Справа № 813/8463/13-а
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2014 року 11 год. 33
Справа № 813/8463/13-а
Львівський окружний адміністративний
суд
у складі: головуючого - судді Сакалоша
за участю секретаря судового засідання
представника відповідача - Можаєвої
розглянувши у м. Львові у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Львова до Управління Державної
казначейської служби України у
Залізничному районі м. Львова про
визнання протиправною бездіяльність і
зобов'язання вчинити дії ,-
На розгляд Львівського окружного
адміністративного суду надійшла
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Львова до Управління Державної
казначейської служби України у
Залізничному районі м. Львова (надалі -
Управління) про визнання протиправною
бездіяльність Управління, що полягає у
не проведенні платежів згідно
відповідних доручень з 10.06.2013 року з
рахунку квартирно-експлуатаційного
відділу м. Львова за виконані роботи,
отримані послуги та матеріальні
цінності, а також зобов'язанння
Управління вчинити дії, а саме
забезпечити своєчасне проведення
платежів за наданими
квартирно-експлуатаційним відділом м.
Львова платіжними дорученнями.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що згідно вимог «Порядку
казначейського обслуговування
державного бюджету за витратами»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України» від 24.12.2012 року № 1408
органи Казначейства здійснюють
відповідні платежі на підставі наданих
платіжних доручень розпорядників
бюджетних коштів. Однак всупереч
вищенаведеному та ст. 19 Конституції
України, відповідач без поважних на те
причин допустив протиправну
діяльність, що полягає у не проведенні
платежів з 10.06.2013 року з рахунку
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Львова за виконані роботи, надані
послуги та матеріальні цінності, що
стало причиною виникнення
протермінованої кредиторської
заборгованості на суму 3444455,92 грн.
Ухвалою суду від 11.02.2014 року
вищевказану позовну заяву було
залишено без розгляду.
Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15.04.2014 року
по справі № 876/2581/14 було задоволено
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Львова, ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 11.02.2014 року
про залишення позову без розгляду по
справі № 813/8463/13-а скасовано та
матеріали справи направлено до цього ж
суду для продовження розгляду.
Ухвалою суду від 08.05.2014 року справу
прийнято до розгляду. В судовому
засіданні 26.06.2014 року відповідно до
вимог ч.3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
проголошено вступну та резолютивну
В ході судового розгляду справи
позивач змінював позовні вимоги.
Зокрема на підставі заяви про зміну
позовних вимог №243 від 22.01.2014 року
представник позивача просив суд
визнати протиправною бездіяльність
Управління Державної казначейської
служби України у Залізничному районі м.
Львова, що полягає у не проведенні
платежів згідно відповідних доручень з
10.06.2013 року по 31.12.2013 року з рахунку КЕВ
м. Львова за виконані роботи, отримані
послуги та матеріальні цінності та
зобов'язати Управління Державної
казначейської служби України у
Залізничному районі м. Львова вчинити
дії, а саме забезпечити провести
платежі за наданими КЕВ м. Львова
платіжними дорученнями на погашення
виниклої протермінованої
кредиторської заборгованості.
На підставі заяви про зміну позовних
суд визнати противоправну
бездіяльність відповідача, що полягає
у не проведені платежів згідно
відповідних доручень з 10.06.2013 по 05.05.2014.
В письмових поясненнях позивач
зазначив, що саме до 05.05.2014 були
проведені остаточні платежі з рахунку
КЕВ м. Львова за виконані роботи,
отримані послуги та матеріальні
У судове засідання представник
позивача не з'явився, однак надіслав на
адресу суду клопотання, відповідно до
якого зазначив, що розгляд справи
просить здійснювати без участі
представника КЕВ м. Львова, уточнені
(змінені) позовні вимоги підтримує у
повному обсязі, просить їх
Представник відповідача проти позову
заперечила, подала письмові
заперечення на позовну заяву, в яких
зазначила, що відповідно Бюджетного
кодексу України Державна казначейська
служба України забезпечує
казначейське обслуговування бюджетних
коштів на основі ведення єдиного
казначейського рахунку та здійснює
розрахунково-касове обслуговування
розпорядників і одержувачів бюджетних
коштів, а також інших клієнтів
