Справа № 805/16292/13-а
Суддя: Василенко Л. А.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кониченко
Суддя-доповідач - Василенко Л. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року
справа №805/16292/13-а

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів
Гімона М.М., Старосуда М.І.,

секретар судового засідання
Білоцерковець Д.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3-
ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 19 травня 2014
р. у справі № 805/16292/13-а за позовом
ОСОБА_5 до Державного реєстратора
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Ворошиловського
районного управління юстиції у
м.Донецьку Іванюк Тетяни Сергіївни,
треті особи: ОСОБА_3, відділ державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у м. Донецьку про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_5 звернулась до суду з
позовом до Державного реєстратора
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Ворошиловського
районного управління юстиції у
м.Донецьку Іванюк Тетяни Сергіївни,
треті особи: ОСОБА_3, відділ державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у м. Донецьку та з урахуванням
уточнень просила:

визнати неправомірними дії державного
реєстратора Іванюк Тетяни Сергіївни по
внесенню в Державний реєстр речових
прав на об'єкт власності нерухомого
майна - запису №1732916 про право
власності (реєстраційний номер об'єкта
нерухомого майна №01) в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
щодо об'єкту нерухомого майна, а саме:
спільної часткової власності на 1/2
квартири за адресою: АДРЕСА_1, загальна
площа 50.4 кв.м, житлова площа 30 кв.м та
реєстрації за ОСОБА_3 права власності
на 1/2 частини вказаного об'єкт
нерухомого майна;

скасувати рішення державного
реєстратора Іванюк Т.С. про державну
реєстрацію за ОСОБА_3 права власності
на 1/2 частини квартири за адресою:
АДРЕСА_1, загальна площа 50.4 кв.м, житлова
площа 30 кв.м.;

зобов'язати відповідача внести запис
до Державного реєстру прав про
скасування державної реєстрації за
ОСОБА_3 права власності на 1/2 частини
квартири за адресою: АДРЕСА_1, загальна
площа 50,4 кв.м, житлова площа 30 кв.м.;

зобов'язати відповідача вилучити з
Реєстру прав власності на нерухоме
майно запис №1732916 від 15.07.2013 р. про
здійснення державної реєстрації за
ОСОБА_3 права власності на 1/2 частини
квартири за адресою: АДРЕСА_1, загальна
площа 50,4 кв.м, житлова площа 30 кв.м. (т.1
а.с.126-134).

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 19 травня 2014
року позов ОСОБА_5 до Державного
реєстратора речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у м.Донецьку Іванюк Тетяни
Сергіївни, треті особи: ОСОБА_3, відділ
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у м. Донецьку про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, задоволено частково,
а саме: скасовано рішення державного
реєстратора Іванюк Тетяни Сергіївни
про державну реєстрацію за ОСОБА_3
права власності на 1/2 частини квартири
за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа 50.4
кв.м, житлова площа 30 кв.м. В задоволені
іншої частини позовних вимог
відмовлено (т.2 а. с. 79-85).

Третя особа - ОСОБА_3 не погодилась з
рішенням суду в частині задоволених
позовних вимог, подала апеляційну
скаргу, посилалась на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права, просила скасувати постанову
суду та прийняти нову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог (т.2 а. с. 82-90).

Від відповідача надійшли заперечення
на апеляційну скаргу, в яких просив
скасувати постанову в частині
задоволених позовних вимог (т.2 а. с. 99-102)
При цьому рішення суду першої
інстанції позивачем не оскаржене.

Представник третьої особи ОСОБА_3-
ОСОБА_4 в судовому засіданні надані
пояснення, аналогічні, викладеним в
апеляційній скарзі, просив її
задовольнити.

Представник позивача заперечувала
проти доводів апеляційної скарги,
надала письмові заперечення на
апеляційну скаргу, просила постанову
суду першої інстанції залишити без
змін як законну та обґрунтовану.

Колегія суддів заслухала доповідь
судді-доповідача, пояснення
представників сторін, перевірила
матеріали справи, вивчила доводи
апеляційної скарги з запереченнями на
неї і дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що згідно договору
купівлі-продажу від 18 серпня 2012 року
ОСОБА_5 придбала у ОСОБА_7 квартиру
АДРЕСА_1. Продавець засвідчив, що
вказана квартира не є спільною
сумісною власністю до цього часу
нікому іншому не продана, не
подарована, в спорі, під забороною та у
заставі, в податковій заставі не
перебуває, факт відсутності заборони
відчуження зазначеної квартири
підтверджується Витягом з Єдиного
реєстру відчуження об'єктів нерухомого
майна. Вказана квартира належала
продавцю на підставі договору
купівлі-продажу квартири, посвідченого
приватним нотаріусом 06 травня 2006 року
за реєстровим №1964, зареєстрованого в
Державному реєстрі правочинів 06.05.2006
року та зареєстровано в Реєстрі прав
власності на нерухоме майно
Комунальним підприємством бюро
технічної інвентаризації м. Донецька
19.05.2006 року. Продаж квартири вчинено за
100269 грн., які продавець отримав
повністю до підписання договору.
Продавець надала письмову заяву про
належність їй квартири на праві
особистої приватної власності. Ключі
від квартири продавець передала
покупцю до підписання договору.

