Справа № 826/8227/14
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2014-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 липня 2014 року № 826/8227/14
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі:
головуючого судді Шейко Т.І.
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомОСОБА_1до Оболонського
районного відділу Державної
міграційної служби України в м.
Києвіпровизнання дій неправомірними
та зобов'язання вчинити певні дії
Треті особи без самостійних вимог на
стороні відповідача:
- Товариство з обмеженою
відповідальністю «Експлуатаційна
- ОСОБА_3, що діє в своїх інтересах та
інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 ;
- Служба у справах дітей Оболонської в
м. Києві районної державної
ОСОБА_1 звернулась до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Оболонського районного
відділу Державної міграційної служби
України в м. Києві, треті особи без
самостійних вимог на предмет спору,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, що діє в своїх інтересах
та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 та
залучені за ініціативою суду Служба у
справах дітей Оболонської в м. Києві
районної державної адміністрації та
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Експлуатаційна
компанія», в якому просила: - визнати
неправомірними дії Оболонського
районного відділу Головного
управління Державної міграційної
служби України в м. Києві щодо
реєстрації місця проживання ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 без згоди ОСОБА_1, як
співвласника квартири; - зобов'язати
Оболонський районний відділ Державної
міграційної служби України в м. Києві
скасувати реєстрацію місця проживання
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у АДРЕСА_1, як таку, що
здійснена без згоди співвласника
Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивачка ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з
третьою особою - ОСОБА_2. Під час
перебування у шлюбі ними було придбано
квартиру АДРЕСА_1, в якій зареєстровані
позивачка, її чоловік та неповнолітній
син ОСОБА_5. Оскільки ОСОБА_2 не визнавав
права позивачки на Ѕ частину квартири
АДРЕСА_1, ОСОБА_1 звернулась до
Оболонського районного суду міста
Києва в порядку цивільного судочинства
з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя та визнання права власності,
рішенням якого від 18 липня 2013 року за
ОСОБА_1 визнано право власності на Ѕ
частину квартири за адресою: АДРЕСА_1.
Однак, незважаючи на те, що вказане
рішення Оболонського районного суду
міста Києва набрало законної сили 27
вересня 2013 року і, відповідно,
позивачка набула статусу співвласника
квартири АДРЕСА_1, Оболонським районним
відділом Державної міграційної служби
України в м. Києві 03 жовтня 2013 року
здійснено без згоди позивачки
реєстрацію місця проживання дочки
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та онуки - ОСОБА_4. На
думку ОСОБА_1, такими діями відповідач
грубо порушив право позивачки, як
співвласника квартири, оскільки
фактично реєстрація місця проживання у
квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4
позбавляє позивачку в повній мірі
користуватися та розпоряджатися
належною їй нерухомістю, а тому
звернулася до суду за захистом цих
прав.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлений позов та
просив його задовольнити у повному
обсязі.

Відповідач до суду не прибув, просив
розглядати справу без участі
представника Оболонського районного
відділу Державної міграційної служби
України в м. Києві. При цьому надав
заперечення проти позову, з яких
вбачається невизнання ним позову
повністю. В обґрунтування своїх
заперечень зазначив, що відносини, які
пов'язані із здійсненням реєстрації
місця проживання осіб регулюються
Законом України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» та наказом МВС
від 22.11.2012 №1077 «Про затвердження
Порядку реєстрації місця проживання та
місця перебування фізичних осіб в
Україні та зразків необхідних для
цього документів», і документи, які
вимагались нормами цих актів
законодавства особою були подані. 03
жовтня 2013 року ОСОБА_3 та її донька
ОСОБА_4 зареєстрували своє місце
проживання в квартирі АДРЕСА_1 згідно
оформленої та завіреної печаткою заяви
про реєстрацію місця проживання в ТОВ
«Експлуатаційна компанія». З пояснення
паспортиста ТОВ «Експлуатаційна
компанія» Подкопаєвої Н.Ф. від 31 грудня
2013 року, яка здійснювала прийом та
перевіряла наявність належно
оформлених оригіналів всіх необхідних
для реєстрації місця проживання
документів, підставою для реєстрації
була згода власника квартири ОСОБА_2.
Інших документів власності
(співвласності) на вказане житло,
надано не було.