відповідно до законодавства. При
проведенні видатків розпорядників
бюджетних коштів та одержувачів
бюджетних коштів Управління
казначейства в стислі терміни
забезпечує виконання насамперед
захищених статей видатків бюджету,
перелік яких визначений ч. 2 ст. 55
Бюджетного кодексу України. Державна
казначейська служба та її
територіальні органи не є банківськими
установами, на неї не поширюються
інструкції Національного банку
України, вона лише забезпечує
казначейське обслуговування бюджетних
коштів на основі ведення єдиного
казначейського рахунку, відкритого у
Національному банку України. УДКСУ у
Залізничному районі м. Львова
відповідно до п. 11.3 Порядку
казначейського обслуговування
державного бюджету за витратами,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.12.2012 року № 1407,
здійснює платежі на підставі платіжних
доручень за дорученнями розпорядників
бюджетних коштів та одержувачів
бюджетних коштів у разі наявності в
обліку відповідного бюджетного
зобов'язання та бюджетного фінансового
зобов'язання у межах залишків на
рахунках для обліку відкритих
асигнувань. Представник відповідача
зазначив, , що термінів, щодо проведення
оплати за дорученнями розпорядниками
бюджетних коштів даним Порядком не
передбачено так само, як і Договором
про здійснення розрахунково-касового
обслуговування № 14 від 26.12.2011 року,
укладеного з позивачем , не передбачено
термінів щодо здійснення органами
казначейства розрахункових операцій.
Подані на виконання платіжні
доручення КЕВ м. Львова виконані в
В судовому засіданні представник
відповідача просила у задоволенні
Розглянувши і дослідивши подані
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступні факти та відповідні
Судом встановлено, що 26.12.2011 року між
позивачем та відповідачем був
укладений договір № 14 про
розрахунково-касове обслуговування,
відповідно до умов якого відповідач
відкриває позивачу бюджетний рахунок
та здійснює його розрахунково-касове
обслуговування відповідно до вимог
законодавства України, у тому числі
нормативно-правових актів Державного
казначейства України і Національного
банку України та умов цього договору.
До УДКСУ у Залізничному районі м.
Львова на виконання від розпорядника
бюджетних коштів - КЕВ м. Львова подано
платіжні доручення за виконані роботи,
отримані послуги та матеріальні
цінності. У період з 10.06.2013 по 31.12.2013 не
проведено УДКСУ у Залізничному районі
м. Львова платежів з рахунку КЕВ м.
Львова на суму 2850472,19 грн. До 05.05.2014 року
були проведені остаточні платежі з
рахунку КЕВ м. Львова за виконані
роботи, отримані послуги та
матеріальні цінності.
Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам суд виходив з
Відповідно до Положення про державну
казначейську службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 року №460/2011 Державна
казначейська служба України
(Казначейство України) є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра фінансів України (далі -
Казначейство України входить до
системи органів виконавчої влади та
утворюється для реалізації державної
політики у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів.
Казначейство України є учасником
системи електронних платежів
Національного банку України.
Відповідно до пп.1 п. 4 Положення про
Державну казначейську службу України,
Казначейство України відповідно до
покладених завдань здійснює через
систему електронних платежів
Національного банку України
розрахунково-касове обслуговування
розпорядників, одержувачів бюджетних
коштів та інших клієнтів, операцій з
коштами бюджетів, спільних із
міжнародними фінансовими
організаціями проектів.
Відповідно до ч. 1 ст. 43 Бюджетного
кодексу України при виконанні
державного бюджету і місцевих бюджетів
застосовується казначейське
обслуговування бюджетних коштів.
Центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, забезпечує
казначейське обслуговування бюджетних
коштів на основі ведення єдиного
казначейського рахунку, відкритого у
Національному банку України.
Статтею 49 Бюджетного кодексу України
встановлено, що розпорядник бюджетних
коштів після отримання товарів, робіт і
послуг відповідно до умов взятого
бюджетного зобов'язання приймає
рішення про їх оплату та надає
доручення на здійснення платежу
органу, що здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів.
Центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, здійснює платежі за
дорученнями розпорядників бюджетних
коштів у разі:

1) наявності відповідного бюджетного
зобов'язання для платежу у
бухгалтерському обліку виконання
бюджету;

2) наявності затвердженого в
установленому порядку паспорта
бюджетної програми (у разі
застосування програмно-цільового
методу у бюджетному процесі);

3) наявності у розпорядників бюджетних
коштів відповідних бюджетних
асигнувань.

Відповідно до п.п. 11.3, 11.6, 11.8 Порядку
казначейського обслуговування
державного бюджету за витратами,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України 24.12.2012 N 1407 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 17 січня 2013 р. за N 130/22662,
органи Казначейства здійснюють
платежі на підставі платіжних доручень
за дорученнями розпорядників
бюджетних коштів та одержувачів
бюджетних коштів у разі наявності в
обліку відповідного бюджетного
зобов'язання та бюджетного фінансового
зобов'язання у межах залишків на
рахунках для обліку відкритих
асигнувань. Платіжні доручення
подаються до органів Казначейства в
кількості примірників, необхідних для
всіх учасників безготівкових
розрахунків. Форма, обов'язкові
реквізити, строк дії платіжних
доручень та вимоги до заповнення
розрахункових документів на паперових
носіях визначено Інструкцією про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженою
постановою Правління Національного
банку України від 21 січня 2004 року N 22,
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 29 березня 2004 року за N 377/8976.
Платіжне доручення, не прийняте до
виконання, не пізніше наступного
робочого дня повертається без
виконання органами Казначейства
розпорядникам бюджетних коштів
(одержувачам бюджетних коштів), від
яких воно надійшло.

Пунктом 1.3 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті (далі - Інструкція)
визначено, що вимоги цієї Інструкції
поширюються на всіх учасників
безготівкових розрахунків.

Відповідно до п. 1.5 Інструкції
учасники безготівкових розрахунків
відкривають рахунки в порядку, що
встановлюється нормативно-правовими
актами Національного банку з питань
відкриття та використання рахунків, а
також рахунки для обліку коштів у
розрахунках за конкретними операціями
(акредитиви, розрахункові чеки тощо).

В органах Державної казначейської
служби України бюджетним установам
відкриваються рахунки у встановленому
законодавством порядку.

Згідно із Положенням про єдиний
казначейський рахунок, затвердженого
наказом Державного казначейства
України від 26.06.2002 року №122, єдиний
казначейський рахунок (далі - ЄКР) - це
консолідований рахунок, відкритий
Державному казначейству України в
Національному банку України для обліку
коштів та здійснення розрахунків у
системі електронних платежів
Національного банку України (далі -
СЕП).

ЄКР консолідує кошти державного та
місцевих бюджетів, фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, коштів інших
клієнтів, обслуговування яких
здійснюється органами Державного
казначейства України та
регламентується законодавством.

Для відображення операцій,
проведених через СЕП протягом
банківського дня, у центрі оброблення
СЕП Державному казначейству України та
Головним управлінням Державного
казначейства України відкрито
технічні рахунки.

ЄКР, відкритий на балансі Державного
казначейства України, об'єднує кошти
субрахунків, що відкриті на балансі
Головних управлінь Державного
казначейства України (далі - субрахунки
ЄКР).

На субрахунках ЄКР ведеться
аналітичний облік коштів державного та
місцевих бюджетів, фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, коштів інших
клієнтів, обслуговування яких
здійснюється органами Державного
казначейства України та
регламентується законодавством.

Державне казначейство України
управляє коштами, що обліковуються на
рахунках, відкритих у Головних
управліннях Державного казначейства
України, і проводяться через СЕП,
шляхом встановлення ліміту технічного
рахунку, ліміту початкових оборотів у
СЕП та підкріплень субрахунків ЄКР з
урахуванням дотримання необхідного
рівня платоспроможності, який
визначається Державним казначейством
України.

