Справа № 21-172а14
Суддя: Кривенко В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 червня 2014 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України у складі:

головуючогоКривенка
В.В.,суддів:Гриціва М.І., Гусака М.Б.,
Коротких О.А., Кривенди О.В., Маринченка
В.Л., Панталієнка П.В., Прокопенка О.Б.,
Терлецького О.О., Тітова Ю.Г.,
-розглянувши в порядку письмового
провадження справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Обласне
підприємство «Оптика-Медтехніка» (далі
- Підприємство) до управління
Пенсійного фонду України в м. Суми (далі
- управління ПФУ, ПФУ відповідно) про
визнання дій неправомірними та
скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року Підприємство
звернулося до суду з позовом, у якому
просило визнати неправомірними дії
управління ПФУ та скасувати його
рішення від 26 березня 2013 року № 724 про
застосування фінансових санкцій.

На обґрунтування позовних вимог
Підприємство зазначило, що спірне
рішення винесено на підставі пункту 4
частини дев'ятої статті 106 Закону
України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-ІV), яка з
1 січня 2011 року втратила чинність, а
отже, не могла бути застосована.

Суди встановили, що на підставі акта
перевірки від 26 березня 2013 року №
163/05-14 управління ПФУ рішенням від 26
березня 2013 року № 724 застосувало до
Підприємства фінансові санкції у
розмірі 32 129 грн 1 коп. за донарахування
сум своєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків за період
2004, 2005, 2007, 2008 роки.

Сумський окружний адміністративний
суд постановою від 30 квітня 2013 року у
задоволенні позову відмовив.

Харківський апеляційний
адміністративний суд постановою від 20
серпня 2013 року постанову суду першої
інстанції скасував і прийняв нове
рішення - про задоволення позовних
вимог.

Вищий адміністративний суд України
ухвалою від 27 лютого 2014 року постанову
апеляційного суду скасував і залишив у
силі постанову суду першої інстанції
про відмову у задоволенні позову.

У заяві про перегляд судового рішення
Верховним Судом України з підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України, Підприємство
зазначає, що в доданих до заяви ухвалах
суду касаційної інстанції по-іншому,
ніж в оскаржуваній ухвалі, застосовано
пункт 4 частини дев'ятої статті 106
Закону № 1058-ІV. Просить ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 27
лютого 2014 року скасувати і залишити в
силі рішення суду апеляційної
інстанції про задоволення позовних
вимог.

Перевіривши наведені у заяві доводи,
колегія суддів вважає, що заява
Підприємства не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Вищий адміністративний суд України,
допускаючи справу до провадження
Верховного Суду України, виходив із
того, що в ухвалах Вищого
адміністративного суду України від 21
березня та 21 листопада 2013 року, копії
яких додано до заяви, по-іншому, ніж у
справі, що розглядається, застосовано
пункт 4 частини дев'ятої статті 106
Закону № 1058-ІV.

У рішеннях, наданих заявником на
підтвердження наведених у заяві
доводів, суд касаційної інстанції
дійшов висновку про те, що прийняття
рішень про застосування штрафних
санкцій на підставі частин
першої-дев'ятої статті 106 Закону №
1058-ІV після 1 січня 2011 року, коли ці норми
втратили чинність, є порушенням вимог
частини другої статті 58 Конституції
України
, у якій зазначено, що
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.

Натомість у справі, що розглядається,
Вищий адміністративний суд України,
виходив із того, що заборгованість у
зв'язку з несплатою страхових внесків,
а відтак і накладені штрафні санкції,
які виникли у період 2004, 2005, 2007, 2008 років,
можуть бути застосовані (стягнуті) і
після 1 січня 2011 року, оскільки вони
виникли в період дії пункту 4 частини
дев'ятої статті 106 Закону № 1058-ІV
, а пунктом 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України від
8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» (далі -
Закон № 2464-VI) передбачено стягнення
штрафних санкцій та заборгованості зі
сплати страхових внесків, нарахованих
та/або не сплачених станом на

1 січня 2011 року, в порядку, що діяв до 1
січня 2011 року.

Аналіз наведених рішень суду
касаційної інстанції дає підстави
вважати, що він неоднаково застосував
зазначені норми права.

Вирішуючи питання про усунення
розбіжностей у застосуванні судом
касаційної інстанції зазначених норм
права у подібних правовідносинах,
колегія суддів виходить із такого.

