Справа № 826/5013/14
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2014 року 15:00
№ 826/5013/14
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Шулежка В.П.,
при секретарі судового засідання
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом приватного підприємства
«Колібріс» до виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації), за
участю третіх осіб - товариства з
обмеженою відповідальністю «Сентіс»,
комунального підприємства по ремонту і
утриманню мостів і шляхів м. Києва
«Київавтошляхміст» про визнання
протиправним та скасування
З позовом до Окружного
адміністративного суду міста Києва
звернулось приватне підприємство
«Колібріс» (далі - позивач, ПП
«Колібріс») до виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) (далі
- відповідач), за участю третіх осіб -
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сентіс» (далі - третя
особа 1, ТОВ«Сентіс»), комунального
підприємства по ремонту і утриманню
мостів і шляхів м. Києва
«Київавтошляхміст» (далі - третя особа
2, КП «Київавтошляхміст») про визнання
протиправним та скасування
розпорядження виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) від
23.06.2012 р. № 1058 «Про затвердження
переможця конкурсу по залученню
інвестора до здійснення заходів з
облаштування 45 пішохідних підземних
переходів (Лот 4)» в частині включення
до додатку до розпорядження
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) від 23.06.2012 р. №1058
підземного переходу № 1 по вул. Гната
Юри, розташованого між вул.
Картвелішвілі та просп. 50-річчя Жовтня
в напрямку площі Перемоги та
підземного переходу № 2 по вул. Гната
Юри, розташованого між вул.
Картвелішвілі та просп. 50-річчя Жовтня
в напрямку Кільцевої дороги.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що вважає дії виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) з включення до переліку
переходів згідно вказаного
розрядження вищевказаних переходів № 1
та № 2 незаконними та такими, що порушує
права позивача., оскільки вказані
переходи знаходяться на території,
орендованих позивачем земельних
ділянок, що позбавляє права позивача
вільно та безперешкодно господарювати
на орендованих земельних ділянках та
отримувати прибуток від ведення на них
господарської діяльності.
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю, просив суд позов
Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечує у повному обсязі,
вважає позовні вимоги
необгрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, у зв'язку з чим
просив відмовити у задоволенні позову
Представник третьої особи 1 проти
позову заперечував, просив у
задоволенні позову відмовити.
Третя особа 2 в судове засідання не
прибула, про дату, час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином,
заяв про розгляд справи за її
відсутності не подавала.
Відповідно до ч.6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
З огляду на наведене та з урахуванням
вимог статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд дійшов висновку про
доцільність розгляду справи в порядку
письмового провадження на підставі
наявних матеріалів справи.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, судом встановлено наступне.
Як вбачається з матеріалів справи,
виконавчим органом Київської міської
ради (Київської міської державною
адміністрацією) 23.06.2012 р. прийнято
розпорядження № 1058 «Про затвердження
переможця конкурсу по залученню
інвестора до здійснення заходів з
облаштування 45 пішохідних підземних
переходів (Лот 4)», відповідно до якого
до Переліку переходів включено чотири
переходи, які знаходяться на
транспортній розв'язці вул. Гната Юри
та просп. Леся Курбаса у Святошинському
районі міста Києва, в тому числі:
підземні переходи № 1 та 4 по вулиці
Гната Юри, розташовані між вул.
Картвелішвілі та просп. Леся Курбаса в
напрямку площі Перемоги;
підземні переходи № 2 та 3 по вул. Гната
Юри розташовані між вул. Картвелішвілі
та просп. Леся Курбаса в напрямку
Кільцевої дороги, при цьому підземний
перехід № 1 по вул. Гната Юри,
розташований між вул. Картвелішвілі та
просп. 50-річчя Жовтня в напрямку площі
Перемоги та підземний перехід № 2 по
вул. Гната Юри, розташований між вул.
Картвелішвілі та просп. 50-річчя Жовтня
в напрямку Кільцевої дороги.
З метою здійснення заходів з
облаштування пішохідних переходів у
Дарницькому та Святошинському районах
м. Києва (Лот 4) між Головним управлінням
економіки та інвестицій виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації), Комунальним
підприємством «Шляхово-експлуатаційне
управління по ремонту та утриманню
автомобільних шляхів та споруд на них
Дарницького району» м. Києва,
Комунальним підприємством
«Шляхово-експлуатаційне управління по
ремонту та утриманню автомобільних
шляхів оруд на них Святошинського
району» м. Києва, Комунальним
підприємством по ремонту та утриманню
мостів та шляхів м. Києва
«Київавтошляхміст» та товариством з
обмеженою відповідальністю «Сентіс»
укладено Інвестиційний договір
№049-13/і/119 від 26.09.2012 р.
Відповідно до умов вказаного
Інвестиційного договору, право
користування підземними переходами
передано товариству з обмеженою
відповідальністю «Сентіс» для
облаштування переходів
збірно-розбірними конструкціями та
використовувати їх для комерційних
цілей протягом всього строку дії
інвестиційного договору.
Позивач вважає дії виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) з
включення до переліку підземних
переходів згідно розпорядження від
23.06.2012 р. № 1058 «Про затвердження
переможця конкурсу по залученню
інвестора до здійснення заходів з
облаштування 45 пішохідних підземних
переходів (Лот 4)», вищевказаних
переходів незаконними та такими, що
порушують права позивача як орендаря
земельних ділянок, на яких знаходяться
Фактичне обмеження позивача у вільному
господарюванні на частині території
орендованих ним земельних ділянок,
оскільки інвестор, який діє на підставі
інвестиційного договору, займає
фактично всю територію переходів,
стало підставою для його звернення з
відповідним позовом до суду.
Перевіривши матеріали справи,
розглянувши доводи, викладені в позові
та надавши їм належну правову оцінку,
проаналізувавши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд вважає,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, між
позивачем (Орендар) та Київською
міською радою (Орендодавець) укладено
договір оренди земельної ділянки,
відповідно до якого позивач отримав в
оренду на 10 (десять) років земельну
ділянку, що розташована на
транспортній розв'язці вул. Гната Юри
та проспекту Леся Курбаса у
Святошинському районі міста Києва,
загальною площею 0,8158 га.
Ділянка була надана для експлуатації
та обслуговування торговельного
Рішенням Київської міської ради від
12.07.2012 р. за № 927/8264 «Про поновлення
приватному підприємству «Колібріс»
договору оренди земельної ділянки на
транспортній розв'язці вул. Гната Юри
та просп. Леся Курбаса у Святошинському
районі 26.12.2000 р. № 75-6-00010 та внесення
змін до нього» вирішено поновити
договір оренди земельної ділянки від
26.12.2000 р. № 75-6-00010 площею 0,5651 га на 5 років
та внести зміни до вказаного договору
оренди землі в частині зміни розміру
орендної плати та зміни площі
орендованої земельної ділянки.