Третя особа, ОСОБА_2 заперечував проти
позову та зауважив, що він є власником
квартири АДРЕСА_1, що підтверджується
Свідоцтвом про право власності серії
САС №610066 від 29 червня 2005 року, виданим
Головним управлінням житлового
забезпечення Виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації). При
подачі документів паспортисту для
реєстрації місця проживання в квартирі
АДРЕСА_1 своєї дочки ОСОБА_3 та онуки
ОСОБА_4, особисто був присутнім та надав
всі необхідні оригінали документів.
Про рішення Оболонського районного
суду м. Києва від 18 липня 2013 року
дізнався лише 19 травня 2014 року, в
підтвердження чому надав заяву,
адресовану Оболонському районному
суду м. Києва про видачу копії рішення.

Третя особа, ОСОБА_3, що діє в своїх
інтересах та інтересах неповнолітньої
ОСОБА_4, до суду не прибула, свого
відношення до позову не висловила.
Проте, за повідомленням у судовому
засіданні ОСОБА_2, ОСОБА_3 обізнана з
датою, часом та місцем проведення
судового засідання. Не отримання нею
судового виклику за адресою: АДРЕСА_1
пов'язано з тим, що ОСОБА_2 потребує
догляду, пов'язаного зі станом здоров'я,
а тому дочка перебуває з ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_2 і постійно
знаходиться з ним на зв'язку.

Треті особи, Служба у справах дітей
Оболонської в м. Києві районної
державної адміністрації та Товариство
з обмеженою відповідальністю
«Експлуатаційна компанія» свого
відношення до позову не висловили.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, третьої особи ОСОБА_2,
подальший розгляд справи здійснив у
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
доводи та заперечення сторін, третьої
особи, вважає, що позов задоволенню не
підлягає з огляду на наступне.

Відносини, пов'язані із свободою
пересування та вільним вибором місця
проживання в Україні та порядок
реалізації свободи пересування та
вільного вибору місця проживання
регулює Закон України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» і «Порядок
реєстрації місця проживання та місця
перебування фізичних осіб в Україні та
зразків необхідних для цього
документів», затверджений наказом
Міністерства внутрішніх справ України
22.11.2012 №1077, зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 18.12.2012 р.
за №2109/22421.

Статтею 2 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» визначено,
що громадянам України, а також
іноземцям та особам без громадянства,
які на законних підставах перебувають
в Україні, гарантується свобода
пересування та вільний вибір місця
проживання на її території, за винятком
обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи
місця перебування особи або її
відсутність не можуть бути умовою
реалізації прав і свобод, передбачених
Конституцією, законами чи міжнародними
договорами України, або підставою для
їх обмеження.

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
громадянин України, а також іноземець
чи особа без громадянства, які
перебувають в Україні на законних
підставах, зобов'язані протягом десяти
днів після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання.

За нормами статті 3 згаданого Закону,
реєстрація - внесення інформації до
Єдиного державного демографічного
реєстру про місце проживання або місце
перебування особи із зазначенням
адреси, за якою з особою може вестися
офіційне листування або вручення
офіційної кореспонденції.

Норми статті 6 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» визначають
перелік документів, що подаються
заявником для вчинення дії щодо
реєстрації місця проживання особи. При
цьому, визначений перелік документів є
вичерпним.

Згідно вказаного переліку особа має
подати письмову заяву та, окрім іншого,
документи, що підтверджують право на
проживання в житлі - ордер, свідоцтво
про право власності, договір найму
(піднайму, оренди) або інші документи. У
разі відсутності зазначених
документів реєстрація здійснюється за
згодою власника/співвласників житла,
наймача та членів його сім'ї на
реєстрацію місця проживання.

