Справа № 2а-15623/11/2218
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Приступа Д.І.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року
м.
Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Боровицький О. А.

судді: Граб Л.С. Сапальова Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
місті Хмельницькому на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 21 жовтня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у місті
Хмельницькому про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулась до Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області з позовом про визнання дій
відповідача щодо відмови у перерахунку
пенсії (по втраті годувальника),
передбаченої ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" -
неправомірними; зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
пенсії у відповідності до положень
ст.ст. 54,59 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" з моменту звернення із
заявою про перерахунок пенсії у
розмірі не нижче 50% від 10 мінімальних
пенсій за віком.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 21 жовтня 2011 року позов
задоволено:

визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України у місті
Хмельницькому щодо відмови позивачу у
перерахунку пенсії по втраті
годувальника відповідно до вимог ст. 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" з
01.08.2011 року по 21.10.2011 року;

зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у місті Хмельницькому
здійснити перерахунок пенсії по втраті
годувальника позивачеві у
відповідності до вимог ст.ст. 54,59 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 01.08.2011
року по 21.10.2011 року, виходячи із
встановленого ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" розміру мінімальної
пенсії за віком та з урахуванням
фактично отриманих сум.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову та
відмовити у задоволенні позовних вимог
в повному обсязі, посилаючись при цьому
на порушення норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення спору.

Суд апеляційної інстанції, відповідно
до положень ст.197 КАС України, проводить
розгляд справи в порядку письмового
провадження, при цьому згідно частини 6
статті 12, частини 1 статті 41 КАС України,
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
частково задовольнити, а постанову
суду першої інстанції - скасувати, з
наступних підстав.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та
закріплені в Законі України "Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Позивач є дружиною померлого ОСОБА_3,
який відносився до 1 категорії, першої
групи інвалідності, як учасник
ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС, що підтверджується
посвідченням НОМЕР_1від 12 липня 2007 року,
довідки-виписки із домової книги про
склад сім'ї та прописку.

Ст. 59 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" встановлено, що
військовослужбовцям пенсії по
інвалідності, а членам їх сімей пенсії
у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
за їх бажанням можуть призначатися
на умовах і в порядку, визначених
законодавством України для осіб, які
стали інвалідами внаслідок поранення,
контузії чи каліцтва, що їх вони
дістали при виконанні обов'язків
військової служби (службових
обов'язків) або відповідно до статті 54
цього Закону.

Відповідно до ст. 54 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсія в
разі втрати годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні у розмірі на одного
непрацездатного члена сім'ї - 50% пенсії
по інвалідності померлого
годувальника.

Частиною 4 ст. 54 вказаного Закону
встановлено, що в усіх випадках розмір
пенсії для інвалідів І групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 10
мінімальних пенсій за віком.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
від 28.12.2007 року, зокрема, були внесенні
зміни до ст. 54 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", якими
суттєво обмежено права осіб, які є
постраждалими внаслідок катастрофи на
ЧАЕС.

Однак, рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008 року зазначені зміни
були визнані неконституційними і
втратили чинність. У зв'язку з цим
продовжила діяти попередня редакція
ст. 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт який має вищу юридичну
силу.

Отже, виходячи з принципу
пріоритетності законів над
підзаконними актами при визначенні
розміру виплат позивачеві
застосуванню підлягають ст. 54 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а не постанови Кабінету Міністрів
України № 530 від 28.05.2008 року "Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян", № 654 від 16.07.2008 року
"Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян" на підставі
яких були нараховані ці виплати,
оскільки останні істотно звужують
обсяг встановлених законом прав.

Зі змісту ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" випливає,
що за основу нарахування державної
пенсії береться мінімальна пенсія за
віком, розмір якої згідно чинного
законодавства визначається лише за
правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Частиною першою статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
визначено, що мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється в
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

За таких обставин позивачка має право
на призначення пенсії в разі втрати
годувальника відповідно до ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі
50% від 10 мінімальних пенсій за віком.

Проте, задовольняючи позовні вимоги за
період з 01.08.2011 року по 21.10.2011 року, суд
першої інстанції не звернув уваги на
те, що Законом України "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет на 2011 рік" від 14.06.2011 року внесені
зміни до Прикінцевих положень Закону,
згідно з якими норми і положення статей
49, 50, 51, 54, 67 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік".

Постановою Кабінету Міністрів України
від 06.07.2011 р. № 745, яка набрала чинності
23.07.2011 року передбачено, що у всіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено причинний
зв'язок інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи, не можуть
бути нижче для учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році: інвалідів І групи - 1200
гривень; інвалідів II групи - 1090 гривень;
інвалідів III групи - 980 гривень. Вказане
положення не визнано неконституційним.

А відтак, розмір пенсії по втраті
годувальника на одного
непрацездатного члена сім'ї - 50 % пенсії
по інвалідності померлого
годувальника з 23.07.2011 року має
становити 600 гривень, тобто 50 % від 1200
гривень.

Проте, апеляційний суд вважає за
потрібне, вийти за межі позовних вимог,
з метою захисту законних прав позивача.

Колегія суддів вважає, що оскільки
позивач звернувся до суду з позовом 08
вересня 2011 року, то у відповідності до
вимог ст.ст. 99,100 КАС України, порушені
права позивача підлягають захисту за
період з 08 березня 2011 року по день
втрати такого права.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право скасувати її та
прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС
України підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги
положення ст. 195 КАС України, яким суду
апеляційної інстанції надано право
перегляду рішень суду першої інстанції
в межах доводів апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що постанова
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нової
постанови про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у місті
Хмельницькому задовольнити частково.

Постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 21 жовтня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
місті Хмельницькому про перерахунок
пенсії, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково:

визнати протиправним дії управління
Пенсійного фонду України у місті
Хмельницькому щодо відмови ОСОБА_2 у
перерахунку пенсії по втраті
годувальника відповідно до вимог ст. 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за період з 08 березня 2011 року по день
втрати такого права;

зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у місті Хмельницькому
здійснити перерахунок пенсії по втраті
годувальника ОСОБА_2 у відповідності до
вимог ст.ст. 54,59 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи
із встановленого розміру мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", за період з 08 березня 2011
року по день втрати такого права, з
урахуванням фактично отриманих сум.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

Сапальова Т.В.