На підставі вказаного рішення, між ПП
«Колібріс» та Київською міської радою
укладено договір про поновлення та
внесення змін до Договору оренди
земельних ділянок.

Згідно умов поновленого договору,
позивачу надано в користування
земельні ділянки, в тому числі:

земельна ділянка розташована на
транспортній розв'язці вул. Гната Юри
та проспекту Леся Курбаса у
Святошинському районі міста Києва
загальною площею 0,2502 га та з
кадастровим номером 8 000 000 000:75:288:0020;

земельна ділянка розташована на
транспортній розв'язці вул. Гната Юри
та проспекту Леся Курбаса у
Святошинському районі міста Києва
загальною площею 0,3149 га та з
кадастровим номером 8 000 000 000:75:289:0002.

Всього за умовами поновленого договору
оренди землі ПП «Колібріс» отримало
земельні ділянки загальною площею 0,5651
га.

Як вбачається зі змісту рішення
Київської міської ради від 12.07.2012 р. №
927/8264, за цільовим призначенням
земельних ділянок згідно умов
поновленого договору оренди позивач
може здійснювати господарську
діяльність лише на торгівельних
майданчиках даних земельних ділянок.

Однак, сама транспортна розв'язка та її
елементи, до якої входять і підземні
переходи, не входить в оренду позивача,
а відноситься до майна, що належить
місту.

Відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
Законом України «Про оренду землі» від
06.10.1998 року № 161-XIV, законами України,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
оренду землі», оренда землі - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших
видів діяльності.

Об'єктами оренди є земельні ділянки, що
перебувають у власності громадян,
юридичних осіб, комунальній або
державній власності (ст. 3 Закону
України «Про оренду землі»).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
оренду землі», договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Укладення договору оренди земельної
ділянки із земель приватної власності
здійснюється за згодою орендодавця та
особи, яка згідно із законом вправі
набувати право оренди на таку земельну
ділянку.

Укладення договору оренди земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування - орендодавця,
прийнятого у порядку, передбаченому
Земельним кодексом України, або за
результатами аукціону (ст. 16 Закону
України «Про оренду землі»).

У разі якщо договором оренди земельної
ділянки передбачено використання
нерухомого майна, що розташоване на
земельній ділянці, пов'язані з цим
витрати покладаються на орендаря, якщо
інше не передбачено договором оренди
(ст. 26 Закону України «Про оренду
землі»).

