Справа № 805/6871/14
Суддя: Стиран В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 р.
Справа № 805/6871/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Стиран В.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів України у Донецькій області
про зобов'язання скасувати вимогу про
сплату боргу від 15.05.2014 року № Ф-177У у
розмірі 1267,94 грн., -

ВСТАНОВИВ
:

Позивач звернувся до суду із
адміністративним позовом до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів України у
Донецькій області про зобов'язання
скасувати вимогу про сплату боргу від
15.05.2014 року № Ф-177У у розмірі 1267,94 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказав,
що він є пенсіонером за віком, про що
свідчить пенсійне посвідчення і
одночасно займається підприємницькою
діяльністю, який обрав спрощену
систему оподаткування. Знаходиться на
обліку та отримує пенсію від УПФУ м.
Новогродівка.17.05.2014 року через пошту
отримав вимогу від 15.05.2014 року № Ф-177У
про сплату боргу у розмірі 2486,62 грн. У
зв'язку із тим, що позивач є
пенсіонером, вважає, що не повинен
сплачувати за себе єдиний внесок.

Просив суд ухвалити рішення, яким
скасувати вимогу про сплату боргу
(недоїмки) від 15.05.2014 року № Ф-177У у
розмірі 1267,94 грн. Красноармійської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Донецькій області.
Також просив розглядати справу без
його участі.

Представник відповідача надав суду
письмові заперечення, в яких зазначив
наступне. Відповідно до пункту 4
частини 1 статті 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», платниками єдиного
внеску є фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування та не досягли
пенсійного віку, тобто 60 років.
Заборгованість в сумі 1267,94 грн. це
нарахування ЄСВ за 1 квартал 2014 року.
Відповідно до ст.. 25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» та на підставі
картки особового рахунку
Красноармійської ОДПІ сформовано і
надіслано платнику вимогу від 15.05.2014
року № Ф-177У щодо сплати боргу
(недоїмки) з єдиного внеску у сумі 2486,62
грн. Просив відмовити в задоволенні
позовних вимог, справу розглянути без
участі представника податкової
інспекції в судовому засіданні.

У відповідності до норм ч. 6 ст. 128 КАС
України, суд розглядає справу у порядку
письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є фізичною особою -
підприємецем, який зареєстрований
виконавчим комітетом Новгородівської
міської ради Донецької області 15.04.2008
року.

Відповідач - Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів України у Донецькій
області, забезпечує достовірність та
повноту обліку платників податків та
платників єдиного внеску, суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності,
об'єктів оподаткування та об'єктів,
пов'язаних з оподаткуванням.

Як вбачається зі свідоцтва платника
єдиного податку Серії НОМЕР_2, ОСОБА_1
обрав спрощену систему оподаткування з
01.01.2012 року.

Згідно копії пенсійного посвідчення
серії НОМЕР_1, ОСОБА_1 - пенсіонер за
віком, термін дії зазначено - довічно.

Відповідно до вимоги про сплату
недоїмки № Ф-177У від 15.05.2014 року, позивач
має заборгованість зі сплати єдиного
внеску в розмірі 2486,62 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти адміністративного
позову.

Правовідносини, що склалися між
сторонами, регулюються нормами Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 року
№ 2464-VI, Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року
(далі Закон № 1058), Законом України «Про
пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від
05.11.1991 р. (далі Закон № 1788) та іншими
нормативно-правовими актами.

Отже, позивач ОСОБА_1 є фізичною особою -
підприємцем, пенсіонером за віком,
який обрав спрощену систему
оподаткування.

Відповідно зі статтею 1 Закону № 1788
громадяни України мають право на
державне пенсійне забезпечення за
віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника та в інших
випадках, передбачених цим Законом. За
цим Законом призначаються: а) трудові
пенсії: за віком; по інвалідності; в
разі втрати годувальника; за вислугу
років.

Статтею 1 Закону №1058 визначене поняття
«пенсія» - як, щомісячна пенсійна
виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Згідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1058 за рахунок
коштів Пенсійного фонду в солідарній
системі призначаються такі пенсійні
виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

При цьому закон не містить обмежень в
залежності від виду отриманої
пенсіонером пенсії (за віком, по
інвалідності, в разі втрати
годувальника чи за вислугу років).