Відтак, у зв'язку з вищенаведеним,
суд приходить до висновку, що виплата
коштів відповідачем можлива лише за
наявності підкріплення на єдиному
казначейському рахунку на платіжні
документи щодо перерахування коштів у
порядку черговості їх надходження - у
межах відповідних бюджетних
призначень та наданих бюджетних
асигнувань, наданого саме Державним
казначейством України. До того ж
платіжні доручення виконуються
Управлінням в межах наявного
фінансового ресурсу на ЄКР.

Також суд зазначає, що
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень - це пасивна поведінка
суб'єкта владних повноважень, яка може
мати вплив на реалізацію прав, свобод
та законних інтересів фізичної чи
юридичної особи.

При цьому, органи Державного
казначейства України для прийняття
управлінських рішень та проведення
операцій формують щоденний
оборотно-сальдовий баланс рахунків
(п.2.6 згаданого Положення).

На виконання вищевказаного пункту
Положення, УДКСУ у Залізничному районі
м. Львова платіжні доручення КЕВ м.
Львова подані до виконання,
опрацьовувались та включались в
інформацію щодо наявних платіжних
доручень розпорядників коштів станом
на поточну операційну дату, яка щоденно
подавалась до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Львівській області, а
останнім до Державної казначейської
служби України. Дана інформація
подавалась щоденно наростаючим
підсумком, в розрізі бюджетів
(державного та місцевих) та в розрізі
інших клієнтів, що, у свою чергу,
спростовує твердження позивача про
бездіяльність відповідача щодо
невиконання зазначених вище платіжних
доручень.

Судом взято до уваги те, що
обслуговування клієнта - розпорядника
бюджетних коштів КЕВ м. Львова
відповідачем здійснювалось на
підставі Договору про здійснення
розрахунково-касового обслуговування
№14 від 26.12.2011 року, укладеного між
позивачем та відповідачем.

Наказом Міністерства фінансів України
від 24.12.2012 року № 1407 затверджено
«Порядок казначейського
обслуговування державного бюджету за
витратами», зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 17 січня
2013 р. за N 130/22662 регламентовано
організаційні взаємовідносини між
органами Державної казначейської
служби, розпорядниками бюджетних
коштів, одержувачами бюджетних коштів,
а також розподіл обов'язків та
відповідальності між ними в процесі
обслуговування державного бюджету за
видатками, операціями з надання
кредитів за рахунок коштів державного
бюджету та з погашення державного
боргу з урахуванням вимог Бюджетного
кодексу України та інших
нормативно-правових актів.

Пунктом 11.3 даного Порядку
передбачено, що органи Казначейства
здійснюють платежі на підставі
платіжних доручень за дорученнями
розпорядників бюджетних коштів та
одержувачів бюджетних коштів у разі
наявності в обліку відповідного
бюджетного зобов'язання та бюджетного
фінансового зобов'язання у межах
залишків на рахунках для обліку
відкритих асигнувань.

Судом враховуються твердження
відповідача про те, що ні Договором про
здійснення розрахунково-касового
обслуговування №14 від 26.12.2011 року, ні
Наказом Міністерства фінансів України
від 24.12.2012 року № 1407 чітко не
передбачено в які терміни органом
казначейства необхідно здійснювати
розрахункові операції та проводити
оплату за дорученнями розпорядників
бюджетних коштів.

Положеннями статті 55 Бюджетного
кодексу України встановлено, що
захищеними видатками бюджету
визнаються видатки загального фонду
бюджету, обсяг яких не може змінюватися
при здійсненні скорочення
затверджених бюджетних призначень.

