Справа № 813/1254/14
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/1254/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі колегії судів:
головуючого - судді Гулкевич І.З.,
суддя
суддя Брильовський
за участю секретаря судового засідання
представника позивача Іськів І.З.
представника відповідачів Лешика І.П.
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дім-Ек» до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області,
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України про визнання
протиправним та скасування рішення
(наказу №45-л від 27.12.2013 року) в частині
про анулювання ліцензії серії АЕ №182913
від 27.02.2013 року,-
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дім-Ек» звернулось
до Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області, Державної
аохітектурно-будівельної інспекції
України про визнання протиправним та
скасування рішення (наказ від 27.12.2013
року №45-Л) Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України в частині про анулювання
ліцензії серії АЕ 3182913 від 27.02.2013 року.
Ухвалою суду від 19.06.2014 року закрито
провадження в частині позовних вимог
про визнання протиправними дій
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області щодо складання акту
№232-Л від 11.12.2013 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що акт
№232-л від 11.12.2013р. планової перевірки
додержання Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності,
пов'язаної з будівництвом об'єкта
архітектури, який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності акт №243-л/1
від 11.12.2013р. про відмову суб'єкта
будівельної діяльності від проведення
органом ліцензування перевірки є
нечинними, оскільки вказана перевірка
відповідачем не здійснювалась, про її
проведення позивача належним чином не
повідомляли. Позивач вважає, що
зважаючи на не проведення перевірки та
протиправне складення оскаржуваних
актів у відповідача не було підстав для
анулювання ліцензії на виконання
будівельних робіт серії АЕ №182913 від
27.02.2013 року ТзОВ «Дім-Ек». Тому, просить
суд скасувати рішення (наказ №45-Л від
27.12.2013 року в частині анулювання
ліцензії серії АЕ №182913 від 27.02.2013 року).
Відповідач подав до суду заперечення
на позовну заяву, в якому просить суд
відмовити у задоволенні позову. Свої
заперечення обґрунтовує тим, що
планова перевірка додержання ТзОВ
«Дім-Ек» Ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності,
здійснювалась у встановленому законом
порядку. У зв'язку з недопущенням
посадових осіб Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області (далі - ІДАБК у
Львівській області) до проведення
перевірки складено акт №232-л/1 від
11.12.2013р. про відмову суб'єкта
будівельної діяльності від проведення
органом ліцензування перевірки.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві, просить позов
задоволити у повному обсязі.
Представник відповідачів в судовому
засіданні проти позову заперечив, з
підстав, наведених у письмових
запереченнях на позов, просить
відмовити у задоволенні позову у
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,
безпосередньо та об'єктивно дослідивши
та оцінивши докази, які мають значення
для справи, давши їм оцінку, суд
Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дім-Ек»
зареєстроване як юридична особа 21.09.2012
підтверджується випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.
Судом встановлено, що Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України, відповідно до наказу 4-Л від
27.02.2013 року ТОВ «Дім-Ек» видано Ліцензію
Серії АЕ № 182913 на провадження
діяльності, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури (за переліком
робіт згідно з додатком).
Відповідно до ст.41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», Порядку ліцензування
господарської діяльності, пов'язаної
зі створенням об'єктів архітектури,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 05.12.2007р. №1396 та
Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 року №553 на
підставі Плану перевірок дотримання
суб'єктами господарювання ліцензійних
умов на IV квартал 2013 року,
затвердженого наказом ІДАБК у
Львівській області від 25.09.2013 року
№142-ОД проведено планову перевірку
додержання ТзОВ «Дім-Ек» Ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності, пов'язаної з будівництвом
об'єкта архітектури, який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності (далі -
Перевірка). За результатами перевірки
складено акт від 11.12.2013 р. №232/1-л.
Перевіркою встановлено, що директор
ТзОВ «Дім-Ек» Назар М.І. не допустив
посадових осіб ІДАБК у Львівській
області до проведення перевірки.
11.12.2013 року представниками ІДАБК у
Львівській області складено акт №232/1-л
про відмову суб'єкта будівельної
діяльності від проведення органом
ліцензування перевірки.
Згідно з витягом з протоколу №23
засідання ліцензійної комісії
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України від 20.12.2013 року
комісією підтримано пропозиції
територіальних органів
Держархбудінспекції України згідно з
додатком Г «Результати проведених
контрольних заходів інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю» та прийнято висновок про
анулювання ліцензій 88 суб'єктам
господарювання, в т.ч. позивачу.
Відповідно до наказу
Держархбудінспекції України від 27.12.2013
року №45-Л «Про результати розгляду
