Справа № 2а/0570/22388/2011
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2012-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна ДОНЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
час прийняття постанови: 12год. 30 хв.
Донецький окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого судді Тарасенка І.М.
при секретарі Бебешко Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду за адресою: м.
Донецьк, вул.50 Гвардійської дивізії, 17,
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Міського комунального
підприємства «Маріупольське бюро
технічної інвентаризації»,
Маріупольської міської ради про
визнання неправомірним дії та
зобов'язання скасувати реєстрацію
ОСОБА_1 звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом до Міського комунального
підприємства «Маріупольське бюро
технічної інвентаризації»,
Маріупольської міської ради про
визнання неправомірним дії та
зобов'язання скасувати реєстрацію
Позовні вимоги мотивовані тим, що 23
квітня 2004 року ДКП «Маріупольське БТІ»
за ним було зареєстровано право
власності на квартиру розташовану за
25 травня 2011 року МКП «Маріупольське
БТІ» повідомило, що на підставі
дублікату свідоцтва про право
власності №САС 197193 від 28.04.2010 року,
право власності на квартиру, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1
зареєстроване за Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Азовзалізобетон». Свідоцтво №382 про
право власності ТОВ «Азовзалізобетон»
на зазначену вище квартиру, було видане
на підставі рішення Маріупольського
міськвиконкому від 22.09.1999 року № 317/2,
яке втратило юридичну силу.
Також позивач зазначив, що з моменту
державної реєстрації права власності
на квартиру №82 за ОСОБА_1, право
власності за ТОВ «Азовзалізобетон» на
зазначену квартиру було припинено.
Позивач вважає, що перереєстрація
право власності на квартиру,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1 була
проведена МКП «Маріупольське БТІ»
Позивач та представник позивача у
судове засідання не з'явились, про дату
час та місце були повідомлені належним
чином. Представником позивача було
надане клопотання, відповідно до якого
просить суд, розглянути справу без її
Представник відповідача 1 у судове
засідання не з'явився, надав відзив на
позовну заяву, відповідно до якого,
зазначив, що відповідно до Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 07.02. 2003 року № 7/5
(зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 28 січня 2003 року № 157/6445), БТІ не
приймає рішення про видачу
правовстановлюючих документів, а
реєструє правові документи, якими
визнано або підтверджується право
власності на об'єкти нерухомості. Тому,
припинення реєстрації може здійснити
суд з подальшим визнанням право
власності за іншою фізичною або
юридичною особою. В своєму відзиві
відповідач просив суд розглянути
справу без його участі.
Представник відповідача 2 у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце був повідомлений належним чином.
Заяв про розгляд справи без його участі
чи про відкладення розгляду справи, а
також письмові заперечення на позовну
заяву до суду не надав.
Розглянувши подані документи і
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступне.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що суб'єкт владних
повноважень - це орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Відповідно до п. 2 ст. 7 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень» (далі
- Закон) проведення реєстрації
відповідних прав здійснюють місцеві
органи державної реєстрації.
Згідно з п. 5 розд. V «Прикінцеві
положення» Закону до створення єдиної
системи органів реєстрації прав,
реєстрація об'єктів нерухомості
проводиться комунальними
підприємствами бюро технічної
Суд приходить до висновку, що законом
тимчасово покладено (делеговано)
зазначені повноваження на комунальні
підприємства бюро технічної
інвентаризації. Ці повноваження
здійснюються ними як владні
управлінські функції на основі
законодавства, тобто, виходячи з
приписів п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України Міське
комунальне підприємство
«Маріупольське бюро технічної
інвентаризації» у даному випадку є
суб'єктом владних повноважень.
В судовому засіданні встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що 12
листопада 2003 року Орджонікідзевським
районним судом м. Маріуполя винесено
рішення, яким були задоволені позовні
вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Азовзалізобетон»
та на користь ОСОБА_1 з відповідача було
стягнуто 7 637 178,51 грн.

В ході виконання судового рішення,
Відділом виконавчої служби
Орджонікідзевського РУЮ було
повідомлено, що 03 березня 2004 року між
боржником ТОВ «Азовзалізобетон» та
стягувачем - ОСОБА_1 укладено мирову
угоду в порядку виконання
вищевказаного рішення та у власність
стягувача були передані матеріальні
цінності вартістю 1 782 714 грн. Таким
чином, рішення суду було частково
виконано з боку відповідача та
виконавче провадження в ВДВС закрито.

29 березня 2004 року ухвалою
Орджонікідзевського райсуду м.
Маріуполя мирова угода була
затверджена.

23 квітня 2004 року ДКП «Маріупольське
БТІ» за ОСОБА_1 було зареєстровано
право власності на квартиру
розташованої за адресою: АДРЕСА_1
(зареєстровано в Маріупольському БТІ
23.04.2004 р. №812).

