Справа № 2а-17661/11/2670
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Шулежка В.П.,
при секретарі судового засідання
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу №
постанови Окружного адміністративного
суду міста Києва від 08.12.2011 року за
нововиявленими обставинами в
позовом ОСОБА_2 до Комунального
підприємства «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна», за участю третьої
особи, що заявляє самостійні вимоги на
предмет спору Акціонерного товариства
Parex Banka («Парекс Банка») і третьої особи,
що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - ОСОБА_1 про визнання
протиправною та скасування відмови у
проведенні державної реєстрації права
власності, зобов'язання вчинити дії, -
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернувся представник
ОСОБА_1 (далі - заявник, ОСОБА_1) із заявою
про перегляд постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08.12.2011 року у зв'язку з нововиявленими
позовом ОСОБА_2 до Комунального
підприємства «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» (далі - відповідач по
справі, Київське міське БТІ), за участю
третьої особи, що заявляє самостійні
вимоги на предмет спору Акціонерного
товариства Parex Banka («Парекс Банка») (далі
- третя особа 1, AT «Parex banka»), третьої
особи, що не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - ОСОБА_1 (далі - третя
особа 2) про визнання протиправною та
скасування відмови Київського
міського БТІ Акціонерному товариству
«Parex banka» у реєстрації права власності
на нерухоме майно - нежитлові
приміщення, розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 1032,30 кв.м., що
становлять 13/100 від всього
домоволодіння (далі - нежитлові
приміщення), та про зобов'язання
Київського міського БТІ здійснити
державну реєстрацію права власності на
вказане майно за AT «Parex banka».
В обґрунтування заявлених вимог
представник заявника зазначив, що
постанова Окружного адміністративного
суду міста Києва від 08.12.2011 року у
справі № 2а-17661/11/2670 підлягає перегляду
за нововиявленими обставинами та
скасуванню у зв'язку з виявленням
істотних для справи обставин, що не
були і не могли бути відомі позивачу
під час розгляду справи.

Зокрема, заявник зазначив, що вирішуючи
спір суд виходив з дійсності договору
іпотеки № 2.1.16.4.-07/22-ІЕ1, укладеного між AT
«Parex banka» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1
(Іпотекодавець) 23.08.2007 року, на підставі
чого судом першої інстанції прийнято
постанову від 08.12.2011 року по справі
№2а-17661/11/2670 про визнання протиправною
відмови Київського міського БТІ у
державній реєстрації права власності AT
«Parex banka» на нерухоме майно та
зобов'язано Київське міське БТІ
здійснити державну реєстрацію права
власності на зазначене нерухоме майно.

Як стверджує заявник, недійсність
іпотечного договору №2.1.16.4-07/22-ІЕ1 від
23.08.2007 р. є істотною обставиною, яка
спростовує усі доводи AT «Parex banka» щодо
наявності у нього права звернення
стягнення на нерухоме майно та
зобов'язання Київського міського БТІ
здійснити реєстрацію права власності
на нерухоме майно за AT «Parex banka», а тому у
зв'язку з вищезазначеним, постанова
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 08.12.2011 року має бути
переглянута за нововиявленими
обставинами та скасована.

Представник заявника в судовому
засіданні вимоги заяви підтримав в
повному обсязі, просив постанову
Окружного адміністративного суду від
08.12.2011 року скасувати та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні
адміністративного позову відмовити.

У судове засідання представники
позивача та відповідача не прибули, про
дату, час та місце розгляду заяви
повідомленні належним чином, заяв про
розгляд справи за їх відсутності не
подавали.

В матеріалах справи містяться письмові
пояснення відповідача по справі, в яких
останній з твердженнями заявника,
викладеними в заяві про перегляд
постанови Окружного адміністративного
суду міста Києва від 08.12.2011 року за
нововиявленими обставинами
погоджується повністю та просить
переглянути вказану постанову та
скасувати її.

Третя особа 1 не прибула, про дату, час
та місце розгляду справи повідомлена
належним чином, заяви про розгляд
справи за її відсутності не подавала.

Відповідно до приписів частини 6 статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 2. ст. 252 Кодексу
адміністративного судочинства
України, особи, які беруть участь у
справі, повідомляються про дату, час та
місце розгляду заяви. Неприбуття у
судове засідання осіб, які були
належним чином повідомлені, не
перешкоджає розгляду заяви і перегляду
судового рішення.