питань щодо ліцензування
господарської діяльності, пов'язаної з
створення об'єктів архітектури»
анульовано ліцензії суб'єктам
господарювання, в т. ч. позивачу на
підставі абз.12 п.21 Порядку ліцензування
господарської діяльності, пов'язаної
зі створенням об'єктів архітектури»
(акт від 11.12.2013 року №232/1-л).
Не погоджуючись з наказом про
анулювання ліцензії від 27.12.2013 р. №45-л
позивач звернувся до суду з вимогою про
При вирішенні спору суд виходив з
Як вбачається зі змісту статті 20 Закону
України «Про ліцензування певних видів
господарської діяльності» контроль за
додержанням ліцензіатами ліцензійних
умов здійснюють органи ліцензування та
спеціально уповноважений орган з
питань ліцензування в межах своїх
повноважень шляхом проведення
планових і позапланових перевірок.
Позапланові перевірки здійснюють
органи ліцензування або спеціально
уповноважений орган з питань
ліцензування лише на підставі
надходження до них у письмовій формі
заяви (повідомлення) про порушення
ліцензіатом ліцензійних умов або з
метою перевірки виконання
розпоряджень про усунення порушень
ліцензійних умов. Ліцензіат під час
перевірки дотримання ним ліцензійних
умов надає всі необхідні для
проведення перевірки документи та
забезпечує умови для її проведення.
Орган, що здійснює перевірку, за
результатами перевірки складає акт у
двох примірниках. Один примірник акта
видається керівнику суб'єкта, який
перевірявся, другий - зберігається
органом, який здійснив перевірку. Орган
ліцензування або спеціально
уповноважений орган з питань
ліцензування не пізніше десяти робочих
днів з дати складання акта перевірки
порушень ліцензійних умов видає
розпорядження про усунення порушень
ліцензійних умов або орган
ліцензування приймає рішення про
анулювання ліцензії.
Згідно статті 21 Закону України «Про
ліцензування пених видів
господарської діяльності» підставами
для анулювання ліцензії є: заява
ліцензіата про анулювання ліцензії;
акт про повторне порушення ліцензіатом
ліцензійних умов; рішення про
скасування державної реєстрації
суб'єкта господарювання; нотаріально
засвідчена копія свідоцтва про смерть
фізичної особи - суб'єкта
підприємницької діяльності; акт про
виявлення недостовірних відомостей у
документах, поданих суб'єктом
господарювання для одержання ліцензії;
акт про встановлення факту передачі
ліцензії або її копії іншій юридичній
або фізичній особі для провадження
господарської діяльності; акт про
встановлення факту неподання в
установлений строк зміну даних,
зазначених в документах, що додавалися
до заяви про видачу ліцензії; акт про
невиконання розпорядження про
усунення порушень ліцензійних умов;
неможливість ліцензіата забезпечити
виконання ліцензійних умов,
встановлених для певного виду
господарської діяльності; акт про
відмову ліцензіата в проведенні
перевірки органом ліцензування або
спеціально уповноваженим органом з
питань ліцензування.
Орган ліцензування приймає рішення про
анулювання ліцензії протягом десяти
робочих днів з дати встановлення
підстав для анулювання ліцензії, яке
вручається (надсилається) ліцензіату
із зазначенням підстав анулювання не
пізніше трьох робочих днів з дати його
За змістом статті 4 Закону України «Про
ліцензування пених видів
господарської діяльності»
встановлено, що реалізацію державної
політики у сфері ліцензування здійснює
Кабінет Міністрів України, спеціально
уповноважений орган з питань
ліцензування, а також органи
виконавчої влади, визначені Кабінетом
Міністрів України, уповноважені
законом державні колегіальні органи,
спеціально уповноважені виконавчі
органи рад, уповноважені провадити
ліцензування певних видів
господарської діяльності.
На підставі Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженого Указом
Президента України №439 ввід 08.04.2011 р.
Державна архітектурно-будівельна
інспекція України є центральним
органом виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, контролю у сфері
житлово-комунального господарства.
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області є територіальним
органом зазначеної інспекції.
Згідно статті 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил -
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України №553 від 23.05.2011р.
За змістом п. 2 Порядку № 553 від 23.05.2011 р.,
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за дотриманням:
1) вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції; 2) порядку
здійснення авторського і технічного
нагляду, ведення загального та (або)
спеціальних журналів обліку виконання
робіт (далі - загальні та (або)
спеціальні журнали), виконавчої
документації, складення актів на
виконані будівельно-монтажні та
пусконалагоджувальні роботи; 3) інших
вимог, установлених законодавством,
будівельними нормами, правилами та
проектною документацією, щодо
створення об'єкта будівництва.
За змістом Порядку № 553 від 23.05.2011 року
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами, у порядку
проведення планових та позапланових
Відповідно до п. 20 Порядку про
ліцензування господарської
діяльності, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№1396 від 05.12.2007 року, орган ліцензування
має право: анулювати видану ліцензію;
зупинити дію ліцензії; прийняти
рішення про усунення суб'єктом
будівельної діяльності порушень,
пов'язаних з додержанням ліцензійних
умов провадження будівельної
діяльності.