Реєстрація місця проживання особи за
заявою законного представника
здійснюється за згодою інших законних
представників.

Аналогічні норми визначені в Порядку
реєстрації місця проживання та місця
перебування фізичних осіб в Україні та
зразків необхідних для цього
документів, затвердженому наказом
Міністерства внутрішніх справ України
22.11.2012 №1077 (далі -Порядок).

Як встановлено судом, 01 жовтня 2013 року
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Експлуатаційна
компанія» прибула ОСОБА_3 разом з
батьком ОСОБА_2 та подала заяву від 01
жовтня 2013 року про реєстрацію місця
проживання, в якій просила
зареєструвати своє місце проживання та
місце проживання своєї дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1.

З заяви про реєстрацію місця
проживання від 01 жовтня 2013 року
вбачається, що підставою для
реєстрації місця проживання заявника
та його неповнолітньої дитини за
зазначеною адресою є заява власника
квартири - ОСОБА_2, в якості документів,
що підтверджують право власності якого
зазначено свідоцтво про право
власності САС №610066, БТІ книга №424-19,
реєстр. №44496 від 09 грудня 2008 року, та
відмітка в заяві про реєстрацію місця
проживання про його згоду на
реєстрацію: «Згоден ОСОБА_2 підпис
01.10.2013».

До вказаної заяви про реєстрацію місця
проживання від 01 жовтня 2013 року, окрім
інших документів, додана згода батька
неповнолітньої дитини ОСОБА_4 - ОСОБА_8
на прописку (реєстрацію) ОСОБА_4 за
адресою: АДРЕСА_1, справжність підпису
якого завірено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу 26 вересня 2013 року, про що
зроблено запис в реєстрі за №2784.

Зі штампу Оболонського РВ ГУДМС
України в м. Києві на заяві про
реєстрацію місця проживання від 01
жовтня 2013 року вбачається, що місце
проживання заявника/його
неповнолітньої дитини зареєстровано 03
жовтня 2013 року.

Позивачка, вважаючи дії відповідача
протиправними з приводу реєстрації
місця проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
звертала увагу на те, що реєстрація
вказаних осіб проведена відповідачем
після набрання законної сили рішенням
Оболонського районного суду міста
Києва від 18 липня 2013 року про визнання
за позивачкою права власності на Ѕ
частину квартири, в якій зареєстровані
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Відтак, на думку
позивача, не достатньо було лише згоди
ОСОБА_2 на реєстрацію місця проживання
зазначених осіб, а потрібна була також
згода позивачки, ОСОБА_1, як
співвласника квартири.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав наведену позицію
позивачки та наголосив на тому, що
жоден нотаріус не вчинить будь-якої
угоди щодо спільної власності без
згоди іншого подружжя, і навіть в разі
не обізнаності відповідача щодо
наявного рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 18 липня 2013
року, в довідці №6190 Форми №3, виданої 25
листопада 2013 року Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Експлуатаційна організація»
зазначено, що ОСОБА_1 є дружиною
власника квартири і зареєстрована в
квартирі з 16 грудня 2005 року. Тому
відповідач зобов'язаний був отримати
згоду на реєстрацію ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у
ОСОБА_1.

Крім того, представник позивача
звертав увагу на наявні у матеріалах
справи акти про обстеження житлових
умов, які підтверджують фактичне не
проживання за адресою: АДРЕСА_1, як
ОСОБА_2, так і ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

З приводу вище викладеного, суд вважає
за необхідне вказати на таке.

Дійсно, рішенням Оболонського
районного суду міста Києва від 18 липня
2013 року у справі №2-756/2513/13 756/5001/13-ц за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Орган опіки та піклування Оболонської
районної в м. Києві державної
адміністрації про поділ майна подружжя
та визнання права власності - позов
ОСОБА_1 задоволено та в рамках поділу
спільного сумісного майна подружжя
визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ
частину квартири за адресою: АДРЕСА_1.