З огляду на вищевикладене та у зв'язку з
неприбуттям належним чином
повідомлених позивача, відповідача та
третьої особи 1, суд прийшов до висновку
про доцільність розгляду справи в
порядку письмового провадження на
підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, ОСОБА_2 звернулась до суду з
вимогами про визнання протиправною та
скасування відмови Комунального
підприємства «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» у державній
реєстрації права власності АТ «Parex banka»
(«Парекс Банка») на нерухоме майно -
нежитлові приміщення, розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 1 032,30
кв.м., що становлять 13/100 (тринадцять
сотих) від всього домоволодіння, та про
зобов'язання Київського міського БТІ
здійснити державну реєстрацію права
власності АТ «Parex banka» («Парекс Банка»)
на вказане нерухоме майно.

АТ «Parex banka» («Парекс Банка») також
подано до суду позовну заяву з
аналогічними вимогами про визнання
протиправною та скасування відмови у
проведенні держаної реєстрації права
власності та зобов'язання вчинити
певні дії до сторін у справі.

У зв'язку з викладеним АТ «Parex banka»
(«Парекс Банка») залучено до участі у
справі в якості третьої особи, що
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
08.12.2011 року у задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено, позовні вимоги АТ «Parex banka»
(«Парекс Банка») задоволено частково.

Визнано протиправною відмову
Київського міського БТІ від 07.11.2001 року
№50156 (И-2011) у державній реєстрації права
власності АТ «Parex banka» на нерухоме майно
- нежитлові приміщення, розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 1032,30
від всього домоволодіння і що
складаються з таких приміщень:

1) підвал: приміщення № 3: приміщення 1
пл. - 75,3 кв.м., приміщення 2 пл. - 43,7 кв.м.,
приміщення 3 пл. - 14,8 кв.м., приміщення 4
пл. - 24,9 кв.м., приміщення 5 пл. - 15,0 кв.м.,
приміщення 6 пл. - 2,0 кв.м., приміщення 7
пл. - 17,6 кв.м., приміщення 8 пл. - 28,6 кв.м.,
приміщення 9 пл. - 18,5 кв.м., приміщення 10
пл. - 8,5 кв.м., приміщення 11 пл. - 9,7 кв.м.,
приміщення 12 пл. - 6,4 кв.м., приміщення 13
пл. - 5,0 кв.м., приміщення 14 пл. - 10,8 кв.м.,
приміщення 15 пл. - 6,0 кв.м., приміщення 16
пл. - 55,5 кв.м., приміщення 17 пл. - 9,8 кв.м.,
приміщення 18 пл. - 11,3 кв.м., приміщення 19
пл. - 9,4 кв.м., всього по підвалу - 372,8 кв.м.;

2) 1-й поверх: приміщення 1 пл. - 2,2 кв.м.,
приміщення 2 пл. - 84,1 кв.м., вітрина пл. - 2,1
кв.м., приміщення 3 пл. - 99,9 кв.м., вітрина
пл. - 4,8 кв.м., приміщення 4 пл. - 72,8 кв.м.,
вітрина пл. - 2,5 кв.м., приміщення 5 пл. - 2,9
кв.м., приміщення 6 пл. - 58,3 кв.м.,
приміщення 7 пл. - 6,3 кв.м., приміщення 10
пл. - 44,8 кв.м., приміщення 11 пл. - 6,1 кв.м.,
приміщення 12 пл. - 1,8 кв.м., приміщення 13
пл. - 2,9 кв.м., приміщення 14 пл. - 7,3 кв.м.,
приміщення 14а пл. - 16,2 кв.м., приміщення 15
пл. - 10,2 кв.м., приміщення 16 пл. - 2,6 кв.м.,
приміщення 17 пл. - 1,5 кв.м., приміщення 18
пл. - 2,2 кв.м., приміщення 19 пл. - 9,1 кв.м.,
приміщення 20 пл. - 44,5 кв.м., вітрини пл. -
2,2 кв.м., приміщення 21 пл. - 18,3 кв.м.,
приміщення 22 пл. - 17,9 кв.м., приміщення 23
пл. - 25,0 кв.м., вітрина пл. - 1,0 кв.м.,
приміщення 24 пл. - 50,3 кв.м., вітрини пл. -
4,0 кв.м., приміщення 25 пл. - 0,9 кв.м.,
приміщення 26 пл. - 1,5 кв.м., всього по 1-му
поверху - 606,2 кв.м.;

3) антресолі 1-го поверху: приміщення 8
пл. - 47,0 кв.м., приміщення 9 пл. - 6,3 кв.м.,
всього по антресолі 1-го поверху - 53,3
кв.м.;

зобов'язано Київське міське БТІ
здійснити державну реєстрацію права
власності на зазначене нерухоме майно -
нежитлові приміщення, розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 1 032,30
кв.м., що становлять 13/100 від всього
домоволодіння.

