Справа № 161/10756/13-а 2а/161/602/13
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 р.
Справа № 13910/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Кузьмича С.М., Улицького В.З.

при секретарі судового засідання -
Гелецького П.В.,

за участю:

представника позивача -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
підприємця ОСОБА_2 на постанову
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 24 жовтня 2013
року у справі за позовом підприємця
ОСОБА_2 до Луцької міської ради про
визнання частково недійсним рішення
Луцької міської ради, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Луцької
міської ради в якому з урахуванням
уточненних позовних вимог просив
визнати частково недійсним, в частині
застосування норм, рішення Луцької
міської ради від 24.06.2009 року № 42/20 «Про
впорядкування орендної плати за землю»
до підприємця ОСОБА_2 по договору
оренди від 11.12.2002 року земельної
ділянки загальною площею 5257кв.м.,
наданої строком на 25 років для
обслуговування денної стоянки
автомобілів для обслуговування ринку
на АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що 11.12.2002 року між
Луцькою міською радою та ним, укладено
договір оренди земельної ділянки
площею 5257 кв.м. строком на 25 років для
обслуговування денної стоянки
автомобілів для обслуговування ринку
на АДРЕСА_1. Цей договір було посвідчено
приватним нотаріусом Луцького
нотаріального округу ОСОБА_3 і
зареєстрований Луцьким міським
управлінням земельних ресурсів в Книзі
реєстрації договорів на право
тимчасового користування землею 21.12.2002
р. за №554. Відповідно до п.2.2 Договору,
грошова оцінка земельної ділянки
станом на 16.09.2002 року згідно довідки
№367, виданої Луцьким міським
управлінням земельних ресурсів
становить 1 578 677,10 грн. Пунктом 2.1
Договору визначено, що плата за оренду
земельної ділянки вноситься
«Орендарем», щорічно, у вигляді
орендної плати у розмірі одного
відсотка грошової оцінки земельної
ділянки. Одним із прав орендодавця
закріплених в договорі є внесення змін
в розділ 2 Договору щодо розміру і
строків орендної плати в разі зміни
ставки земельного податку в
законодавчому порядку.

11.03.2013 року Луцька міська рада
надіслала йому пропозицію укласти
додаткову угоду до вищезгаданого
договору оренди землі в частині
внесення змін (збільшення) розміру
орендної плати. З даної пропозиції він
дізнався, що 24.06.2009 року Луцька міська
рада прийняла рішення №42/20 «Про
впорядкування орендної плати за
землю», яким були встановлені
відсоткові ставки орендної плати за
землю по функціональному використанню
земельних ділянок. Згідно проекту
Додаткової угоди, яка була долучена до
даної пропозиції, орендна плата
встановлюється у розмірі 4 % від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, що становить на 2013 рік - 376 870, 12
грн. Пунктом 2 даного рішення
передбачено, «зобов'язати управління
Держкомзему у місті Луцьку Волинської
області при підготовці проектів
договорів оренди землі встановлювати
розміри орендної плати за земельні
ділянки комунальної власності
відповідно до додатку».

Таким чином, відповідач, керуючись
власним рішенням, намагається внести
зміни в укладений між ними договір
оренди. Вважає дане рішення міської
ради протиправним, оскільки не
встановлює коло суб'єктів, яких він
стосується, та порушує норми
Конституції України. Вимога про
укладення додаткової угоди із
збільшенням орендної плати до вже
діючого договору оренди неправомірна і
протиправна, оскільки порушує вимоги
ст. 58 Конституції України.

