та послуг в
сумі 1458560,05 грн., з яких ПДВ - 243093,34 грн.
Сплачена сума ПДВ в розмірі 243093,34 грн.
була відображена в податковій
звітності спеціального режиму
оподаткування з ПДВ, що
підтверджується матеріалами справи та
не заперечується сторонами.

Суд вважає, що якщо у зв'язку зі
знищенням (загибеллю) врожаю, суб'єктом
спеціального режиму оподаткування
компенсації не отримано, то такий
суб'єкт повинен здійснити операцію зі
списання товарів/послуг, що були
використані для вирощування таких
посівів (насаджень) та при придбанні
яких було сформовано податковий
кредит. У податковому періоді, в якому
відбувається таке списання
товарів/послуг, використаних для
вирощування знищених посівів
(насаджень), здійснюється перерахунок
податкового кредиту, шляхом
нарахування податкових зобов'язань в
рядку 1 розділу І "Податкові
зобов'язання" податкової декларації з
ПДВ (скороченої), оскільки такі
товари/послуги не можуть бути
використані в оподатковуваних
операціях. Відтак господарські
операції зі списання загиблих посівів
та нарахування з них ПДВ
сільськогосподарським підприємством -
суб'єктом спеціального режиму
оподаткування, не відображаються в
загальній податковій декларації з ПДВ,
за якою здійснюються розрахунки з
бюджетом.

Пунктом 15 Підрозділу 2 Розділу ХХ
Податкового кодексу України тимчасово
до 1 січня 2014 року від оподаткування
податком на додану вартість звільнені
операції з постачання на митній
території України зернових культур
товарних позицій 1001 - 1008 згідно з УКТ
ЗЕД та технічних культур товарних
позицій 1205 і 1206 згідно з УКТ ЗЕД, крім
першого постачання таких зернових та
технічних культур
сільськогосподарськими
підприємствами - виробниками та
підприємствами, які безпосередньо
придбали такі зернові та технічні
культури у сільськогосподарських
підприємств - виробників, а також крім
постачання таких зернових та технічних
культур Аграрним фондом у разі їх
придбання з податком на додану
вартість.

Як вбачається з матеріалів справи МПП
Фірма "Ерідон", ПАТ "Оболонь" та ТОВ
"Бердичівська солодова компанія" не
являються виробниками зернових та
технічних культур, які реалізовували
ТОВ "Український солод", а є
підприємствами, які безпосередньо
придбали цю продукцію у
сільськогосподарських підприємств -
виробників і доказів на спростування
цього відповідачем не надано, а тому
суд вважає, що позивачем правомірно
віднесено до податкового кредиту 154013
грн. по операціях з придбання зерна та
насіння у МПП Фірма "Ерідон", ПАТ
"Оболонь" та ТОВ "Бердичівська солодова
компанія"

Викладене свідчить про те, що
відповідачем протиправно збільшено
позивачу суму грошового зобов'язання з
податку на додану вартість на 496383,00 грн.
(основний платіж - 397106 грн., штрафні
санкції - 99277 грн.), а тому податкове
повідомлення-рішення № підлягає
скасуванню.

Щодо податкових повідомлень-рішень №
та № .

З акту перевірки від 03.03.2014 року №
1431/22-01/30825170 (т.1 а.с.51-53) видно, що
порушення ТОВ "Український солод" п.198.1,
п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України, за яки йому зменшено залишок
від'ємного значення ПДВ Декларації з
податку на додану вартість за грудень
2013 року по рядку 19 на 18608 грн. та по
рядку 24 на 53887 грн., мають місце по
взаємовідносинах з ТОВ "Зелений вал".
При цьому перевіряючи посилаються на
те, що позивачем до податкового кредиту
віднесено суми ПДВ по отриманим
роботам (послугам), зв'язок яких з
подальшим використанням у власній
господарській діяльності підприємства
не встановлено, а платником не
доведено, оскільки з наданих на
перевірку актів виконаних робіт та
податкових накладних не можливо
встановити інформацію про послуги зі
збору яких саме зернових надані ТОВ
"Зелений вал" з конкретизацією назви
культури зернових, номерів та площі
полів, на яких відбувався даний збір
зернових, та яки послуги культивації,
сівби, дискування та оранки надані ТОВ
"Зелений вал" з конкретизацією назви
культури що сіяли, номерів та площі
полів, на яких відбувалися послуги
обробітку землі.