За змістом п. 21 вказаного Порядку № 1396,
підставами для анулювання ліцензії є:
заява суб'єкта будівельної діяльності
про анулювання ліцензії; рішення про
скасування державної реєстрації
суб'єкта господарювання; нотаріально
засвідчена копія свідоцтва про смерть
фізичної особи (підприємця); акт про
виявлення недостовірних відомостей у
документах, поданих суб'єктом
будівельної діяльності для отримання
ліцензії; акт про невиконання рішення
органу ліцензування про усунення
порушень, пов'язаних з додержанням
ліцензійних умов провадження
будівельної діяльності, вимог
нормативно-правових актів, що були
підставою для прийняття рішення про
усунення таких порушень; акт про
повторне протягом року порушення
суб'єктом будівельної діяльності
ліцензійних умов провадження
будівельної діяльності або вимог
нормативно-правових актів; акт про
встановлення факту передачі ліцензії
або її копії іншій юридичній або
фізичній особі для провадження
господарської діяльності; акт комісії
з розслідування причин аварії на
будівництві об'єкта, що призвела до
загибелі людей або тяжких екологічних
наслідків; неможливість суб'єкта
будівельної діяльності забезпечити
виконання ліцензійних умов; акт про
відмову суб'єкта будівельної
діяльності від проведення органом
ліцензування перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи,
анулювання ліцензії відбулось на
підставі акту про відмови суб'єкта
будівельної діяльності від
проведення органом ліцензування
перевірки. Відповідно до акту №232/1-л
від 11.12.2013 року директор ТзОВ «Дім-Ек»
Назар М.І. не допустив посадових осіб
органну ліцензування для проведення
перевірки, чим порушив положення п.1 ч.4
ст.41 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», підпункт 1
п.11 та частини 1 п.14 Порядку здійснення
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011р №553. З
даного акту вбачається, що директор
ТзОВ «Дім-Ек» відмовився від підпису в
акті, однак судом встановлено, що
директор ТзОВ «Дім-Ек» не відмовлявся
від підпису вищевказаного акту,
оскільки в день проведення перевірки
перебував у відрядженні у м.Києві, що
підтверджується наказом №22 від 11.12.2013
року.