В іншій частині позову АТ «Parex banka»
(«Парекс Банка») відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.03.2012 року
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 08.12.2011 року в частині
задоволення позовних вимог третьої
особи, яка заявляє самостійні вимоги на
предмет спору AT «Раrex banka» скасовано та
ухвалено в цій частині нову постанову,
якою у задоволенні позову відмовлено. В
іншій частині постанову залишено без
змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 18.09.2012 року скасовано
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.03.2012 року,
рішення Окружного адміністративного
суду м. Києва від 08.12.2011 року залишено в
силі.

Заявник, у зв'язку з виявленням
істотних для справи обставин, що не
були і не могли бути відомі позивачу
під час розгляду справи, вважає, що
постанова Окружного адміністративного
суду міста Києва від 08.12.2011 року у
справі № 2а-17661/11/2670 підлягає перегляду
за нововиявленими обставинами.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами, суд виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
23.08.2007 року між АТ «Parex banka» («Парекс
Банка») та компанією «Lindmax LLP» (юридична
особа за законодавством Сполученого
королівства Великобританії та
Північної Ірландії, реєстраційний
номер ОС311272) укладений договір
кредитної лінії № 2.1.16.4.-07/22, відповідно
до умов якого АТ «Parex banka» («Парекс
Банка») надало компанії Lindmax LLP кредит в
межах ліміту кредитної лінії для цілей
поповнення оборотних коштів цієї
компанії.

На забезпечення виконання зобов'язань
за договором кредитної лінії, 23.08.2007
року між АТ «Parex banka» («Парекс Банка»)
(Іпотекодержатель) та ОСОБА_1
(Іпотекодавець) укладений іпотечний
договір № 2.1.16.4.-07/22-ІЕ1 (без випуску
заставної), відповідно до пункту 1.1
якого останній передав, а
Іпотекодержатель прийняв в іпотеку
нерухоме майно -нежитлові приміщення,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 1 032,30 кв.м., що
становлять 13/100 від всього
домоволодіння.

Іпотекою забезпечено виконання
зобов'язань компанії «Lindmax LLP».

Судом першої інстанції встановлено, що
вимогою від 14.07.2011 року AT «Раrex banka»
(«Парекс Банка») повідомило компанію
«Lindmax LLP», що у зв'язку з порушенням та
невиконанням вказаною компанією своїх
зобов'язань AT «Раrex banka» («Парекс Банка»)
відповідно до пункту 6.1 договору
кредитної лінії припинило цей договір
в односторонньому порядку, у зв'язку з
чим настала передбачена іпотечним
договором обставина, яка є підставою
для звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Суд з посиланням на п.п. 6.1.1.2., 6.3.1., 6.3.2 п.
6.3 договору іпотеки, які встановлюють
право іпотекодержателя у разі
невиконання боржником зобов'язань по
кредитному договору звернути
стягнення на предмет іпотеки шляхом
прийняття рішення про прийняття
предмета іпотеки у власність, було
застосовано до правовідносин сторін ч.
1 ст. 33 та ч. 1 ст. 37 Закону України «Про
іпотеку».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону
України «Про іпотеку», у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про
іпотеку» іпотекодержатель може
задовольнити забезпечену іпотекою
вимогу шляхом набуття права власності
на предмет іпотеки. Правовою підставою
для реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень» державна реєстрація
проводиться на підставі договорів,
укладених в порядку, встановленому
законом.

Враховуючи викладені положення, суд
першої інстанції при вирішені справи
дійшов висновків, що AT «Раrex banka»
(«Парекс Банка») правомірно звернуло
стягнення на нежитлові приміщення на
підставі договору іпотеки, а Київське
міське БТІ протиправно відмовило AT
«Раrex banka» («Парекс Банка») у державній
реєстрації права власності на це майно.

Тобто, іпотечний договір №2.1.16.4-07/22-ІЕ1
від 23.08.2007 року є документом, на
підставі якого судом першої інстанції
було прийнято постанову від 08.12.2011 року
по справі №2а-17661/11/2670 про визнання
протиправною відмови Київського
міського БТІ у державній реєстрації
права власності AT «Раrex banka» («Парекс
Банка») на вищевказане нерухоме майно
та зобов'язано Київське міське БТІ
здійснити державну реєстрацію права
власності на зазначене нерухоме майно.

В той час, як підтверджується наявними
у справі доказами, на що саме
посилається заявник у заяві про
перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва по
справі № 2а-17661/11/2670 від 08.12.2011 року,
вказаний договір іпотеки №2.1.16.4-07/22-ІЕ1
від 23.08.2007 року визнано недійсним.