На копії вказаного рішення, наявного у
матеріалах справи, зазначено, що станом
на 27 вересня 2013 року рішення набрало
законної сили.

Однак, відповідно до частини першої
статті 182 Цивільного кодексу України
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлюються
законом (частина четверта статті 182
Цивільного кодексу України).

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень регулюються Законом
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", постановою Кабінету
Міністрів України від 22 червня 2011 року
№703 «Про затвердження Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно».

Державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно (стаття 2 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень").

Згідно положень статті 3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав є
обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав.

Частиною третьою статті 3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» встановлено, що права на
нерухоме майно та їх обтяження, що
підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації.

Матеріали адміністративної справи
містять Витяг з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності серії ВАР
№031090, індексний номер витягу 12149678 від 04
листопада 2013 року, з якого вбачається,
що датою та часом державної реєстрації,
а саме внесення запису про право
власності за №3214831 щодо Ѕ частини
об'єкта нерухомого майна - квартири за
адресою: АДРЕСА_1 щодо власника ОСОБА_1
є 03 жовтня 2013 року 16:16:09.

В якості підстави виникнення права
власності зазначено: «рішення суду,
серія та номер: 756/5001/13-ц, виданий 18.07.2013,
видавник: Оболонський районний суд м.
Києва.

Таким чином, рішення Оболонського
районного суду міста Києва від 18 липня
2013 року є лише підставою для реєстрації
права власності в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно.

Право власності на Ѕ частину квартири
за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_1 виникло 03
жовтня 2013 року о 16:16:09. Відповідно,
статусу співвласника квартири ОСОБА_1
набула 03 жовтня 2013 року о 16:16:09.

З заявою про реєстрацію місця
проживання за адресою: АДРЕСА_1 третя
особа ОСОБА_3 звернулась 01 жовтня 2013
року, про що було зазначено вище.

Тобто, станом на час звернення ОСОБА_3
із заявою про реєстрацію свого місця
проживання та місця проживання своєї
доньки ОСОБА_4, та на час такої
реєстрації, єдиним власником квартири
за адресою: АДРЕСА_1 був ОСОБА_2, який в
свою чергу, надав всі необхідні
документи в підтвердження свого права
власності на квартиру.

Не залишилась поза увагою суду й та
обставина, що відповідачем вчинено
реєстраційні дії щодо реєстрації місця
проживання третіх осіб 03 жовтня 2013
року, в той час, як і позивачкою
зареєстровано право власності на Ѕ
частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 03
жовтня 2013 року.

Проте, відмовляючи позивачці у
задоволенні позову суд виходив з того,
що по-перше: - моментом реєстрації права
власності позивачки є 16:16:19 год. 03
жовтня 2013 року, в той час, як звернення
із заявою третіх осіб про реєстрацію
місця проживання мало місце 01 жовтня 2013
року; по-друге: як вбачається із
письмових пояснень паспортиста ТОВ
«Експлуатаційна компанія» Подкопаєвої
Н.Ф. від 31 грудня 2013 року, яка
здійснювала прийом та перевіряла
наявність належно оформлених
оригіналів всіх необхідних для
реєстрації місця проживання
документів, власник квартири ОСОБА_2
надав оригінал свідоцтва про право
власності від 29 червня 2005 року серія
САС №610066, БТІ книга №429-19, за реєстром
44496 від 09 грудня 2008 року, інші документи
щодо власності (співвласності) на
квартиру АДРЕСА_1 у ТОВ «Експлуатаційна
компанія» відсутні. Відсутність
документів щодо власності чи
співвласності інших осіб на
вищевказану квартиру станом на час
проведення відповідачем реєстраційних
дій підтверджується також довідкою Ф-3
№6190, виданої товариством
«Експлуатаційна компанія» від 25
листопада 2013 року, в якій власником
квартири зазначена лише одна особа -
ОСОБА_2; по-третє - в силу частини другої
статті 19 Конституції України, згідно
якої органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, відповідач здійснює
свої повноваження у відповідності до
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» та «Порядку
реєстрації місця проживання та місця
перебування фізичних осіб в Україні та
зразків необхідних для цього
документів», затвердженого наказом
Міністерства внутрішніх справ України
22.11.2012 №1077. Положеннями наведених актів
законодавства встановлений алгоритм
дій відповідача та вичерпний перелік
документів, необхідних для вчинення
реєстраційних дій. Ненадання
зацікавленими особами до
реєстраційних органів відповідних
документів, які підтверджують певні
обставини, та які, на думку цих
зацікавлених осіб, повинні бути
враховані реєстраційними органами при
прийнятті рішень чи вчиненні дій, в
свою чергу, не покладає обов'язку на
реєстраційний орган додатково вчиняти
будь-які дії, окрім тих, які визначені
повноваженнями та компетенцією такого
органу.

