Справа № 804/7950/14
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
23 червня 2014 р. Справа № 804/7950/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В. при
секретаріНочвенко Є.Ю. за участю:
представника позивача Євтушенка О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торгівельно-промислова компанія
«Укрхімекспорт» до Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -
Товариство з обмеженою
«Торгівельно-промислова компанія
«Укрхімекспорт» звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що позивач не погоджується з
висновками, викладеними у акті
перевірки, вважає, що податковий орган
неправильно витлумачив норми
податкового законодавства, у
результаті чого дійшов до помилкових
висновків про допущення платником
податків порушень податкового
законодавства, а податкове
повідомлення-рішення, винесене за
результатами перевірки, підлягає
скасуванню з підстав, викладених у
позовній заяві та поясненнях.
Відповідач позов не визнав, надав до
суду письмові заперечення, зазначивши,
що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення винесено
податковим органом правомірно, в межах
повноважень та на підставі
законодавства України, у зв'язку з чим
просить відмовити у задоволенні
Відповідач у судове засідання не
прибув, про дату, час, та місце судового
засідання був повідомлений належним
чином, надав до суду клопотання про
розгляд справи за його відсутності, у
зв'язку з чим судом було ухвалено
проводити розгляд справи без участі
представника відповідача.
Заслухавши пояснення сторін,
розглянувши наявні документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
Державною податковою інспекцією у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку правомірності нарахування
товариством з обмеженою
«Торгівельно-промислова компанія
«Укрхімекспорт» бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за жовтень 2013 року, за
результатами якої складено акт
№104/151/25543463 від 20 січня 2014 року.
На підставі висновків даного акту
перевірки відповідачем винесено
від 30 січня 2014 року про зменшення
позивачу від'ємного значення суми
30 січня 2014 року про зменшення
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість та застосування
штрафних (фінансових) санкцій;
від 30 січня 2014 року про збільшення суми
грошового зобов'язання за податком на
додану вартість із вироблених в
Україні товарів (робіт, послуг).
У зв'язку з поданням ТОВ
«Торгівельно-промислова компанія
«Укрхімекспорт» скарги на вищевказані
податкові повідомлення-рішення,
відповідачем проведено документальну
позапланову виїзну перевірку з питань,
що стали предметом оскарження
податкових повідомлень-рішень від
результати якої оформлено актом
перевірки від 25.03.2014 року №642/151/25543463.
В ході адміністративного оскарження
рішенням про результати розгляду
скарги №1966/10/04-36-10-08-09 від 02 квітня 2014
року Головне управління Міндоходів у
Дніпропетровській області вимоги
платника податків задоволено частково,
та як наслідок, оскаржувані рішення
були залишені контролюючим органом
вищого рівня в силі у відповідній
частині.

28 травня 2014 року податковим органом
винесено податкове
повідомлення-рішення форми «В4» №
про завищення від'ємного значення
податку на додану вартість на загальну
суму 217447,00 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України визначено,
що податковий кредит - це сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку протягом такого звітного
періоду у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Приписами пунктів 201.1, 201.4, та 201.10 статті
201 Податкового кодексу України
встановлено, що платник податку
зобов'язаний надати покупцю податкову
накладну в момент виникнення
податкових зобов'язань продавця, яка є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

У відповідності до положень пункту 198.2
статті 198 Податкового кодексу України
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається: дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

В силу пункту 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, які не
підтверджені податковими накладними
або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу.

Як вбачається з акту перевірки,
відповідач дійшов висновку про
завищення ТОВ «Торгівельно-промислова
компанія «Укрхімекспорт» суми
податкового кредиту у розмірі 217447,00
грн. у зв'язку з включенням до
податкового кредиту декларації з
податку на додану вартість за вересень,
жовтень 2013 року податкові накладні, в
яких не вказано номер та дата митної
декларації, за якою було здійснено
митне оформлення товару, ввезеного на
митну територію України.

Проте суд не погоджується з викладеною
позицією податкового органу, оскільки
Законом України від 5 липня 2012 року
№5083-VI «Про внесення змін до
Податкового кодексу України щодо
державної податкової служби та у
зв'язку з проведенням адміністративної
реформи в Україні» (далі - Закон №5083-VI
від 05.07.2012 року) частину другу пункту 201.1
статті 201 Кодексу доповнено новим
підпунктом «ї» та визначено, що у
податковій накладній в окремих рядках
зазначаються додаткові обов'язкові
реквізити «номер та дата митної
декларації, за якою було здійснено
митне оформлення товару, ввезеного на
митну територію України».

Разом з цим пунктом 4 розділу II
«Прикінцеві положення» Закону України
№5083-VI від 05.07.2012 року доручено Кабінету
Міністрів України протягом трьох
місяців з дня набрання чинності цим
Законом забезпечити перегляд та
приведення відповідними центральними
органами виконавчої влади їх
нормативно-правових актів у
відповідність до цього Закону. Зокрема,
форму податкової накладної,
затвердженої наказом Міністерства
фінансів України від 01 листопада 2011
року №1379 «Про затвердження форми
податкової накладної та Порядку
заповнення податкової накладної»,
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 22 листопада 2011 року за № 1333/20071,
буде доповнено відповідними графами
для зазначення номера та дати митної
декларації, за якою було здійснено
митне оформлення товару, ввезеного на
митну територію України.

Відповідно до пункту 201.2 статті 201
Податкового кодексу України форма та
порядок заповнення податкової
накладної затверджуються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Пункт 46.6 статті 46 Податкового кодексу
України передбачає, що якщо в
результаті запровадження нового
податку або зміни правил оподаткування
змінюються форми податкової звітності,
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику,
який затвердив такі форми, зобов'язаний
оприлюднити нові форми звітності. До
визначення нових форм декларацій
(розрахунків), які набирають чинності
для складання звітності з податкового
періоду, що настає за податковим
періодом, у якому відбулося їх
оприлюднення, є чинними форми
декларацій (розрахунків), чинні до
такого визначення. Після внесення змін
до нормативно-правових актів з питань
оподаткування центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує, державну
податкову і митну політику повинен
здійснити заходи, пов'язані з
оприлюдненням та застосуванням таких
змін.

Суд зазначає, що на час оформлення
спірних податкових накладних діяли
затверджені наказом Міністерства
фінансів України від 1 листопада 2011
року №1379 «Про затвердження форми
податкової накладної та Порядку
заповнення податкової накладної»
форма податкової накладної та порядок
її заповнення, які не передбачали
окремого рядку для зазначення номеру
та дати митної декларації, за якою було
здійснено митне оформлення товару,
ввезеного на митну територію України.

Відтак реквізити «номер та дата митної
декларації, за якою було здійснено
митне оформлення товару, ввезеного на
митну територію України» підлягали
зазначенню у податковій накладній з
моменту набрання чинності змін до
форми податкової накладної про її
доповнення відповідними графами для
відображення таких реквізитів.

За таких обставин твердження
відповідача про те, що позивачем до
складу податкового кредиту включені
податкові накладні, які оформлені з
порушенням вимог Податкового кодексу
України, є помилковим.

Частиною першою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
закріплено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, із заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що викладені в позовній заяві доводи
позивача є такими, що підлягають
задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд керується вимогами
частини 1 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якими, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торгівельно-промислова компанія
«Укрхімекспорт» до Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області форми «В4»
№ від 28.05.2014 року.

Присудити з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю
«Торгівельно-промислова компанія
«Укрхімекспорт» судові витрати у
розмірі 434,89 грн. (чотириста тридцять
чотири гривні вісімдесят дев'ять
копійок).

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складено 01
липня 2014 року.

Суддя В.В. Степаненко