Справа № 173/97/14-а (2а/173/8/2014)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2014 рокусправа № 173/97/14-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Добродняк І.Ю

суддів:
Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового
засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - Горшкова Л.В.
(дов. від 26.12.13)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційні скарги ОСОБА_2 та Головного
управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області

на постанову Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 25 лютого 2014 року

у справі № 173/97/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Пенсійного
фонду України в м. Києві

про стягнення заборгованості за
державною та додатковою пенсією по
інвалідності, як особі віднесеній до 1
категорії та інваліда 3 групи, та як
учаснику ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві, в якому з
урахуванням заяви про зміну позовних
вимог (т. 1, а.с. 56) просив:

- визнати протиправною бездіяльність
відповідача у вигляді невиплати
позивачу додаткової пенсії, як особі,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
та 3 групи інвалідності за період з
01.10.2006 по 31.12.2008 в розмірах, передбачених
ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

- стягнути з відповідача на користь
позивача недоплачену суму додаткової
пенсії згідно ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 19.12.1991
за період з 01.10.2006 по 31.12.2008 в розмірі 4
824,23 грн.

- визнати протиправною бездіяльність
відповідача у вигляді невиплати
позивачу державної пенсії як особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії та 3 групи
інвалідності за період з 01.12.2004 по 31.12.2008
в розмірах, передбачених ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та ч.3, 4 п.1 Постанови Кабінету Міністрів
України №1293 від 27.12.2005.

- стягнути з відповідача на користь
позивача недоплачену суму державної
пенсії згідно ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та ч.3, 4 п.1
Постанови Кабінету Міністрів України
№1293 від 27.12.2005 за період з 01.12.2004 по
31.12.2008 в розмірі 203484,37 грн.

Постановою Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 25 лютого 2014 року позов
ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправним дії Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області щодо
нарахування та виплати ОСОБА_2
державної та додаткової пенсії по
інвалідності, як особі, яка віднесена
до 1 категорії, у розмірах, менших, ніж
передбачено ст. 50 та ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язано Головне Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_2
заборгованість державної пенсії як
особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії 3
групи інвалідності у розмірі,
передбаченому ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01 січня 2004 року по 31 грудня 2007 року та за
період з 22.05.2008 по 31 грудня 2008 року
включно.

Зобов'язано Головне Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_2
заборгованість по додатковій пенсії як
особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії 3
групи інвалідності у розмірі,
передбаченому ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
чорнобильської катастрофи» за період з
01 жовтня 2006 року по 31 грудня 2007 року та
за період з 22.05.2008 по 31 грудня 2008 року
включно.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивачем подана
апеляційна скарга (т.2 а.с.16), в якій
позивач, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить змінити
постанову суду першої інстанції та
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Апеляційна скарга позивача мотивована
тим, що відмова в задоволенні позовних
вимог за період з 01.01.2008 по 21.05.2008 є
неправомірною, оскільки невиконання
державою своїх зобов'язань відносно
громадян стосовно ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
Рішенням Конституційного Суду України
№10-рп від 22.05.2008 визнано такими, що
порушують конституційні права. Отже
відповідач за вказаний період повинен
провести перерахунок у повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач також
подав апеляційну скаргу (т.2 а.с.25), в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального права, неповне
з'ясування обставин справи, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні
адміністративного позову в повному
обсязі.

Апеляційна скарга відповідача
мотивована тим, що оскільки позивач
отримує інший вид пенсії, призначений
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», суд першої інстанції всупереч
ст.7 вказаного Закону фактично визнав
право позивача на отримання пенсії
згідно ст.54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Щодо виплати позивачу додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до ст.50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» відповідач
зазначає, що з моменту скасування
окремих положень Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 22.05.2008 питання виплати
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
врегульовано постановою Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 № 530. Отже
додаткова пенсія позивачу нарахована
та виплачується відповідно до вимог
чинного законодавства.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
в поданій відповідачем апеляційній
скарзі. Проти задоволення апеляційної
скарги позивача заперечує.