Так, рішенням Печерського районного
суду м. Києва від 17.01.2014 року у справі
№757/27188/13-ц, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 22.04.2014
року у справі №22-ц/796/5938/2014, визнано
недійсним договір іпотеки № 2.1.16.4
-07/22-ІЕ1 від 23.08.2007 року, укладений між
Акціонерним товариством «Parex banka»
(«Парекс Банка») та ОСОБА_1, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
реєстраційний номер 2948, 2949.

Окрім того, на підставі ч. 1 ст. 215
Цивільного кодексу України у зв'язку з
недійсністю договору іпотеки та
оскільки підстава для реєстрації
обтяження предмету іпотеки відсутня,
Печерський районний суд м. Києва
постановив вилучити з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
запис про іпотеку №93755 щодо
нежитлового приміщення, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 1
032,30 кв.м., що становлять 13/100 від всього
домоволодіння.

Таким чином, з урахуванням
встановлених обставин та наявних
доказів у справі, суд погоджується із
твердженням заявника та зазначає, що
обставина щодо визнання недійсності
договору іпотеки №2.1.16.4-07/22-ІЕ1 від
23.08.2007 року є істотною, оскільки
спростовує висновки суду щодо того, що
договір кредитної лінії №2.1.16.4.-07/22,
укладений між AT «Parex banka» («Парекс
Банка») та компанією «Lindmax LLP» від 23.08.2007
року був забезпечений іпотекою, те, що у
AT «Parex banka» («Парекс Банка») виникло
право звернути стягнення на нежитлові
приміщення, що належали ОСОБА_1, шляхом
набуття права власності на них, а також
спростовує висновки суду стосовно
того, що Київське міське БТІ
протиправно відмовило AT «Parex banka»
(«Парекс Банка») у державній реєстрації
права власності на нежитлові
приміщення.

З приводу цього суд зазначає, що на
момент виникнення спірних
правовідносин Київське міське БТІ
проводило державну реєстрацію майна
відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень»,
Тимчасового положення про державну
реєстрацію об'єктів нерухомого майна
та прав власності на них в місті Києві,
затвердженого рішенням Київської
міської ради від 20.06.2002 року №74/74 та
Тимчасового положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України -07.02.2002
року №7/5.

Державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень -
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень, що
супроводжується внесення даних до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень.

Державна реєстрація прав здійснюється
місцевим органом державної реєстрації
прав (ч. 4 ст. 3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень»).

Згідно з п.п. 2.1, 2.2 Тимчасового
положення, для проведення державної
реєстрації виникнення,переходу або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно власник
(власники), інший правонабувач
(правонабувачі) або уповноважена ним
(ними) особа подає реєстратору БТІ
заяву про державну реєстрацію прав за
формою, визначеною у додатку 1.

Заява про державну реєстрацію прав
подається реєстратору того БТІ, яке
здійснює свою діяльність відповідно до
договору з адміністратором реєстру
прав на території
адміністративно-територіальної
одиниці, на якій розташований об'єкт,
права щодо якого підлягають державній
реєстрації.

До заяви про державну реєстрацію прав
додаються правовстановлювальні
документи (додаток 2), їх нотаріально
засвідчені копії, документи, що
підтверджують оплату за проведення
державної реєстрації прав та видачу
витягу про державну реєстрацію прав, а
також інші документи, визначені
Положенням.

Згідно п. 1 Додатку 2 до Тимчасового
положення до переліку право
встановлювальних документів, на
підставі яких проводиться реєстрація
прав власності на об'єкти нерухомого
майна відносяться, в тому числі,
договір іпотеки, що містить
застереження про задоволення вимог
іпотекодержателя, договір про
задоволення вимог іпотеко держателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України
«Про іпотеку» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
взаємовідносин), правовою підставою
для реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, AT
«Parex banka» («Парекс Банка») було надано
реєстратору Київського міського БТІ
разом із заявою про державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно пакет документів, зокрема,
посилаючись на правовстановлювальний
документ на застереження в договорі
іпотеки № 2.1.16.4-07/22-ІЕ1 від 23.08.2007 року,
яке міститься в п.п. 6.3.1 п. 6.3 зазначеного
договору і є частиною цього договору
іпотеки.

В той час, враховуючи рішення
Печерського районного суду м. Києва від
17.01.2014 року у справі №757/27188/13-ц та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 22.04.2014
року у справі №22-ц/796/5938/2014, вбачається
що AT «Parex banka» («Парекс Банка»)
звернулось до Київського міського БТІ
із заявою про державну реєстрацію
права власності на нерухоме майно на
підставі недійсного
правовстановлювального документу.