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про
оренду землі», по закінченню строку, на
який було укладено договір оренди
землі, орендар, який належно виконував
обов'язки за умовами договору, має
переважне право перед іншими особами
на укладення договору оренди землі на
новий строк (поновлення договору
оренди землі).

Керівник органу виконавчої влади або
органу місцевого самоврядування, який
уповноважений підписувати додаткову
угоду до договору оренди землі щодо
земельної ділянки державної або
комунальної власності, визначається
рішенням цього органу.

У разі зміни межі або цільового
призначення земельної ділянки,
поновлення договору оренди землі
здійснюється у порядку одержання
земельної ділянки на праві оренди.

Як уже встановлено, цільове
призначення земельних ділянок -
експлуатація та обслуговування
торговельного майданчика на
транспортній розв'язці, однак сама
транспортна розв'язка та її елементи,
до якої входять і підземні переходи не
входять в обслуговування позивача.

В той час, відповідно до наказу
Головного управління комунальної
власності м. Києва виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) від
07.12.2007 р. №404 вищевказані підземні
переходи по вул. Гната Юри, розташовані
між вул. Картвелішвілі та просп. 50-річчя
Жовтня, перебувають на балансі
комунального підприємства
«Київавтошляхміст».

Крім того, згідно листа Департаменту
комунальної власності м. Києва листом
від 14.03.2011 р. № 042/8/90-2180, зазначені
переходи відносяться до підземних,
перебувають в комунальній власності
територіальної громади м. Києва, та як
було зазначено вище, знаходяться на
балансі комунального підприємства по
ремонту і утриманню мостів і шляхів м.
Києва «Київавтошляхміст».

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач згідно договору оренди
земельних ділянок не брав на себе
зобов'язань створювати та
забезпечувати умови надійної
експлуатації пішохідних переходів.

Як пояснив відповідач, з метою економії
коштів міського бюджету, відповідно до
розпорядження Київської міської
державної адміністрації від 31.10.2008 р. №
1496 «Про проведення інвестиційних
конкурсів із залучення інвесторів до
облаштування пішохідних підземних
переходів в м. Києві» проведено конкурс
по залученню інвестора до здійснення
заходів з облаштування пішохідних
підземних переходів у Дарницькому та
Святошинському районах м. Києва.

За результатами проведеного конкурсу
відповідачем прийнято рішення про
визнання ТОВ «Сентіс» переможцем та
видано розпорядженням Київської
міської державної адміністрації від
23.06.2012 р. № 1058 «Про затвердження
переможця конкурсу по залученню
інвестора до здійснення заходів з
облаштування 45 пішохідних підземних
переходів (Лот 4)».

Таким чином, встановленими обставинами
та наявними доказами у справі
спростовуються твердження позивача
про те, що розпорядження Київської
міської державної адміністрації від
23.06.2012 р. № 1058 порушує його права, як
орендаря земельної ділянки, та є
безпідставними.

Крім того, позивач посилається на те, що
його обмежено у вільному
господарюванні на частині території
орендованих земельних ділянок та
отримувати прибуток від ведення на них
господарської діяльності через
зайняття інвестором - ТОВ «Сентіс»,
який діє на підставі інвестиційного
договору, території підземних
переходів та ведення господарської
діяльності.

З приводу цього, суд зазначає, що
позивачем з метою усунення перешкод,
наявних, на його думку, у використанні
земельних ділянок, наданих позивачу в
оренду, обрано невірний спосіб захисту
порушених його прав та інтересів,
оскільки спори щодо зобов'язання
усунути перешкоди у користуванні
орендованою земельною ділянкою
розглядаються в порядку цивільного
судочинства.

За таких умов та викладених обставин,
суд вважає позовні вимоги позивача
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, оскільки
позивачем не доведено належними та
допустимими доказами порушення своїх
прав, свобод або інтересів у сфері
публічно-правових відносин, крім того,
оскарження спірного розпорядження, на
думку суду, не є належним способом
захистом, в даному випадку, порушеного
права позивача, що є підставою для
відмови у задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи
законодавства України, надавши оцінку
з урахуванням усіх доказів у справі в
їх сукупності, суд дійшов до висновку,
що позовні вимоги є необґрунтованими
та такими, що задоволенню не підлягають
в повному обсязі.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а доказів понесення ним інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи, суду не
надано, судові витрати стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд
,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову приватного підприємства
«Колібріс» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Окружний адміністративний суд міста
Києва апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня її
проголошення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає до Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
В.П. Шулежко