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати
визначені Законом України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Відповідно до підпункту 2 частини 1
статті 1 Закону, єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» та п.п. 2.1.3 п. 2.1
Інструкції про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
постановою Пенсійного фонду України
від 27.09.2010р. № 21-5, платниками єдиного
внеску є фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності.

Згідно з ч. 8 ст. 9 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» та п.п. 4.6.2 п. 4.6
Інструкції про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, платники
єдиного внеску зобов'язані сплачувати
єдиний внесок, нарахований за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом.

Пунктом 3 «Прикінцевих положень»
Закону передбачено, що з дня набрання
чинності цим Законом платники
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, вважаються платниками
єдиного внеску.

Судом встановлено, що позивач
відповідно до вимог пункту 3
«Прикінцевих положень» Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» вважається
платником єдиного внеску.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 1
ст. 4 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» № 2464
платниками єдиного внеску є: фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Разом з тим, 07.07.2011 року статтю 4
вказаного Закону було доповнено
частиною 4 згідно з Законом України
«Про внесення змін до Податкового
кодексу України та деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України» № 3609.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України №
2464, особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Зазначеною нормою ст. 4 Закону № 2464 в
редакції, яка діє з 06.08.2011р., наведений
вичерпний перелік фізичних
осіб-підприємців, які є пенсіонерами за
віком або інвалідами без урахування
віку та отримують пенсію або соціальну
допомогу, які звільняються від сплати
за себе єдиного внеску.

Таким чином, з 06.08.2011 р. звільняються від
сплати єдиного внеску фізичні
особи-підприємці, які обрали спрощену
систему оподаткування, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу.

До того ж, відповідно до положень ч. 4 ст.
4 Закону № 2464 особи, зазначені у пункті 4
частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування, можуть
бути платниками єдиного внеску
виключно за умови їх добровільної
участі у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Добровільна сплата єдиного внеску
врегульована ст. 10 Закону України № 2464.

Відповідно до вимог ст.ст. 4, 10 Закону
України № 2464, обов'язковою умовою
добровільної участі особи у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування є належним
чином укладений договір в порядку ст. 10
Закону України № 2464.

З наданих до суду документів не
вбачається, що між позивачем та
відповідачем укладалися договори про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Аналізуючи вищезазначені норми права,
суд дійшов висновку, що доводи
відповідача про те, що фізичні особи -
підприємці набувають вказаного вище
права лише при досягненні віку,
передбаченого ст. 26 Закону № 1058 є
безпідставними, оскільки ч. 4 ст. 4
Закону № 2464 такого застереження не
міститься.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно
до наданого відповідачем розрахунку
заборгованості, вбачається наступне.
Станом на 01.04.2014 року позивачу
нарахована переплата зі сплати єдиного
соціального внеску в сумі 2363,42 грн.,
також вказано, що на 22.04.2014 року
нараховано сума боргу складає 1267,95 грн.,
на 28.04.2014 року - 3582,09 грн. Отже
відрахувавши переплату, станом на
01.05.2014 року загальна сума
заборгованості зі сплати єдиного
внеску складає 2486,62 грн., саме на таку
суму Красноармійською ОДПІ складено
оскаржувану вимогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

На підставі зазначеного суд прийшов до
висновку про те, що для повного та
всебічного захисту свобод та інтересів
позивача, необхідно скасувати вимогу
відповідача № Ф-177У від 15.05.2014 року щодо
стягнення суми боргу (недоїмки) в
розмірі 2486,62 грн.

Розподіл судових витрат здійснюється у
відповідності до ч.1 ст. 94 КАС України.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 17, 18, 19, 20, 51, 69, 70, 71, 72, 86, 94, 121, 158, 159,
160, 161, 162, 163, 164, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів України у
Донецькій області про зобов'язання
скасувати вимогу № Ф-177У від 15.05.2014 року,
задовольнити.

Скасувати вимогу Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів України у Донецькій області
№ Ф-177У 15.05.2014 року про сплату недоїмки в
розмірі 2486 (дві тисячі чотириста
вісімдесят шість) гривень 62 копійки.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 суму сплаченого
судового збору у розмірі 182 (сто
вісімдесят дві) гривні 70 копійок.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
виготовлення постанови апеляційної
скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції, або у порядку
ст. 186 КАС України.

Суддя
Стиран В.В.