Суд у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень перевіряє такі рішення,
дії чи бездіяльність суб'єкта владних
повноважень за ознаками, визначеними
частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, зокрема, чи діяв суб'єкт
владних повноважень на підставі, в
межах повноважень та у визначений
законом спосіб.

З урахуванням викладеного, суд
відхиляє доводи представника позивача,
зокрема з приводу дій нотаріуса при
посвідченні будь-яких угод щодо
співвласності та необхідності
отримання згоди одного із подружжя,
оскільки кожен суб'єкт виконує свої
повноваження відповідно до визначеної
законом компетенції: нотаріус діє,
зокрема, відповідно до Закону України
«Про нотаріат» та іншого цивільного
законодавства, а інші суб'єкти -
відповідно до законодавства, яке
регулює мету їх створення та
діяльності.

Таким чином, за наслідками дослідження
обставин справи та наявних у справі
доказів суд дійшов висновку про
відповідність дій Оболонського РВ ГУ
ДМС України в м. Києві при реєстрації
місця проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за
адресою: АДРЕСА_1 визначеним частиною
третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям.

Суд також не бере до уваги доводи
представника позивача щодо фактичного
не проживання третіх осіб: ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за місцем реєстрації:
АДРЕСА_1, з огляду на наступне.

Частиною шостою статті 29 Цивільного
кодексу України передбачено, що
фізична особа може мати кілька місць
проживання.

Предметом даного ж спору є
реєстраційні дії Оболонського
районного відділу Державної
міграційної служби України в м. Києві,
який в силу статті 19 Конституції
України, має діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. В свою чергу, чинним
законодавством не покладено на
територіальний відділ ДМС України при
вчиненні реєстраційних дій обов'язку
перевіряти обставини фактичного
проживання осіб, в даному випадку
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за місцем їх
реєстрації.

До того ж, реєстрація місця проживання
є лише фактом, підтверджуючим
місцезнаходження особи і ніяким чином
не може вплинути на володіння
нерухомістю інших осіб, право на яке
документально підтверджується в
установленому законом порядку.

Підсумовуючи все вищевикладене, судом
не встановлено підстав для визнання
протиправними дій відповідача щодо
реєстрації 03 жовтня 2013 року за адресою:
АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та,
відповідно, скасування вчиненої
відповідачем реєстраційної дії.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, виконав покладений на
нього частиною другою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
обов'язок.

Судові витрати, які підлягають
стягненню у відповідності зі статтею 94
Кодексу адміністративного судочинства
- відсутні.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції в порядку та строки,
встановлені статтями 185 - 187 цього
Кодексу шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги з
одночасним надсиланням копії
апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
відкладення складання постанови у
повному обсязі, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Шейко Т.І.