Справа № 808/2805/14
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/2805/14

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року о/об 16 год. 04 хв.

Справа № 808/2805/14

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Пром»

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Ленінському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (надалі – позивач або ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя) звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь Пром» (надалі – відповідач або ТОВ «Південь Пром») про стягнення з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника податків, 8689 грн. 13 коп. податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів та 7965 грн. 00 коп. податкового боргу з податку на прибуток приватного підприємства.

Позивач у позові, зокрема, зазначив, що за ТОВ «Південь Пром» обліковується податковий борг, який виник внаслідок не сплати узгоджених сум податкових зобов’язань: 8689 грн. 13 коп. з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів та 7965 грн. 00 коп. з податку на прибуток приватного підприємства.

Представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження. Позовні вимоги представник позивача підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не прибув. Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заяв, клопотань до суду не подавав.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з’ясував наступне.

1. Відповідачем подано до ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя Податкові декларації з податку на додану вартість за звітні вересень, жовтень, грудень 2013 року, якими самостійно визначено податкові зобов’язання зі сплати вказаного податку.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не надано до суду доказів (платіжних документів) про добровільну сплату податкових зобов’язань з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не надано до суду доказів (платіжних документів) про добровільну сплату податкових зобов’язань з податку на прибуток приватного підприємства.

Податковий контроль – це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи «…» (п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України).

За приписами пп.62.1.1-62.1.3 п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; «…».

Відповідно до п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог надано інтегровані картки ТОВ «Південь Пром» (зворотній бік) згідно яких за відповідачем з урахуванням часткової сплати обліковується борг у сумі: 8689 грн. 13 коп. – з податку на додану вартість; 7965 грн. 00 коп. – з податку на прибуток приватних підприємств.

Даних про розстрочення (відстрочення) вказаних узгоджених грошових зобов’язань, надміру та/або помилково сплачені кошти вказаний документ – не містить.

Відповідачем не надано до суду будь-яких доказів про сплату вказаного податкового боргу. Отже, позивачем доведено суму заборгованості ТОВ «Південь Пром».

Як зазначено у пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг – це сума грошового зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов’язання.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як зазначено у пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податкова вимога – це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Судом досліджено надану позивачем податкову вимогу №4-11 від 28.01.2014.

Згідно з п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Згідно з п.95.4 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вище викладене, судом з’ясовано, що відповідач на час судового засідання має податковий борг у сумі: 8689 грн. 13 коп. – з податку на додану вартість; 7965 грн. 00 коп. – з податку на прибуток приватних підприємств, який у добровільному порядку – не погашений. Звідси позов підлягає задоволенню, а вказані суми заборгованості мають бути стягнуті з ТОВ «Південь Пром».

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем – фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, ст.19 Конституції України, ст.95 Податкового кодексу України, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

- з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у сумі 8689 грн. 13 коп. (код бюджетної класифікації 14010100);

- з податку на прибуток підприємств у сумі 7965 грн. 00 коп. (код бюджетної класифікації 11021000).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 19.06.2014.

Суддя О.О. Прасов