Справа № 826/20344/13-а
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Клименчук
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

24 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко
Т.М.,

суддів
Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного підприємства
"Акрілат-Хімконтракт" на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 03 березня 2014 р. у справі
за адміністративним позовом
Приватного підприємства
"Акрілат-Хімконтракт" до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про визнання протиправним та
скасування рішення № 100250000/2013/600833/2 від
08.10.2013 та картки відмови № 100250000/2013/01821
від 08.10.2013, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство
"Акрілат-Хімконтракт" звернулось до
суду з позовом до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про визнання протиправним та
скасування рішення № 100250000/2013/600833/2 від
08.10.2013 та картки відмови № 100250000/2013/01821
від 08.10.2013.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 03
березня 2014 року у задоволенні позову
Приватного підприємства
"Акрілат-Хімконтракт" відмовлено у
повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
постановити нове рішення, яким
задовольнити позов. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу -
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
між Фірмою «Weifang Ensign Indastry Co., Ltd» (Китай)
та ПП «Акрілат-Хімконтракт» укладено
зовнішньоекономічний договір від
19.07.2013 №LIQ130719B, відповідно до умов якого
Фірмою «Weifang Ensign Indastry Co., Ltd», як
Продавець, зобов'язується продати, а ПП
«Акрілат-Хімконтракт», як Покупець,
прийняти і оплатити поставку «натрія
цитат, виробник Weifang Ensign Indastry Co., Ltd»,
торгівельна марка ENSIGN, країна виробник
Китай», у кількості 25тонн, за ціною
23625,00долл. США.

Оплата товару, згідно контракту від
19.07.2013 №LIQ130719B проводиться на умовах 10%
передоплати, 90% після одержання копії
коносамента.

Продавцем виписано рахунок-проформу за
№ LIQ130719B від 19.07.2013, відповідно до якого
позивачем сплачено 10% передоплати по
контракту та комерційний інвойс
№LIQ130719B від 11.08.2013 на інших 90% оплати на
загальну суму 23625,00долл. США, який
сплачено відповідно до платіжний
доручень №1249 від 24.07.2013 та №1313 від
16.09.2013.

На підтвердження визначення митної
вартості за першим методом (за ціною
контракту) позивачем до митного органу
подано наступні документи:
зовнішньоекономічний контракт від
19.07.2013 №LIQ130719B; інвойс/рахунок №LIQ130719B
від 11.08.2013; рахунок-проформа №LIQ130719B від
19.07.2013; міжнародну автомобільну
накладну (СМR) №1359 від 05.10.2013; коносамент
(Bill of Lading) MSCUQG855920 від 13.08.2013; платіжне
доручення №1249 від 24.07.2013; платіжне
доручення №1313 від 16.09.2013; страховий
поліс №01300002 від 13.08.2013;
пакувальний лист від 11.08.2013; сертифікат
походження товару №ССРІТ 125540022 від
12.08.2013; інформація стосовно ціни з
Інтернет від 08.10.2013; митна декларація
країни відправлення №600059899 від
09.08.2013; сертифікат якості від 11.08.2013.

За результатами розгляду поданих до
митного оформлення документів,
Київською регіональною митницею
Міндоходів відмовлено у визнанні
заявленої позивачем митної вартості
товарів за цінною господарської грації
та виніс картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення від 100250000/2013/001821 від 08.10.2013
p., оскільки прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів,
що потребує подання нової ВМД.

Відповідачем прийнято рішення про
коригування митної вартості від 08.10.2013
р. № 100250000/2013/600833/2. Митна вартість
Товару визначена Відповідачем із
застосуванням резервного методу.

Як зазначено в графі 33 вищезазначених
рішень відповідача про коригування
митної вартості, митна вартість
визначена за резервним методом у
зв'язку з неможливістю застосування
попередніх п'яти методів визначення
митної вартості.

Не погоджуючись із рішеннями
відповідача про коригування заявленої
митної вартості № 100250000/2013/600833/2 від
08.10.2013 та картки відмови № 100250000/2013/01821
від 08.10.2013, позивач звернувся до суду.

Спірні правовідносини виникли у сфері
митної справи і стосуються процедури
визначення митної вартості товарів та
правомірності рішень відповідача про
щодо визначення митної вартості
товару, який імпортується на митну
територію України.

Перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і
процесуального права, колегія
Київського апеляційного
адміністративного зазначає наступне.

Статтею 49 МК встановлено, що митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до п.2 ст.52 Митного кодексу
України, декларант або уповноважена
ним особа, які заявляють митну вартість
товару, зобов'язані подавати митному
органу достовірні відомості про
визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Перелік документів, які підтверджують
митну вартість товарів визначений ч.2
ст.53 Митного кодексу України.

Частиною 3 ст. 53 МК передбачено, що у
разі якщо документи, зазначені у ч. 2
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) додаткові документи.

При здійсненні аналізу документів,
наданих позивачем при митному
оформлені, митним органом виявлено, що
документи, зазначені у ч.2 ст.53 Митного
кодексу України, не містять всіх
необхідних відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, а
саме декларантом подано банківський
платіжний документ з номером
рахунка-фактури (№LIQ130719B від 19.07.2013)
відмінним від рахунка поданого до
митного оформлення (№LIQ130719B від 11.08.2013).
Цей документ стосується оцінюваного
товару, який відповідно до ч.2 ст.53
Митного кодексу України є документом,
який підтверджує митну вартість
товарів.