У п.п. 3.5.4 п.3.5 Тимчасового положення
зазначено, що реєстратор БТІ відмовляє
у проведенні державної реєстрації
прав, якщо, зокрема, подані документи не
відповідають вимогам, установленим
Положенням та іншими
нормативно-правовими актами, або не
дають змоги установити відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства.

Крім того, відповідно до ст. 24 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних взаємовідносин)
передбачено, що у державній реєстрації
прав та їх обтяжень може бути
відмовлено, зокрема, у разі якщо подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

Враховуючи викладене, в межах даної
справи вбачається, що встановлені
обставини є підставою у Київського
міського БТІ для відмови AT «Parex banka»
(«Парекс Банка») в проведенні державної
реєстрації прав на нерухоме майно.

Так, згідно вимог ч. 2 ст. 245 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для перегляду
судового рішення за нововиявленими
обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав
законної сили, завідомо неправдивих
показань свідка, завідомо
неправильного висновку експерта,
завідомо неправильного перекладу,
фальшивості документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав
законної сили, вини судді у вчиненні
злочину, внаслідок якого було ухвалено
незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке
стало підставою для прийняття
постанови чи постановлення ухвали, що
належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом
України неконституційності закону,
іншого правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконано.

Враховуючи вимоги зазначеної статті,
позивач в заяві про перегляд постанови
Окружного адміністративного суду м.
Києва по справі № 2а-17661/11/2670 від 08.12.2011
року за нововиявленими обставинами
посилається на п. 1 ст. 245 КАС України
(істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи), а саме наявність рішення суду
по справі № 757/27188/13-ц, яким визнано
недійсним договір іпотеки №2.1.16.4-07/22-ІЕ1
від 23.08.2007 року, на підставі якого
постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва по
справі від 08.12.2011 року визнано
протиправною відмову Київського
міського БТІ у державній реєстрації
права власності AT «Раrex banka» («Парекс
Банка») на вищевказані нежитлові
приміщення та зобов'язано Київське
міське БТІ здійснити державну
реєстрацію права власності на це майно.

Проаналізувавши викладені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що під
нововиявленою обставиною мається на
увазі фактична обставина, яка має
істотне значення і яка об'єктивно
існувала на час розгляду справи, але не
була і не могла бути відома усім особам,
які брали участь у справі та суду.

Необхідними ознаками нововиявлених
обставин є, по-перше, їх наявність на
час розгляду та вирішення справи,
по-друге, ці обставини не могли бути
відомі заявникові на час розгляду
справи.

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення.

Враховуючи викладене, встановлена
обставина щодо недійсності договору
іпотеки, на думку суду, існувала ще на
час прийняття спірної постанови,
оскільки в силу статті 216 Цивільного
кодексу України, недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім тих,
що пов'язані з його недійсністю.

Отже, зважаючи на викладені вище
обставини, що підтверджуються наявними
доказами у справі, та не були жодним
чином спростовані особами, що беруть
участь у справі, суд зазначає, що в
даному випадку, заявником доведено
суду допустимими по справі доказами
виникнення для нововиявлених обставин,
що не були та не могли бути відомі на
час розгляду справи № 2а-17661/11/2670.

Згідно з ч. 1 ст. 253 КАС України, суд може
скасувати постанову чи ухвалу у справі
і прийняти нову постанову чи ухвалу або
залишити заяву про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами
без задоволення. При ухваленні нового
судового рішення суд користується
повноваженнями суду відповідної
інстанції.

Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов висновку, що позивачем та
третьою особою 1 не спростовано
твердження заявника, натомість
заявником надано достатньо доказів в
обґрунтування поданої заяви, отже суд
приходить до висновку про наявність
підстав для задоволення заяви ОСОБА_1
про перегляд постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08.12.2011 року за нововиявленими
обставинами та для скасування
постанови і прийняття нового рішення у
справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 245, 253 КАС
України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про перегляд
постанови Окружного адміністративного
суду міста Києва від 08.12.2011 року за
нововиявленими обставинами в
адміністративній справі № 2а-17661/11/2670.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 08.12.2011 року по справі
№2а-17661/11/2670 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в
задоволені адміністративного позову
ОСОБА_2 та адміністративного позову
Акціонерного товариства «Раrex banka»
(«Парекс Банка») відмовити повністю.

Присудити з Державного бюджету України
за рахунок бюджетних асигнувань на
користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) понесені ним витрати по сплаті
судового збору у розмірі 36,54 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Окружного адміністративного суду
міста Києва апеляційної скарги на
постанову протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
В.П. Шулежко