Зазначений вище договір 18.08.2012 року
було посвідчено приватним нотаріусом
Донецького нотаріального округу
ОСОБА_8 за номером 5158766, згідно витягу з
реєстру правочинів. Зареєстровано в
реєстрі прав власності 24.08.2012 року за
номером 35277376, реєстраційний номер 14657410
(т.1 а.с. 103-104).

27 червня 2013 року Київським районним
судом м. Донецька у справі за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_9 до ОСОБА_10, ОСОБА_7,
ОСОБА_5, за участі третьої особи - Шостої
Донецької нотаріальної контори про
скасування свідоцтва про право
власності на спадщину, визнання
правочину недійсним, встановлення
факту прийняття спадщини, визнання
права власності у порядку успадкування
за законом, було прийнято заочне
рішення, яким визнано недійним
договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_5
від 18.08.2012 року (т.1 а.с. 112-113).

Крім того, ухвалою Київського
районного суду м. Донецька від 10
вересня 2012 року за заявою ОСОБА_3 та
ОСОБА_9 було забезпечено позов, шляхом
накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1
(т.1 а.с. 114).

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на вищевказане заочне
рішення Київського районного суду м.
Донецька від 27 червня 2013 року подали
заяву про його перегляд, яку ухвалою
від 12 серпня 2013 року Київський районний
суд м.Донецька заяву залишив без
задоволення (т.1 а.с. 117).

Рішенням Апеляційного суду Донецької
області віл 22 жовтня 2013 року заочне
рішення Київського районного суду м.
Донецька від 27 червня 2013 року
скасовано, у задоволені позову ОСОБА_3
та ОСОБА_9 відмовлено (т.1 а.с. 108-111).

З витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно від 04.12.2013 року
встановлено, що 15.07.2013 року державним
реєстратором Іванюк Тетяною
Сергіївною Реєстраційної служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у місті Донецьку було внесено
номер запису про право власності 1732916
щодо належної ОСОБА_3 на праві
приватної спільної часткової
власності Ѕ частини квартири за
адресою:АДРЕСА_1, на підставі рішення
Київського районного суду м.Донецька
від 16.12.2011 року та рішення Апеляційного
суду Донецької області від 07.06.2013 року
(т.1 а.с. 89-90).

Рішенням Київського районного суду
м.Донецька від 16 грудня 2011 року у справі
№22-ц/775/5311/2013 за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_9
до ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_5, за участі
третьої особи - Шостої Донецької
нотаріальної контори про скасування
свідоцтва про право власності на
спадщину, визнання правочину
недійсним, встановлення факту
прийняття спадщини, визнання права
власності у порядку успадкування за
законом, встановлено факт прийняття
ОСОБА_3 та ОСОБА_9 спадщини у вигляді
квартири АДРЕСА_1, відкрившуюся після
смерті ОСОБА_14. Визнано частково
недійним свідоцтво про право власності
на спадщину за законом після смерті
ОСОБА_14, видане ОСОБА_10 від 20.01.2003 року,
посвідчене нотаріально на 2/3 частки
вказаної квартири. Визнано частково
недійним договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_10
та ОСОБА_7 від 06.05.2006 року посвідчений
нотаріально в частині 2/3 частки
зазначеної квартири. Визнано право
власності у порядку спадкування за
законом за ОСОБА_3 та ОСОБА_9 на квартиру
АДРЕСА_1 по 1/3 частки за кожною. Визнано
право власності на квартиру АДРЕСА_1 по
1/3 частки за кожним: за ОСОБА_9 та ОСОБА_3
у порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_14, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1;
за ОСОБА_7 на підставі договору
купівлі-продажу від 06.05.2006 року
укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_7,
посвідченого приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу, реєстровий №1964.

Рішенням Апеляційного суду Донецької
області від 19 квітня 2012 року у справі №
22ц-3126/2012 скасовано рішення Київського
районного суду м. Донецька від 16 грудня
2011 року та відмовлено у задоволені
позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_9 до
ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_5, за участі
третьої особи - Шостої Донецької
нотаріальної контори про скасування
свідоцтва про право власності на
спадщину, визнання правочину
недійсним, встановлення факту
прийняття спадщини, визнання права
власності у порядку успадкування за
законом (т.1 а.с. 81-82).

Ухвалою Київського районного суду
м.Донецька від 1 червня 2012 року
задоволено заяву ОСОБА_7 та скасовано
арешт квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 216).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України від 16 січня 2013 року скасовано
рішення апеляційного суду Донецької
області від 19 квітня 2012 року, а справу
направлено на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції (т.1 а.с. 206-212).