Позивач, його представник, в судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання позивач
повідомлений судом належним чином.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційних скарг, дослідивши
матеріали справи та доводів
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не
підлягає задоволенню, а апеляційна
скарга Головного Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області підлягає
частковому задоволенню, з огляду на
наступне.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи, позивач - ОСОБА_2 є
особою, що постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
що підтверджено посвідченням серії
НОМЕР_1, виданим Дніпропетровською
обласною державною адміністрацією
29.12.2004, інвалідом 3 групи по
захворюванню, що пов'язано з виконанням
обов'язків військової служби по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, з
20.12.2004.

З 11.09.1990 позивачу призначена пенсія за
вислугу років відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992,
і позивач перебував на обліку в
Головному управлінні Пенсійного фонду
України в м. Києві, що підтверджено
довідкою Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві ФА
144883 від 31.03.2009.

Цією ж довідкою підтверджено отримання
позивачем пенсії по інвалідності.

У визначений позивачем період державна
пенсія за Законом України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не нараховувалась та не
виплачувалась.

Додаткова пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, позивачу виплачувалась
виходячи з розмірів, які встановлені
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.01.2002 № 1 «Про підвищення розмірів
пенсій та інших соціальних виплат
окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок державного бюджету» в розмірі
19,91 грн. - до 31.12.2007, у розмірі 15%
прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність, відповідно до
п.28 розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» - до 22.05.2008,
у розмірі 15% прожиткового мінімуму для
осіб, що втратили працездатність,
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 № 530 - з
22.05.2008.

Позивач, вказуючи на неправомірність
дій відповідача, посилався на те, що
розмір пенсії, який підлягає йому до
сплати, повинен розраховуватися у
відповідності до ст.50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі
не менше 6 мінімальних пенсій за віком
для пенсії по інвалідності та 50% від
мінімальної пенсії для додаткової
щомісячної пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю.

З 01.05.2010 пенсійна справа позивача
передана до Головного Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
визнаючи протиправними дії Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області та
зобов'язуючи Головне Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області вчинити
певні дії, суд першої інстанції виходив
з Положення про головні управління
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України № 11-2 від 27.06.2002, згідно якому
вказані управління здійснюють
призначення (перерахунок) та виплату
пенсій військовослужбовцям, особам
рядового і начальницького складу та
іншим особам (крім військовослужбовців
строкової служби та членів їх сімей),
які мають право на пенсію згідно із
Законом України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб", та того, що на час прийняття
судового рішення позивач перебуває на
обліку саме в Головному Управлінні
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області.

З огляду на фактичні обставини справи,
норми законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
вважає помилковим висновок суду першої
інстанції, що стосується призначення
та виплати позивачу державної пенсії
відповідно до ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст.15 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» умови, норми та
порядок пенсійного забезпечення
громадян, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи,
визначаються Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» або їм
надається право на одержання пенсій на
підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в редакції, що діяла на час
виникнення спірних правовідносин,
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», якою
визначені підстави та умови
призначення державних пенсій особам,
віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з
втратою годувальника, у всіх випадках
розміри пенсії для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок із Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими по
ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 цього Закону
особам, віднесеним до категорії 1,
інвалідам ІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірах - 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до наявних в матеріалах
справи доказів, даних пенсійної справи
ОСОБА_2 позивач у визначений судом
першої інстанції період з 01.01.2004 по
31.12.2008 отримував згідно поданої ним
заяви пенсію за вислугу років,
призначену відповідачем за Законом
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб» у розмірі 60%
грошового забезпечення з відповідними
підвищеннями та надбавками, як
інваліду війни 3 групи та особі,
постраждалій в наслідок аварії на ЧАЕС
1 категорії, з 11.09.1990.

Відповідно до ст.83 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсії
призначаються з дня звернення за
пенсією, крім таких випадків, коли
пенсії призначаються з більш раннього
строку.

Переведення з одного виду пенсії на
інший провадиться з дня подання
відповідної заяви з усіма необхідними
документами.

Відповідно до ст..7 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» військовослужбовцям, особам, які
мають право на пенсію за цим Законом та
членам їх сімей, які одночасно мають
право на різні державні пенсії,
призначається одна пенсія за їх
вибором.

