Справа № 255/14431/13-а
Суддя: Цукуров В. П.
Дата ухвалення: 2014-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№2а/255/26/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючого - судді Цукурова В.П.,

при секретарі - Губаль В.В.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1, представника відповідача та
третьої особи - Вінічук Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
справу за адміністративним позовом
Дочірнього підприємства
«Укрінтерпродукт» до Донецької
міської ради, третя особа - Управління
земельних ресурсів Донецької міської
ради, про визнання незаконним та
скасування рішення Донецької міської
ради від 20.09.2013 року № 35/57 «Про
припинення дочірньому підприємству
«Укрінтерпродукт» права постійного
користування землею для будівництва
ділового центру по АДРЕСА_1», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ДП «Укрінтерпродукт»
звернувся до суду з позовом до
Донецької міської ради, третя особа -
Управління земельних ресурсів
Донецької міської ради, про визнання
незаконним та скасування рішення про
визнання незаконним та скасування
рішення Донецької міської ради від
20.09.2013 року № 35/57 «Про припинення
дочірньому підприємству
«Укрінтерпродукт» права постійного
користування землею для будівництва
ділового центру по АДРЕСА_1»,
посилаючись на наступні обставини.

Позивачем на підставі рішення
виконавчого комітету Донецької
міської ради від 21.06.2000 року № 221
отримано в постійне користування
земельну ділянку площею 0,2444 га для
будівництва ділового центру у
Ворошиловському районі (біля території
загальноосвітньої середньої школи №14
м. Донецька, яка розташована по
АДРЕСА_1). Право постійного
користування цією земельною ділянкою
посвідчено виданим державним актом на
право постійного користування землею
серія І-ДН №002052, зареєстрованим 03
серпня 2000 року, про що в Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею вчинено запис за
№2-169.

У жовтні поточного року позивачу стало
відомо, що відповідачем - Донецькою
міською радою прийнято рішення від
20.09.2013 №35/57 «Про припинення дочірньому
підприємству «Укрінтерпродукт» права
постійного користування землею для
будівництва ділового центру по
АДРЕСА_1».

Позивач вважає вказане рішення
незаконним, необґрунтованим та таким,
що винесено із порушенням норм діючого
законодавства з наступних підстав.

В межах спірної земельної ділянки
розташований об'єкт незавершеного
будівництва - добудова з нульовим
циклом (їдальня) загальноосвітньої
школи № 14, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, який було придбано позивачем у
власність за договором купівлі-продажу
вказаного нерухомого майна від 21.06.2000
року, посвідченого в нотаріальному
порядку за реєстровим № д-203. Тому
припинення права постійного
користування позивача спірною
земельною ділянкою, що відбулося за
спірним рішенням відповідача, утворює
критичні перешкоди для реалізації
права власності на дане нерухоме майно,
що є порушенням Конституції України.

Крім того, позивач постійно здійснював
оплату земельного податку за спірну
земельну ділянку. Станом на 01.10.2013 року
позивач не мав заборгованості з плати
за землю.

Позивач також зазначає, що
відповідачем було порушено порядок
припинення права користування
земельною ділянкою, передбачений ст. 144
Земельного кодексу України.

Просив визнати рішення Донецької
міської ради від 20.09.2013 року № 35/57 «Про
припинення дочірньому підприємству
«Укрінтерпродукт» права постійного
користування землею для будівництва
ділового центру по АДРЕСА_1» незаконним
та скасувати його.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
надав пояснення, аналогічні викладеним
у заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача та третьої
особи Вінічук Ю.М. у судовому засіданні
заперечувала проти позову. На питання
суду пояснила, що відомостей про
додержання встановленого ст. 144
Земельного кодексу України порядку ані
у відповідача, ані у третьої особи
немає. Просила відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Суд, вислухавши думки представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про необхідність
задовольнити позовні вимоги з
наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

21.06.2000 року рішенням виконавчого
комітету Донецької міської ради № 221
«Про заходи з виконання рішення
Донецької міської ради від 12.05.2000 року
№ 9/15 «Про приватизацію об'єкта
незавершеного будівництва добудови з
нульовим циклом (їдальня)
загальноосвітньої школи № 14», зокрема,
відведено у постійне користування
Дочірньому підприємству
«Укрінтерпродукт» земельну ділянку
площею 0,2444 га для будівництва ділового
центру та дозволено Дочірньому
підприємству «Укрінтерпродукт»
проектування та будівництво ділового
центру на земельній ділянці 0,2444 га у
Ворошиловському районі, на якій
розташований об'єкт приватизації, який
підлягає перепрофілюванню (а.с. 57-59).

