Справа № 810/263/13-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/263/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Лиска
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

24 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при
секретаріБорисюк Л.П., Кобаля М.І.,
Собківа Я.М. Чайка О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу
Київського окружного
адміністративного суду від 23 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
Державного агентства земельних
ресурсів України, Головного управління
Держземагенства у Житомирській
області про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 23 жовтня 2013
року провадження у справі закрито з
підстав застосування положень п. 1 ч. 1
ст. 157 КАС України.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу Київського окружного
адміністративного суду від 23 жовтня 2013
року як таку, що постановлена з
порушенням норм процесуального права
та направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Закриваючи провадження у справі, суд
першої інстанції виходив з того, що
дану справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

З таким висновком суду колегія суддів
погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України,
суд закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
з приводу прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби.

Пунктом 15 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено
поняття публічної служби, якою є
діяльність на державних політичних
посадах, професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи,
Наказом Державного комітету України із
земельних ресурсів від 27 серпня 2010 року
№ 600-кт «Про звільнення ОСОБА_5» ОСОБА_5
було звільнено з посади начальника
Головного управління Держкомзему у
Житомирській області з 27 серпня 2010 року
за одноразове грубе порушення трудових
обов'язків, відповідно до пункту 1
статті 41 Кодексу законів про працю
України.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 08 липня 2011
року у справі № 2а-7858/10/1070 було частково
задоволено позовні вимоги ОСОБА_5,
Наказ Державного комітету України із
земельних ресурсів від 27.08.2010 № 600-кт
«Про звільнення ОСОБА_5» змінено в
частині дати звільнення з посади
начальника Головного управління
Держкомзему у Житомирській області, а
саме: з 27.08.2010 на 07.09.2010, зобов`язано
Державний комітет України із земельних
ресурсів здійснити виплату ОСОБА_5
заробітної плати з урахуванням
перебування ОСОБА_5 на лікарняному в
період з 27.08.2010 по 06.09.2010.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 травня 2012
року постанову Київського окружного
адміністративного суду від 08 липня 2011
року було скасовано, наказ Державного
комітету України із земельних ресурсів
від 27 серпня 2010 року № 600-кт «Про
звільнення ОСОБА_5» визнано
протиправним і скасовано, а ОСОБА_5
поновлено на посаді начальника
Головного управління Держкомзему у
Житомирській області з 27 серпня 2010
року.

Крім цього, постановою було зобов'язано
Головне управління Держкомзему у
Житомирській області сплатити ОСОБА_5
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 27.08.2010 по 17.05.2012.

Отже, суди відповідно до вимог ст. 235
КЗпП при винесенні рішення про
поновлення на роботі, одночасно
прийняли рішення про виплату ОСОБА_5
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та визначили період вимушеного
прогулу.

З набранням чинності судових рішень,
спірні правовідносини між ОСОБА_5 та
Державним агентством земельних
ресурсів України, Головним управлінням
Держземагентства у Житомирській
області перейшли у виконавчу сферу.

Згідно ст. 76 Закону України «Про
виконавче провадження», затримка
виконання власником рішення суду про
поновлення працівника на роботі є
підставою для винесення державним
виконавцем постанови про застосування
до службової особи, зобов'язаної
вчинити дії щодо виконання рішення
суду, штрафу та інших заходів, що
передбачені законом.

Подальше невиконання рішення суду про
поновлення на роботі тягне кримінальну
відповідальність на підставі ст. 382 КК
України.

Порядок і умови вирішення питання про
оплату вимушеного прогулу при затримці
виконання судового рішення про
поновлення на роботі працівника
визначено статтею 236 КЗпП України. Ця
норма передбачає обов'язок власника, а
у сфері публічно-правових
правовідносинах - суб'єкта владних
повноважень, виплатити працівникові
середній заробіток або різницю в
заробітку за весь час затримки
виконання рішення суду про поновлення
на роботі незаконно звільненого або
переведеного на іншу роботу
працівника.

В цьому випадку орган, який розглядав
спір, виносить ухвалу про виплату
вказаного відшкодування за заявою
особи, яку було поновлено на роботі з
затримкою і зазначені заяви не є
позовними заявами.

Згідно ст. 267 КАС України, особа-позивач,
на користь якої ухвалено постанову
суду, має право подати до суду першої
інстанції заяву про визнання
протиправними рішень, дій чи
бездіяльності, вчинених суб'єктом
владних повноважень - відповідачем на
виконання такої постанови суду або
порушення прав позивача, підтверджених
такою постановою суду.

Як вірно вказано судом першої
інстанції, зазначені заяви не є
позовними заявами і розглядаються в
межах того самого провадження, а
відтак, питання щодо визнання
протиправною бездіяльності Державного
комітету України із земельних ресурсів
по виконанню постанови Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17 травня 2012 року в частині
поновлення на посаді начальника
Головного управління Держкомзему у
Житомирській області з 27 серпня 2010
року, стягнення з Головного управління
Держкомзему у Житомирській області
середнього заробітку за час затримки
поновлення на посаді в сумі 34 871 грн. 34
коп. не є новим публічно-правовим
спором, а повинне вирішуватись шляхом
подання до суду або/та до виконавчої
служби відповідних заяв, а не позову.

Тобто, для захисту своїх порушених прав
позивачу необхідно звернутися до
виконавчої служби або/та до суду шляхом
подання відповідних заяв, а не нового
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене,
проаналізувавши обставини справи,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку щодо
необхідності закриття провадження по
даній справі. Судом першої інстанції
правильно встановлені обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування не вбачається. За таких
підстав, апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а ухвалу суду
першої інстанції без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу
Київського окружного
адміністративного суду від 23 жовтня 2013
року - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного
адміністративного суду від 23 жовтня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя
суддя Л.П. Борисюк М.І.
Кобаль Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та
підписано - 01.07.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Кобаль М.І.

Собків Я.М.