Крім того, постановою Господарського
суду Донецької області від 06.04.2006 року
ТОВ «Азовзалізобетон» було визнано
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру. Ліквідатором призначено
Славгородського С.А., до якого, згідно
із п.2 ч. ст. 25 Закону України від 14.05.1992
року №2343 «Про відновлення
платоспроможності боржника чи
визнання його банкрутом» перейшли
права керівника юридичної особи -
банкрута.

28 серпня 2006 року ухвалою Апеляційного
суду Донецької області, ухвала
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя від 29 березня 2004 року була
скасована.

Разом з тим, 25 травня 2011 року від МКП
«Маріупольське БТІ» на адресу позивача
надійшло повідомлення, відповідно до
якого, відповідач повідомив, що на
підставі дублікату свідоцтва про право
власності № САС 197193 від 28.04.2010 року
право власності на квартиру, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстровано за Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Азовзалізобетон». Підставою
виникнення права власності на квартиру
за ТОВ «Азовзалзобетон» є дублікат
свідоцтва про право власності № САС
197193 від 28.04.2010 року виданого
Маріупольською міською радою.

Відповідно до ч. 2 ст. 321 Цивільного
кодексу України особа може бути
позбавлена права власності або
обмежена у його здійснені лише у
випадках і в порядку, встановлених
законом.

Пунктом 1частиною 1 статті 346 ЦК України
передбачено, що право власності
припиняться в разі відчуження
власником свого майна.

Тобто, з моменту реєстрації права
власності на зазначену вище квартиру
зареєстрованої за ОСОБА_1, право
власності на квартиру за ТОВ
«Азовзалізобетон» було припинено.

Згідно ст. 11 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
виконавчий комітет є виконавчим
органом сільських, селищних
міських,районних у містах рад.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України.

У відповідності зі ст. 30 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» визначається перелік
повноважень виконавчих органів
міських рад в галузі
житлово-комунального господарства,
побутового, торгівельного
обслуговування, громадського
харчування, транспорту та зв'язку.

Виходячи з повноважень виконавчих
органів місцевих рад, які містяться в
статті 30 вищезазначеного Закону,
видача дубліката свідоцтва про право
власності на нерухоме майно не входить
до їх повноважень.

Реєстрація прав власності згідно п. 1.3
Тимчасового положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 28
січня 2003 року № 6/5 (зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 28 січня
2003 року № 66/7387), здійснюють комунальні
підприємства бюро технічної
інвентаризації.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.4 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень» в редакції Закону України
про внесення змін до Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень» та
інших законодавчих актів України від 11
лютого 2010 року № 1878-VI (надалі - Закон про
речові права), обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права та
обтяження на нерухоме майно, розміщене
на території України, що належить
фізичним та юридичним особам, зокрема,
право користування (найму, оренди)
будівлею або іншими капітальними
спорудами, їх окремими частинами.

Державною реєстрацією речових прав на
нерухоме майно, у розумінні приписів
ст. 2 вказаного Закону, є офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Бюро технічної інвентаризації у своїй
діяльності керується Тимчасовим
положенням про порядок державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України № 7/5 від
07.02.2002 р. (у редакції наказу
Міністерства юстиції України № 6/5 від
28.01.2003 р.), зареєстрованим в
Міністерства юстиції 18.02.2002 року за №
157/6445, (далі - Тимчасове положення), а
також Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень».

Згідно п.1.1. Тимчасового положення, це
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно
визначає порядок проведення державної
реєстрації права власності та права
користування (сервітуту) на об'єкти
нерухомого майна, розташовані на
земельних ділянках; права користування
(найму, оренди) будівлею або іншими
капітальними спорудами, їх окремими
частинами; довірчого управління
нерухомим майном; права власності на
об'єкти незавершеного будівництва
(далі - державна реєстрація прав), а
також порядок взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна.

У відповідності до п. 1.4. ст. 1
зазначеного Тимчасового положення
державна реєстрація прав власності на
нерухоме майно (далі - реєстрація прав) -
це внесення запису до Реєстру прав
власності на нерухоме майно у зв'язку з
виникненням, існуванням або
припиненням права власності на
нерухоме майно, що здійснюється БТІ за
місцезнаходженням об'єктів нерухомого
майна на підставі
правовстановлювальних документів
коштом особи, що звернулася до БТІ.

Крім того, суд зауважує, що в матеріалах
справи відсутні докази, які б свідчили
про припинення права власності на
нерухоме майно, яке було зареєстроване
за ОСОБА_1 та на підставі яких саме
правовстановлюючих документів воно
було припинено.