Відповідно до договору купівлі-продажу
об'єкту незавершеного будівництва,
посвідченого 21.06.2000 року приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_4 та
зареєстрованим у реєстрі за № д-203, до
позивача перейшло право власності на
об'єкт незавершеного будівництва -
добудову з нульовим циклом (їдальня)
загальноосвітньої школи № 14,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, на
земельній ділянці 0,2444 га (а.с. 13-17).

Таким чином, відповідно до рішення
виконкому Донецької міської ради № 221
від 21.06.2000 року, позивачеві належить
право постійного користування землею
0,2444 га, наданої для будівництва
ділового центру в Ворошиловському
районі, що підтверджується Державним
актом І-ДН № 002052, зареєстрованим в
Книзі записів актів на право
постійного користування землею за №
2-169 (а.с. 7-8).

Рішенням Донецької міської ради № 35/57
від 20.09.2013 року «Про припинення
дочірньому підприємству
«Укрінтерпродукт» права постійного
користування землею для будівництва
ділового центру по АДРЕСА_1» було
припинено ДП «Укрінтерпродукт» право
постійного користування земельною
ділянкою площею 0,2444 га для будівництва
ділового центру по АДРЕСА_1, посвідчене
державним актом на право постійного
користування землею та зареєстроване у
Книзі записів державних актів на право
постійного користування землею за
№2-169, а також державний акт на право
постійного користування землею серія
І-ДН №002052, виданий позивачу,
зареєстрований у Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею за №2-169 від 03.08.2000
року, вирішено вважати таким, що
втратив чинність (а.с. 49).

Як вбачається з преамбули даного
рішення, підставою для його ухвалення
став лист Управління земельних
ресурсів міськради від 22.05.2013 року
№1149исх. про припинення позивачу права
постійного користування землею за
вказаною адресою, у зв'язку із
заборгованістю по платі за землю (а.с.
48). Також міська рада врахувала лист
Державної податкової інспекції у
Ворошиловському районі міста Донецька
від 26.03.2013 №10060/9/15-413, відповідно до
якого заборгованість ДП
«Укрінтерпродукт» з оплати земельного
податку складає 2200 гривень (а.с.46-47).

Зазначені обставини не оспорювалися у
судовому засіданні ані представником
позивача, ані представником
відповідача та третьої особи та
підтверджуються матеріалами справи.

Згідно ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються відповідно до закону
питання регулювання земельних
відносин.

Також, відповідно до ст. 12 Земельного
кодексу України до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст належить, зокрема,
розпорядження землями територіальних
громад; здійснення контролю за
використанням та охороною земель
комунальної власності, додержанням
земельного та екологічного
законодавства; обмеження, тимчасова
заборона (зупинення) використання
земель громадянами і юридичними
особами у разі порушення ними вимог
земельного законодавства; вирішення
інших питань у галузі земельних
відносин відповідно до закону.

Статтею 144 Земельного кодексу України
передбачений порядок припинення права
користування земельними ділянками, які
використовуються з порушенням
земельного законодавства, відповідно
до якого, у разі виявлення порушення
земельного законодавства державний
інспектор сільського господарства,
державний інспектор з охорони довкілля
складає протокол про порушення та
видає особі, яка допустила порушення,
вказівку про його усунення у 30-денний
строк. Якщо особа, яка допустила
порушення земельного законодавства, не
виконала протягом зазначеного строку
вказівки державного інспектора щодо
припинення порушення земельного
законодавства, державний інспектор
сільського господарства, державний
інспектор з охорони довкілля
відповідно до закону накладає на таку
особу адміністративне стягнення та
повторно видає вказівку про припинення
правопорушення чи усунення його
наслідків у 30-денний строк. У разі
неусунення порушення земельного
законодавства у 30-денний строк
державний інспектор сільського
господарства, державний інспектор з
охорони довкілля звертається до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування з
клопотанням про припинення права
користування земельною ділянкою.
Рішення органу виконавчої влади або
органу місцевого самоврядування про
припинення права користування
земельною ділянкою може бути оскаржене
землекористувачем у судовому порядку.

Отже, ст. 144 Земельного кодексу України
містить імперативний припис щодо
порядку припинення права користування
земельними ділянками.

У той же час, відповідач Донецька
міська рада при винесенні спірного
рішення не дотрималась зазначеного
порядку, таким чином вийшовши за межі
своїх повноважень.