Суд звертає увагу, що діючим
законодавством не передбачено
відображення в актах виконаних робіт
та в податкових накладних інформації,
відсутність якої, на думку позивача,
позбавляє позивача права на формування
податкового кредиту.

У відповідності до договору № 6 на
виконання сільськогосподарських робіт
від 22 квітня 2013 року (т.1 а.с.167), ТОВ
"Зелений вал" надавало ТОВ "Український
солод" послуги сільськогосподарською
технікою з культивації, сівби,
дискування, оранки та збиранню урожаю,
що підтверджується атами виконаних
робіт (т.1 а.с.170-176) та показами свідки
Ковбасюка Ю.П., відповідно до яких в 2013
році ТОВ "Зелений вал" своєю технікою
обробляло поля та збирало урожай, а він,
свідок, як агроном ТОВ "Український
солод", контролював цю роботу та
щоденно надавав до бухгалтерії
підприємства інформацію про виконану
роботу.

Податкові накладні ТОВ "Зелений вал"
від 30.11.2013 року № 5/2 на суму ПДВ 9437,43 грн.
та № 4/2 на суму ПДВ 44450,00 грн., від 26.11.2013
року № 3/2 на суму ПДВ 18608,33 грн. (т.1
а.с.181-183) оформлені з дотриманням вимог,
передбачених ст. 201 Податкового Кодексу
України.

Беручи до уваги вказане, суд вважає, що
позивачем правомірно, у відповідності
до вимог п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, було
віднесено до податкового кредиту суми
ПДВ за листопад 2013 року в розмірі 53887
грн. та за грудень 2013 року в розмірі 18608
грн., а тому податкові
повідомлення-рішення № та №
підлягають скасуванню як
протиправні.

Щодо податкового повідомлення-рішення
№ .

Згідно акту перевірки від 03.03.2014 року №
1431/22-01/30825170 (т.1 а.с.60), перевіркою
правильності нарахування та утримання
податку на доходи фізичних осіб
встановлено, що в 2013 році підприємством
сплачувались кошти за фізичних осіб
для отримання витягів з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
без утримання податку на доходи
фізичних осіб, внаслідок чого 135
фізичним особам було виплачено дохід в
сумі 16200,00 грн., а тому відповідачем
підприємству нараховано податку в сумі
2857,95 грн.

Як пояснили представники позивача, ТОВ
"Український солод", як орендарем
земельних ділянок, отримувались витяги
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно (т.1 а.с. 233) для
підтвердження факту державної
реєстрації договорів оренди земельної
ділянки для використання в
господарській діяльності, і
орендодавцям ці витяги не
передавались.

Представником відповідача ніяких
доказів отримання 135 орендодавцями в 2013
році доходу в сумі 16200,00 грн. внаслідок
отримання позивачем витягів з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та аргументованих
пояснень з цього приводу не надано, а
тому суд вважає податкове
повідомлення-рішення № , яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на доходи фіз. осіб на 4082,43
грн. (основний платіж - 2857,95 грн., штрафні
санкції - 1224,48 грн.) протиправним.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області від 28.03.2014 року № , №
, № , № , № .

Присудити Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український солод"
понесені ним судові витрати у розмірі
1522,50 грн. з Державного бюджету України,
зобов'язавши орган Державної
казначейської служби України стягнути
судові витрати із Державного бюджету
України шляхом їх безспірного
списання.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження, якщо апеляційної скарги не
було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
М.М. Семенюк

Повний текст постанови виготовлено: 24
червня 2014 р.