П?у?н?к?т?о?м? 4 ч?а?с?т?и?н?и? д?е?в?'я?т?о?ї?
с?т?а?т?т?і? 106 З?а?к?о?н?у? №? 1058-IV (у?
р?е?д?а?к?ц?і?ї?, щ?о? б?у?л?а? ч?и?н?н?о?ю? н?а?
ч?а?с?, за який донараховано страхові
внески) передбачено випадки
застосування фінансових санкцій
виконавчими органами ПФУ до
страхувальників, зокрема з?а?
д?о?н?а?р?а?х?у?в?а?н?н?я?
т?е?р?и?т?о?р?і?а?л?ь?н?и?м? о?р?г?а?н?о?м? П?ФУ
а?б?о? с?т?р?а?х?у?в?а?л?ь?н?и?к?о?м? с?у?м?
с?в?о?є?ч?а?с?н?о? н?е? о?б?ч?и?с?л?е?н?и?х? т?а?
н?е? с?п?л?а?ч?е?н?и?х? с?т?р?а?х?о?в?и?х?
в?н?е?с?к?і?в? н?а?к?л?а?д?а?є?т?ь?с?я?
ш?т?р?а?ф? у? р?о?з?м?і?р?і? 5 в?і?д?с?о?т?к?і?в?
з?а?з?н?а?ч?е?н?и?х? с?у?м? з?а? к?о?ж?н?и?й?
п?о?в?н?и?й? а?б?о? н?е?п?о?в?н?и?й?
м?і?с?я?ц?ь?, з?а? я?к?и?й?
д?о?н?а?р?а?х?о?в?а?н?о? ц?і? с?у?м?и?.

Із набранням чинності з 1 січня 2011 року
підпунктом «й» пункту 12 Прикінцевих та
перехідних положень Закону № 2464-VI зі
статті 106 З?а?к?о?н?у? №? 1058-IV
було виключено частину дев'яту.

Згідно з абзацом п'ятим пункту 7
Прикінцевих та перехідних положень
З?а?к?о?н?у? №? 2464-VI (у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин)
стягнення заборгованості зі сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
П?о?г?а?ш?е?н?н?я? з?а?б?о?р?г?о?в?а?н?о?с?т?і?
з? в?и?к?о?р?и?с?т?а?н?н?я?м? к?о?ш?т?і?в?, щ?о?
н?а?д?х?о?д?я?т?ь? у? р?а?х?у?н?о?к? с?п?л?а?т?и?
є?д?и?н?о?г?о? в?н?е?с?к?у?,
з?а?б?о?р?о?н?я?є?т?ь?с?я?.

Суди встановили факт наявності
своєчасно не обчислених та не
сплачених Підприємством страхових
внесків за період 2004, 2005, 2007, 2008 р?о?к?и?,
який був виявлений управлінням ПФУ у
ході перевірки.

Проаналізувавши наведені норми
права, колегія суддів дійшла висновку,
що заборгованість у зв'язку з несплатою
страхових внесків, а відтак і накладені
штрафні санкції, які виникли до 1 січня
2011 року, мають бути застосовані
(стягнуті) і після 1 січня 2011 року,
оскільки зазначені заборгованість і
штрафні санкції виникли в період дії
пункту 4 частини дев'ятої статті 106
Закону № 1058-IV, тобто відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення зазначеної заборгованості.

А?н?а?л?о?г?і?ч?н?а? п?р?а?в?о?в?а?
п?о?з?и?ц?і?я? щ?о?д?о? з?а?с?т?о?с?у?в?а?н?н?я?
п?у?н?к?т?у 4 ч?а?с?т?и?н?и? д?е?в?'я?т?о?ї?
с?т?а?т?т?і? 106 З?а?к?о?н?у? №? 1058-І?V в?ж?е?
б?у?л?а? в?и?с?л?о?в?л?е?н?а? В?е?р?х?о?в?н?им
С?у?д?ом У?к?р?а?ї?н?и?, з?о?к?р?е?м?а?, у?
п?о?с?т?а?н?о?в?а?х? в?і?д? 26 б?е?р?е?з?н?я?, 26
листопада т?а? 3 грудня 2013 р?о?к?у?
(№? №? 21-71а?13, 21-391а13, 21-409а13
в?і?д?п?о?в?і?д?н?о?).

За таких обставин у справі, що
розглядається, Вищий адміністративний
суд України правильно застосував норми
матеріального права, а тому у
задоволенні заяви Підприємства слід
відмовити.

Ураховуючи наведене та керуючись
статтями 241, 242, 244 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Судової палати
в адміністративних справах Верховного
Суду України

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні заяви товариства з
обмеженою відповідальністю «Обласне
підприємство «Оптика-Медтехніка»
відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає, крім випадку, встановленого
пунктом 2 частини першої статті 237
Кодексу адміністративного судочинства
України.

ГоловуючийВ.В. КривенкоСудді:
М.І. Гриців М.Б. Гусак О.А.
КороткихО.В. Кривенда В.Л. Маринченко
П.В. ПанталієнкоО.Б. Прокопенко О.О.
Терлецький Ю.Г. Тітов