Захищеними видатками Державного
бюджету України, відповідно до ч.2 ст. 55
Бюджетного кодексу України,
визначаються видатки загального фонду
на: оплату праці працівників бюджетних
установ; нарахування на заробітну
плату; придбання медикаментів та
перев'язувальних матеріалів;
забезпечення продуктами харчування;
оплату комунальних послуг та
енергоносіїв; тощо

Крім того, з аналізу кредиторської
заборгованості позивача, вбачається,
що видатки по оспорюванним платіжним
дорученням, не підпадають під
визначення захищених видатків
Державного бюджету України, зокрема,
видатки за виконані роботи, отримані
послуги та матеріальні цінності не
включенні до переліку статті 55
Бюджетного кодексу України, який має
вичерпний характер.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 65 від 01.03.2014 «Про економію державних
коштів та недопущення втрат бюджету»
також визначений вичерпаний перелік
платежів,які Державна казначейська
служба зобов'язана здійснювати у
першочерговому порядку в повному
обсязі. Видатки за виконані роботи,
отримані послуги та матеріальні
цінності в цій постанові також не
передбачені .

Порядк виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників, затвердженого
постановою КМУ від 03.08.2011 року N 845( у
редакції постанови КМУ від 30 січня 2013
року №45) із змінами, передбачає, що
рішення про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників виконуються на підставі
виконавчих документів виключно
органами Казначейства у порядку
черговості надходження таких
документів (про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів - з
попереднім інформуванням Мінфіну, про
стягнення коштів боржників - у межах
відповідних бюджетних призначень,
наданих бюджетних асигнувань (залишків
коштів на рахунках підприємств,
установ, організацій). (п.3 Порядку).

УДКСУ у Залізничному районі м. Львова у
2013 та 2014 роках здійснювалось стягнення
заборгованості з КЕВ м. Львова, як
боржника, відповідно до норм
зазначеного Порядку.

Судом взято до уваги те, що на даний час,
УДКСУ у Залізничному районі м. Львова
свої зобов'язання перед розпорядником
бюджетних коштів - КЕВ м. Львова,
виконала в повному обсязі, про зо
зазначено представником позивача в
наданих ним письмових поясненнях та
підтверджено представником
відповідача. Відтак, відсутні підстави
для зобов'язання УДКСУ у Залізничному
районі м. Львова вчинити дії щодо
перерахування коштів.

Враховуючи вищенаведене, оскільки
УДКСУ у Залізничному районі м. Львова
діяло відповідно до норм Бюджетного
кодексу України у межах повноважень,
визначених Положенням про управління
Державної казначейської служби
України у Залізничному районі м. Львова
Львівської області, відповідно до
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України та Міністерства
фінансів України, відсутні підстави
для визнання його бездіяльності
протиправною.

Що ж до вимоги позивача про
зобов'язання Управління Державної
казначейської служби України у
Залізничному районі м. Львова
забезпечити своєчасне проведення
платежів за наданими
квартирно-експлуатаційним відділом м.
Львова платіжними дорученнями судом
взято до уваги те, що ст 19. Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відтак, з врахуванням положень ст.19
Конституції України, суд позбавлений
законних підстав для зобов'язання
відповідача вчините вищевказані дії,
оскільки в цьому випадку суд здійснить
втручання у внутрішню діяльність
суб'єкта владних управлінських функцій
та такими своїми діями підмінить його в
супереч конституційному принципу
розподілу влад.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно з
ст. 86 цього Кодексу оцінює докази, які є
у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Суд
зпазначає, що позивачем не подано
допустимих та належних в розумінні ст.70
КАС України доказів протиправності дій
відповідача у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, виконав покладений на
нього обов'язок щодо доказування, що
діяв на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
законодавством.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють не лише чи прийняті
(вчинені) вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а й
обґрунтовано, добросовісно, розсудливо
та безсторонньо. Матеріали справи
свідчать, що відповідні положення
відповідачем були дотримані.

Враховуючи вказане, суд дійшов
висновку, що підстави для задоволення
адміністративного позову відсутні.

З урахуванням положень ст.94
Кодексу адміністративного судочинства
України, судові витрати на користь
позивача не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 17-19, 69-71, 94, 160-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови
виготовлено 02 липня 2014 року.

Суддя
Сакалош В.М.