Рішенням Апеляційного суду Донецької
області від 7 червня 2013 року рішення
Київського районного суду м. Донецька
від 16 грудня 2011 року та додаткове
рішення Київського районного суду
м.Донецька від 24 січня 2012 року
скасовано, позовні вимоги ОСОБА_9 та
ОСОБА_3 до ОСОБА_10 та ОСОБА_7 про
встановлення факту прийняття спадщини,
визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири, визнання
права власності у порядку спадкування
за законом задоволено частково:
визнано недійсним свідоцтво про право
власності на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_14, видане ОСОБА_10 20.01.2003
року, посвідчене Шостою Донецькою
державною нотаріальною конторою,
зареєстрованого в реєстрі №2-40 на
квартиру АДРЕСА_1; визнано право
власності у порядку спадкування за
законом за ОСОБА_3 та ОСОБА_10 на
квартиру АДРЕСА_1 по Ѕ частці за кожним;
визнано недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений 06.05.2006 року між ОСОБА_10 та
ОСОБА_7, посвідченого приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу за реєстровим
№1964. У задоволені позову ОСОБА_9 до
ОСОБА_10 та ОСОБА_7 про встановлення
факту прийняття спадщини, визнання
недійсним договору купівлі-продажу
квартири, визнання права власності у
порядку спадкування за законом
відмовлено (т.1 а.с. 115-120).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 вересня 2013
року відмовлено у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою ОСОБА_7 на рішення Київського
районного суду м. Донецька від 16 грудня
2011 року та рішення апеляційного суду
Донецької області від 07 червня 2013 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 січня 2014 року
відкрито касаційне провадження у
справі за позовом ОСОБА_9, ОСОБА_3 до
ОСОБА_10 та ОСОБА_7 про встановлення
факту прийняття спадщини, визнання
недійсним договору купівлі-продажу
квартири, визнання права власності у
порядку спадкування за законом та
зупинено виконання рішення
апеляційного суду Донецької області
від 7 червня 2013 року до закінчення
касаційного провадження (т.1 а.с. 205).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 9 квітня 2014 року
скасовано рішення апеляційного суду
Донецької області від 07.06.2013 року, а
справу направлено на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції (т.2 а.с. 72-74)

Встановлені обставини справи
підтверджені матеріалами справи і не є
спірними.

Спірним питанням у справі є
правомірність рішення державного
реєстратора Іванюк Тетяни Сергіївни
№4144019 від 19 липня 2013 року щодо
державної реєстрації за ОСОБА_3 права
власності на 1/2 частини квартири за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 50.4
кв.м, житлова площею 30 кв.м. ( т.2 а.с.27)

Встановлено, що підставою для
прийняття спірного рішення щодо
реєстрації права власності на об'єкт
нерухомого майна за ОСОБА_3 №4144019 від 19
липня 2013 року було рішення
апеляційного суду Донецької області
від 07.06.2013 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 9 квітня 2014 року
скасовано вищезазначене рішення
апеляційного суду Донецької області (
т. 2 а. с. 71 - 74).

Статтею 72 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачені
підстави звільнення від доказування.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи, що на момент розгляду
справи за суттю вимог судом першої
інстанції скасовано рішення
Апеляційного суду Донецької області,
на підставі якого приймалось спірне
рішення відповідача, колегія суддів
погоджує висновок суду першої
інстанції щодо наявності правових
підстав для задоволення позову в
частині скасування рішення
відповідача №4144019 від 19 липня 2013 року
щодо державної реєстрації за ОСОБА_3
права власності на 1/2 частини квартири
за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею
50.4 кв.м, житлова площею 30 кв.м.,
незважаючи на ту обставину, що спірне
рішення відповідачем на час його
прийняття було правомірним

Водночас колегія суддів звертає увагу
на те, що хоча позивачем не було
додержано порядку досудового
врегулювання спору, тобто позивач не
звертався до відповідача з вимогою про
скасування спірного рішення на
підставі ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 9 квітня 2014 року, однак
наведені обставини не можуть бути
підставою для відмови у задоволенні
зазначеної частини позовних вимог.

Суд першої інстанції вирішив справу з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
підстави для скасування постанови суду
відсутні.

Апеляційний перегляд здійснений в
межах доводів апеляційної скарги, в
частині незадоволених позовних вимог
постанова суду не оскаржена.

Ухвала в повному обсязі складена 3
липня 2014 року

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 196, ст. 198 ч.1 п.1, ст.
200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 19 травня 2014
р. у справі № 805/16292/13-а за позовом
ОСОБА_5 до Державного реєстратора
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Ворошиловського
районного управління юстиції у
м.Донецьку Іванюк Тетяни Сергіївни,
треті особи: ОСОБА_3, відділ державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у м. Донецьку про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня її складення в
повному обсязі.

Головуючий
Л.А. Василенко

Судді
М.М. Гімон

М.І. Старосуд