Також з матеріалів справи судом
встановлено, що відповідачем не було
надіслано повідомлення про проведення
перевірки, не будо надано акти, які були
винесені в результаті здійснення
перевірки.

В матеріалах справи наявне
повідомлення про проведення перевірки
від 22.11.2013 р №05-1555-3/п, однак
відповідачем не надано доказів
надіслання і доказів вручення
вказаного повідомлення позивачу.

Окрім того, пунктом 23 Порядку про
ліцензування господарської
діяльності, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№1396 від 05.12.2007 року передбачено, що
прийняття рішень органом ліцензування
про зупинення та анулювання ліцензії
здійснюється за результатами розгляду
зазначених питань на засіданні
ліцензійної комісії.

При цьому відповідно до п.3.1 розділу ІІІ
Наказу Державної
архітектурно-будівельної інспекції
від 23.11.2009 № 169 "Про затвердження
Регламенту роботи Держархбудінспекції
та її територіальних органів з
ліцензування господарської
діяльності, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури», голова
ліцензійної комісії за пропозицією
секретаря комісії визначає дату
проведення її засідання, порядок
денний, список запрошених та не пізніше
ніж за 3 дні до визначеної дати
повідомляє членів ліцензійної комісії
та запрошених про місце і час
проведення комісії.

На протязі судового розгляду справи,
представник позивача стверджував, що
запрошення на засідання комісії
позивач не отримував, в матеріалах
справи відсутні будь-які докази
своєчасного повідомлення позивача, як
учасника засідання, про дату, час та
місце засідання Комісії, порушив
процедуру розгляду питання про
застосування
адміністративно-господарських
санкцій.

В пункті 9 частини третьої статті 2 КАС
України визначено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті(вчинені) вони
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Поряд з цим, згідно статті 17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини» суди застосовують
при розгляді справ Конвенцію та
практику Суду як джерело права.

Правовідносини, що виникають у процесі
реалізації права особи на захист у
зв'язку з притягненням до юридичної
відповідальності, засновані на
принципі юридичної визначеності, який
імплікований Європейською конвенцією
з прав людини, який становить один із
основних елементів верховенства
права.

Під принципом юридичної визначеності
розуміється те, що зацікавлені особи
повинні мати змогу покладатися на
зобов'язання, які взяті державою в
особі відповідних суб'єктів владних
повноважень, навіть якщо такі
зобов'язання містяться у законодавчому
акті, який загалом не має автоматичної
прямої дії.

При цьому, якщо держава схвалила певну
концепцію, зокрема, щодо покладення на
відповідний орган обов'язку дотримання
вимог законодавства під час вирішення
питання щодо переведення, то суб'єкт
владних повноважень вважатиметься
таким, що діє протиправно, якщо він
відступить від встановлених
обов'язків, оскільки схвалення такої
політики чи поведінки дало підстави
для виникнення обґрунтованих
сподівань у суб'єктів відповідних
правовідносин стосовно суворого
додержання суб'єктом владних
повноважень такої політики чи
поведінки.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що відповідач, ухвалюючи
спірний наказ не мав достатніх
доказів, якіб слугували підставою для
анулювання ліцензії, а при розгляді
спірного питання, допустив порушення
норм чинного законодавства щодо
забезпечення участі особи права на
участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та
рішень органів владних повноважень,
суд керується критеріями, закріпленими
у статті 2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури,
встановлюючи при цьому чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії): на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Таким чином, на підставі встановлених в
ході судового розгляду обставин,
колегія суддів дійшла до висновку, що
спірний наказ в частині анулювання
ліцензії АЕ №182913 від 27.12.2013 року є
протиправним, а позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дім-Ек» є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд-,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення (наказ від 27.12.2013 року №45-Л)
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України в частині про
анулювання ліцензії серії АЕ №182913 від
27.02.2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дім-Ек»
(с.Рясне-Руська, Яворівський район,
Львівська область, ) 73,08 грн
(сімдесят три гривні 08 коп) судового
збору.

Постанова набирає законної сили в
строк та в порядку, передбаченому ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в строк
та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови виготовлено 26
червня 2014 року.

Головуючий суддя
Гулкевич
І.З.

Суддя

Брильовський Р.М.

Суддя
Дем'яновський
Г.С.