Крім того, згідно ст. 141 Земельного
кодексу України, підставами припинення
права користування земельною ділянкою
є, зокрема, систематична несплата
земельного податку або орендної плати.

Відповідно до ст. 96 Земельного кодексу
України, землекористувачі зобов'язані
своєчасно сплачувати земельний
податок або орендну плату.

Як вбачається з листа Управління
земельних ресурсів Донецької міської
ради від 22.05.2013 року №1149исх, який був
підставою для ухвалення Донецькою
міською радою спірного рішення про
припинення права користування
земельною ділянкою, відповідно до
листа ДПІ Ворошиловського району від
26.03.2013 року № 10060/9/15-413 у підприємства
щомісячно виникає заборгованість зі
сплати за землю на протязі 2013 року (а.с.
48).

Як передбачає ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Однак у даному листі не вказано ані
загальний розмір, ані періоди
виникнення заборгованості ДП
«Укрінтерпродукт».

З листа ДПІ у Ворошиловському районі м.
Донецька та усних пояснень
представника відповідача та третьої
особи убачається, що станом на дату
складання цього листа - 26.03.2013 року,
заборгованість позивача зі сплати
земельного податку складає лише 2200
гривень, що само по собі не свідчить про
систематичний характер несплати
такого податку та неспівмірно із сумою
річного розміру земельного податку 85400
гривень (а.с. 47).

Таким чином, факт існування
заборгованості позивача зі сплати за
землю не підтверджено належними та
допустимими доказами, тому суд не
приймає до уваги таке посилання
представника відповідача.

Натомість, відповідно до довідки
№ 13635/10/05-62-25-07 від 28.04.2014 року, виданої
ДПІ у Ворошиловському районі м.
Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій
області, станом на 01.10.2013 року ДП
«Укрінтерпродукт» не мало
заборгованості до бюджету зі сплати
земельного податку. Станом на 28.04.2014
року ДП «Укрінтерпродукт» також не має
заборгованості зі сплати земельного
податку (а.с. 61).

Крім того, право постійного
користування землею є речовим правом
позивача, яке відповідно до ст. 396 ЦК
України захищається у тому числі і від
власника майна, відповідно до положень
глави 29 цього Кодексу.

Згідно із статтею 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

У той же час, спірне рішення Донецької
міської ради фактично позбавляє
позивача права користування нерухомим
майном, яке знаходиться на земельній
ділянці, право користування якою
припинено відповідно до вказаного
рішення відповідача.

Статтею 152 Земельного кодексу України
передбачено, що захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діями лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно частини 2 статті 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

За таких обставин, суд приходить
до висновку, що відповідачем доводи
позивача не спростовані, є достатні
правові підстави для задоволення
даного позову та необхідно визнати
незаконним і скасувати рішення
Донецької міської ради від 20.09.2013 року
№ 35/57 «Про припинення дочірньому
підприємству «Укрінтерпродукт» права
постійного користування землею для
будівництва ділового центру по
АДРЕСА_1».

Відповідно до ст. 94 КАС України,
необхідно стягнути з Донецької міської
ради на користь ДП «Укрінтерпродукт»
судовий збір у сумі 68,82 гривень.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ст. 19
Конституції України, ст. ст. 12, 141, 144, 152
Земельного кодексу України, ст. ст. 391, 396
ЦК України, ст. ст. 2, 17, 71, 94, 158-163 КАС
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Дочірнього
підприємства «Укрінтерпродукт» до
Донецької міської ради, третя особа
Управління земельних ресурсів
Донецької міської ради, про визнання
незаконним та скасування рішення
Донецької міської ради від 20.09.2013 року
№ 35/57 «Про припинення дочірньому
підприємству «Укрінтерпродукт» права
постійного користування землею для
будівництва ділового центру по
АДРЕСА_1» - задовольнити.

Визнати незаконним і скасувати рішення
Донецької міської ради від 20.09.2013 року
№ 35/57 «Про припинення дочірньому
підприємству «Укрінтерпродукт» права
постійного користування землею для
будівництва ділового центру по
АДРЕСА_1».

Стягнути з Донецької міської ради на
користь Дочірнього підприємства
«Укрінтерпродукт» судовий збір у
розмірі 68 (шістдесят вісім) гривень 82
копійки.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається через
Ворошиловський районний суд м.Донецька
до Донецького апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення.
Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Постанова надрукована в нарадчій
кімнаті в одному примірнику.

Суддя Ворошиловського районного

суду м. Донецька

В.П. Цукуров