Судом встановлено, що інші заяви до
органу Пенсійного фонду про перехід з
одного виду пенсії на інший позивачем в
установленому порядку не подавались.

Звернення позивача з письмовою заявою
від 29.09.2008 до Головного Управління
Пенсійного фонду України в м. Києві про
проведення перерахунку державної
пенсію в розмірі 6 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсію в розмірі
50% мінімальних пенсій за віком згідно
ст.ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не є свідченням про
волевиявлення позивача щодо переходу з
пенсії за вислугу років на інший вид
пенсії в розумінні наведених вище
правових норм.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що
позивач у визначений судом першої
інстанції період фактично отримував
пенсію за вислугу років, норми Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
не регулюють питання призначення та
виплати такої пенсії, колегія суддів
вважає, що правові підстави для
задоволення позовних вимог в частині
нарахування та виплати державної
пенсії відповідно до вказаного вище
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» відсутні, суд першої
інстанції в цій частині позовних вимог
зробив висновки, що не відповідають
фактичним обставинам справи, що є
підставою для скасування судового
рішення в цій частині.

Стосовно правомірності позовний вимог
про нарахування та виплати додаткової
пенсії в розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком згідно зі
статтею 50 цього Закону колегія суддів
зазначає наступне.

Як вбачається з наведених вище
приписів Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виплата додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію, передбачена
державою як окремий захід, направлений
на соціальний захист осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Як передбачено ст.53 цього Закону,
виплата додаткової пенсії
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Відповідно до ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в редакції,
що діяла до 01.01.2008, особам, віднесеним
до категорії 1, інвалідам ІІІ групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах - 50 процентів мінімальної
пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
внесено зміни, зокрема, до ст.50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
відповідно до яких особам, віднесеним
до категорії 1 і які визнані інвалідами
ІII групи внаслідок Чорнобильської
катастрофи, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 15% прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 10-рп/2008 від 22.05.08 положення пункту 28
розділу II «Внесення змін до деяких
законодавчих актів України» Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» щодо
внесення змін до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визнані
неконституційними.

Відповідно до вимог ч.2 ст.152
Конституції України закони інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції, що у період з 01.01.08 по 22.05.08
позивач не мав права на перерахунок
пенсії та щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Дії відповідача щодо виплати позивачу
додаткової пенсії у розмірі меншому,
ніж встановлено ст.50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», за інші
періоди є неправомірними.

Вихідним критерієм розрахунку
державної та додаткової пенсій
виступає мінімальна пенсія за віком,
розмір якої згідно зі статтею 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
встановлюється в розмірі визначеного
законом прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.
Іншого нормативно-правового акта, який
би визначав цей розмір або
встановлював інший розмір, немає.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що позивачу повинно
здійснюватися нарахування та виплата
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як то встановлено Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При цьому вихідним критерієм
розрахунку виступає мінімальна пенсія
за віком, розмір якої згідно зі статтею
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється в розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність. Іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Отже, при розрахунку державної пенсії,
передбаченої ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, установлений
у Законах України «Про Державний
бюджет України» на відповідні роки,
виходячи з яких визначається
мінімальний розмір пенсії за віком.

Таким чином, висновки суду першої
інстанції про задоволення позову в цій
частині є такими, що відповідають
нормам чинного законодавства.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції при вирішенні справи невірно
застосував норми права, не в повному
обсязі з'ясував обставини, що мають
значення для справи, що відповідно до
ст.. 202 КАС України є підставою для
скасування постанови суду.

Керуючись ст. ст.195, 198, 202, 207 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області -
задовольнити частково.

Постанову Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 25 лютого 2014 року у справі
№173/97/14-а - скасувати в частині
задоволення позовних вимог про
визнання протиправними дій Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області щодо не
нарахування та виплати ОСОБА_2
державної пенсії згідно Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
зобов'язання Головного Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_2
заборгованість державної пенсії
згідно Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

В іншій частині постанову
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області від 25 лютого
2014 року у справі №173/97/14-а - залишити без
змін.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку, встановленому ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
І.Ю. Добродняк

Суддя:
Н.А. Бишевська

Суддя:
Я.В. Семененко