Прайс-лист виробника від 17.06.2013, який
наданий декларантом із
товаросупровідними документами на
момент митного оформлення, не містить
кінцевої дати дії ціни. Також, цінова
пропозиція не містить інформацію
стосовно адреси, телефонів або сайту у
мережі Інтернет для контактів покупців
із фірмою-продавцем зазначеного
товару. Прайс-лист виробника виданих на
умовах поставки СІF-Odessa, тобто носить
адресний характер та має суб'єктивну
спрямованість, що суперечить суті
прайс-листа як комерційної пропозиції
продавця необмеженій кількості
потенційних покупців. Тому, даний
прайс-лист не може розглядатись у
якості підтвердження заявленої митної
вартості.

Зазначені невідповідності дали
підстави для сумнівів у повноті
включення щодо транспортних та
страхових витрат, як однієї зі
складових митної вартості, відповідно
до ст.58 Митного Кодексу України.

Статтею 54 МК встановлено, що контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості (ч. 1).
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій ст. 58 цього Кодексу (ч.
2).

Відповідач, приймаючи рішення про
коригування митної вартості виходив з
того, що подані документи містять
розбіжності, а тому митна вартість
імпортованого товару не може бути
визначена за ціною договору.

Відповідно до частини 2 статті 58
Митного кодексу України метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Відповідачем, зазначено, що метод 1 за
ціною угоди щодо товарів, які
імпортуються, не застосовано через не
застосовано через неподання
декларантом додаткових документів на
письмову вимоги митного органу для
підтвердження митної вартості,
наявності сумнівів щодо достовірності
відомостей, необхідних для
підтвердження заявленої митної
вартості та наявної у митному органу
додаткової інформації про рівень
митної вартості.

Якщо основний метод не може бути
використаний, застосовується
послідовно кожний наступний метод. При
цьому, кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Таким чином, митну вартість товару, що
імпортується скориговано із
застосуванням резервного методу -
метод 2ґ відповідно до ст.64Митного
кодексу України. Визначена митна
вартість товару ґрунтується на митній
вартості товару, подібного за якісними
характеристиками, митне оформлення
якого уже здійснено. А саме за митною
декларацією від 07.12.2012 №100200000/2012/594849.

Відсутність інформації про продаж
ідентичних товарів унеможливила
застосування цього методу для
визначення митної вартості товару.

Отже, відповідачем вірно встановлено,
що у зв'язку із неможливістю
застосування вказаного методу (метод 1)
визначення митної вартості товарів
посадовою особою митниці цілком
правомірно послідовно перейдено до
наступного методу визначення митної
вартості (метод 2ґ).

Відповідно до ст. 60 Митного кодексу
України, метод визначення митної
вартості за ціною договору щодо
подібних (аналогічних товарів) - у разі,
якщо митна вартість оцінюваних товарів
не може бути визначена згідно з
положенням ст.ст.58 і 59 Митного кодексу
України, за митну вартість береться
прийнята митним органом вартість
операції з подібними (аналогічними)
товарами, які продано на експорт в
Україну і час експорту яких збігається
з часом експорту оцінюваних товарів
або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними)
розуміються товари, які хоч і не є
однаковими за всіма ознаками, але мають
схожі характеристики і складаються зі
схожих компонентів, завдяки чому
виконують однакові функції порівняно з
товарами, що оцінюються, та вважаються
комерційно взаємозамінними.

Ціна договору щодо подібних
(аналогічних) товарів береться за
основу для визначення митної вартості
товарів, якщо ці товари ввезено
приблизно в тій же кількості і на тих же
комерційних рівнях, що й оцінювані
товари.

Відсутність інформації про продаж
ідентичних товарів унеможливила
застосування цього методу для
визначення митної вартості товару.

У зв'язку із неможливістю застосування
вказаного методу визначення митної
вартості товарів посадовою особою
митниці здійснений послідовний
перехід до наступного методу
визначення митної вартості.

Відповідно до ч. 6 ст.54 Митного кодексу
України, у митниці наявні обґрунтовані
підстави вважати, що позивачем
заявлено неповні відомості про митну
вартість товару та відповідно до ст.55
Митного Кодексу України, митницею
винесене Рішення про коригування
заявленої митної вартості товару від
08.10.2013 №.100250000/2013/600833/2 митну вартість
товару, що імпортується, скориговано із
застосуванням другорядного методу
визначення митної вартості - 2-ґ -
резервним методом із застосуванням
рішення визнаної вартості за МД від
07.12.2012 №10020000/2012/594849 та з урахуванням
наявної інформації в мережі Інтернет.

В рішенні про коригування митної
вартості від 08.10.2013 №.100250000/2013/600833/2,
відповідно до Правил заповнення
рішення про коригування митної
вартості товарів, затверджених наказом
Міністерства фінансів України від
24.05.2012 №598, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за
№883/21195 зазначено дані, щодо
неможливості визначення митної
вартості за ціною договору, вимоги про
надання додаткових документів,
проведення консультацій, отримання та
перевірки додаткових документів,
процедури коригування митної вартості,
послідовності застосування методів
визначення митної вартості, суми та
підстав коригування тощо.

Таким чином, митний орган правомірно
прийняв рішення про коригування митної
вартості товару відповідно до норм
чинного законодавства.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Акрілат-Хімконтракт" -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 03 березня 2014 р. -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.М.Грищенко

Судді
І.О.Лічевецький

В.Е.Мацедонська

.

Головуючий суддя
Грищенко Т.М.

Судді:
Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.