Справа № 826/10517/13-а
Суддя: Муравйов О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2014 р. м. Київ
К/800/62298/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючий суддя судді за участю
секретаря представників сторін: від
позивача: від відповідача:Муравйов О. В.
Вербицька О. В. Маринчак Н. Є. ОСОБА_4
Козак В. А.розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу
ОСОБА_6 на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28.11.2013 рокуу справі№ 826/10517/13-аза
позовомОСОБА_6до Державної податкової
інспекції у Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києвіпровизнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
01.10.2013 року у справі № 826/10517/13-а позов
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Оболонському
районі м. Києва Державної податкової
служби від 30.04.2013 року № .

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2013 року
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві задоволено.
Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 01.10.2013 року скасовано.
В задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою
апеляційного суду, позивач звернувся
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, в якій
просить її скасувати, залишити в силі
постанову суду першої інстанції. Свої
вимоги заявник обґрунтовує порушенням
судом норм матеріального та
процесуального права, зокрема, ст.ст. 269,
270, 271 Податкового кодексу України, ст.
ст. 42, 92 Земельного кодексу України.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили, що не перешкоджає її
розгляду по суті.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, 30.04.2013 року відповідачем
прийнято спірне податкове
повідомлення-рішення № , яким
позивачу визначено суму податкового
зобов'язання за платежем «плата за
землю громадянами» в сумі 2 774,75 грн.

Підставою для прийняття вказаного
рішення став висновок податкового
органу про те, що позивач, як власник
частини нежилого приміщення за адресою
АДРЕСА_1, загальною площею 101,60 кв. м,
зобов'язаний сплачувати земельний
податок на загальних підставах.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не надано доказів набуття
позивачем статусу власника або
землекористувача щодо частини
земельної ділянки, де знаходиться
належне йому нежитлове приміщення, та
доказів того, що позивачем укладався
договір оренди земельної ділянки, на
якій розташовано нежиле приміщення, що
є власністю позивача.

Суд апеляційної інстанції дійшов
висновку про відмову в позові, оскільки
позивач, як власник будівлі,
зобов'язаний сплачувати земельний
податок у відповідності до п. 287.6 ст. 287
Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком апеляційного суду,
враховуючи наступне.

Відповідно до п. 286.6 ст. 286 Податкового
кодексу України на земельну ділянку, на
якій розташована будівля, що перебуває
у спільній власності кількох юридичних
або фізичних осіб, податок
нараховується з урахуванням
прибудинкової території кожному з
таких осіб: 1) у рівних частинах - якщо
будівля перебуває у спільній сумісній
власності кількох осіб, але не поділена
в натурі, або одній з таких
осіб-власників, визначеній за їх
згодою, якщо інше не встановлено судом;
2)пропорційно належній частці кожної
особи - якщо будівля перебуває у
спільній частковій власності; 3)
пропорційно належній частці кожної
особи - якщо будівля перебуває у
спільній сумісній власності і поділена
в натурі.

Власник нежилого приміщення (його
частини) у багатоквартирному жилому
будинку сплачує до бюджету податок за
площі під такими приміщеннями (їх
частинами) з урахуванням пропорційної
частки прибудинкової території з дати
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно (п. 287.8 ст. 287
Податкового кодексу України).

У відповідності до п. 286.1 ст. 286 цього
Кодексу підставою для нарахування
земельного податку є дані державного
земельного кадастру. Відповідні органи
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів за запитом відповідного
органу державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
подають інформацію, необхідну для
обчислення і справляння плати за землю,
у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Згідно із п. 286.5 ст. 286 Податкового
кодексу України нарахування фізичним
особам сум податку проводиться
органами державної податкової служби,
які видають платникові до 1 липня
поточного року податкове
повідомлення-рішення про внесення
податку за формою, встановленою у
порядку, визначеному статтею 58 цього
Кодексу.

Оскільки позивач є власником нежилого
приміщення за адресою АДРЕСА_1, будівлі,
в силу п. 286.6 ст. 286 Податкового кодексу
України він повинен сплачувати податок
на землю.

Посилання платника, з яким погодився
суд першої інстанції, про те, що
відповідачем не надано жодних доказів
того, що позивач набув статус власника
або землекористувача щодо частини
земельної ділянки, де знаходиться
належне йому нежитлове приміщення та
доказів того, що позивачем укладався
договір оренди земельної ділянки, на
якій розташовано нежиле приміщення, що
є власністю позивача, підлягають
відхиленню, адже згідно із п. 287.6 ст. 287
Податкового кодексу України, при
переході права власності на будівлю,
споруду (їх частину) земельний податок
сплачується з дати державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно.

Розраховуючи земельний податок, який
підлягає сплаті позивачем, податковий
орган посилається на довідку про
нормативну грошову оцінку частки
земельної ділянки від 27.08.2002 року № 84,
видану Головним управлінням земельних
ресурсів Київської міської державної
адміністрації.

Стверджуючи про неправомірність
застосування зазначених даних,
позивачем не надано належних доказів
на їх спростування.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що підстави для задоволення
позову відсутні.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

За таких обставин касаційна скарга не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 28.11.2013 року
у справі № 826/10517/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
порядку та в строки, встановлені
статтями 236-238, 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
О. В. Муравйов

Судді
О. В. Вербицька

Н. Є. Маринчак