У відповідності до п. 8.6. Тимчасового
положення про порядок реєстрації права
власності та речових прав на нерухоме
майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
року №7/5 передбачено, що дублікат
свідоцтва про право власності
видається у разі втрати або зіпсування
свідоцтва про право власності органом,
який проводив оформлення права
власності на нерухоме майно, за заявою
власника (власників) або уповноваженої
ним (ними) особи, до якої додається
опубліковане в пресі повідомлення про
недійсність втраченого або
зіпсованого свідоцтва про право
власності, видається дублікат
свідоцтва про право власності.

На дублікаті свідоцтва про право
власності обов'язково зазначається
його номер, а до реєстру прав вносяться
відомості про втрату або зіпсування
оригіналу свідоцтва та про видачу його
дубліката.

Однак, на вимогу суду надати заяву
власника (власників) або уповноваженої
ним (ними) особи та опубліковане в пресі
повідомлення про недійсність
втраченого або зіпсованого свідоцтва
про право власності на підставі чого
було виданий дублікат свідоцтва про
право власності на квартиру
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
відповідачем не надано.

Суд не приймає посилання відповідача
на те, що дублікат свідоцтва про право
власності № САС 197193 від 28.04.2010 року
виданий, не у зв'язку з його втратою або
пошкодженням, а в зв'язку з тим, що
ухвалою Апеляційного суду Донецької
області, ухвала Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя від 29
березня 2004 року про затвердження
мирової угоди - була скасована,
оскільки, діючим законодавством не
передбачено саме, видачу дублікату та
перереєстрацію права власності
відповідно до рішень суду.

Також суд зауважує, що за приписами
пункту 3.8 Тимчасового порядку
передбачено, що державній реєстрації
підлягають виключно заявлені права за
умови їх відповідності законодавству і
поданим документам. Реєстратору БТІ
забороняється тлумачити права або
самостійно вносити зміни до відомостей
про заявлені права.

Разом з тим, пунктом 3.9 Тимчасового
положення передбачено, що у разі
переходу права власності на нерухоме
майно, яке вже зареєстроване в Реєстрі
прав, реєстратор при реєстрації прав на
це майно одночасно скасовує попередній
запис щодо права власності на це майно.
У разі необхідності із заявою про
скасування запису в Реєстрі прав може
звернутися попередній власник, якщо
право не було зареєстровано новим
власником.

Однак, всупереч діючому законодавству,
державним реєстратором було здійснено
не заявлену заміну запису у Реєстрі
прав та самостійно було відновлено
запис про право власності на квартиру
за ТОВ «Азовзалізобетон» без наявності
на те підстав.

Що стосується позовних вимог, щодо
визнання протиправною процедуру
видачі Дубліката свідоцтва про право
власності № САС 197193 від 28.04.2010 року,
виданого Маріупольською міською радою
та зобов'язати Міське комунальне
підприємство «Маріупольське бюро
технічної інвентаризації відновити
запис №812 в журналі 2 про реєстрацію
права власності на квартиру за ОСОБА_1,
суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові
спори, зокрема: спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності; спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері
управління, у тому числі делегованих
повноважень; спори, що виникають з
приводу укладання, виконання,
припинення, скасування чи визнання
нечинними адміністративних договорів;
спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України;
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Виходячи з зазначеного суд звертає
увагу на те, що визнання саме процедури
видачі Дубліката свідоцтва про право
власності № САС 197193 від 28.04.2010 року не
входить до компетенції
адміністративних судів.

Згідно із частиною 2 статі 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

На підставі частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
відповідачами не доведено суду
правомірність видачі дублікату
свідоцтва про право власності на
квартиру розташовану за адресою:
АДРЕСА_1 та перереєстрацію, тому дії
відповідача є незаконними.

Виходячи з вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 71, 86, 94, ст. 105,112,136, 158 - 163
КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Міського комунального
підприємства «Маріупольське бюро
технічної інвентаризації»,
Маріупольської міської ради про
визнання неправомірним дії,
зобов'язання скасувати реєстрацію
права власності, визнання протиправною
видачу дублікату свідоцтва про право
власності - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії
Маріупольської міської ради щодо
видачі дублікату свідоцтва про право
власності №САС 197193 від 28.04.2010 року.

Зобов'язати Міське комунальне
підприємство «Маріупольське бюро
технічної інвентаризації» скасувати
реєстрацію права власності на квартиру
за адресою АДРЕСА_1 за ТОВ
«Азовзалізобетон».

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Вступну та резолютивну частини
постанови проголошено 24 січня 2012 року.

Повний текст постанови складений 27
січня 2012 року.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд з одночасним надісланням
апеляційної скарги особою, яка її подає
до Донецького апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
складання постанови в повному обсязі
відповідно до статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Тарасенко І.М.