Враховуючи відсутність у законах
України вимог щодо приведення умов
раніше укладених договорів оренди
землі (в частині розміру орендної
плати) у відповідність з рішенням
міської ради, вважає, що відповідач
дійшов помилкового висновку про
необхідність внесення змін до договору
оренди від 11.12.2002 року, адже, в силу
вимог ст. 58 Конституції України, ст. 21 ЗУ
"Про оренду землі" не має зворотної дії
і до спірних орендних правовідносин не
застосовується, оскільки стосується
договорів оренди землі, укладених
після набрання ним чинності. До такого
ж висновку неодноразово приходив Вищий
господарський суд України у спорах, що
випливали з близьких за аналогією
правовідносин (постанова від 22 квітня
2010 року в справі № 32/176-09). Акти органів
та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 24 жовтня 2013
року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, підприємець ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою позов
задоволити.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідає фактичним
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю
Львівського апеляційного
адміністративного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
між Луцькою міською радою та
підприємцем ОСОБА_2 11 грудня 2002 року
укладено договір оренди земельної
ділянки площею 5257кв.м. строком на 25
років для обслуговування денної
стоянки автомобілів для
обслуговування ринку на АДРЕСА_1,
посвідчений приватним нотаріусом
Луцького нотаріального округу ОСОБА_3 і
зареєстрований Луцьким міським
управлінням земельних ресурсів в Книзі
реєстрації договорів на право
тимчасового користування землею 21.12.2002
р. за №554. Відповідно до п.2.2 Договору,
грошова оцінка земельної ділянки
станом на 16.09.2002 року згідно довідки
№367, виданої Луцьким міським
управлінням земельних ресурсів
становить 1 578 677,10 грн..

Зі змісту даного договору видно, що
пунктом 2.1 передбачено, що плата за
оренду земельної ділянки вноситься
«Орендарем», щорічно, у вигляді
орендної плати у розмірі одного
відсотка грошової оцінки земельної
ділянки, однак поряд з цим одним із прав
орендодавця, закріплених в договорі є
внесення змін в розділ 2 Договору щодо
розміру і строків орендної плати в разі
зміни ставки земельного податку в
законодавчому порядку.

Луцькою міською радою 24.06.2009 року було
прийнято рішення №42/20 «Про
впорядкування орендної плати за
землю», яким встановлені відсоткові
ставки орендної плати за землю по
функціональному використанню
земельних ділянок. Згідно проекту
Додаткової угоди, яка була долучена до
пропозиції відповідача апелянту,
орендна плата встановлюється у розмірі
4 % від нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, що становить на 2013
рік - 376 870, 12 грн.».

Пунктом 34 статті 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
передбачено, що виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються відповідно до
закону питання регулювання земельних
відносин.

Зазначене рішення Луцької міської ради
згідно з Законом України «Про засади
державної регуляторної політики у
сфері господарської діяльності" є
регуляторним актом.

З аналізу ст. 1 Закону України «Про
засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності" видно, нормативно-правовий
акт відноситься до категорії
регуляторних, якщо він або окремі його
положення спрямовані на правове
регулювання господарських відносин.
Інший офіційний письмовий документ
відноситься до регуляторних актів,
якщо він водночас встановлює, змінює чи
скасовує норми права, застосовується
неодноразово та щодо невизначеного
кола осіб. Згідно ст. 3 зазначеного
Закону, дія цього Закону не поширюється
на здійснення регуляторної діяльності,
пов'язаної з прийняттям актів, що
містять індивідуально-конкретні
приписи.

Луцькою міською радою при прийнятті
вищезазначеного рішення дотримані усі
процедури, необхідні для введення їх в
дію, які визначені законодавством:
проект рішення розміщено на офіційному
WEB-сайті Луцької міської ради;
опубліковано повідомлення про
оприлюднення проекту рішення в газеті
«Луцький замок» від 07.05.2009 р.; проведено
і оприлюднено в газеті «Луцький замок»
від 07.05.2009 р. аналіз регуляторного
впливу; проведено громадське
обговорення; направлено на розгляд
постійної комісії міської ради з
питань земельних відносин та
земельного кадастру та сесії міської
ради проект рішення та рішення «Про
впорядкування орендної плати за
землю», що передбачено п.1 ст. 34 Закону
України «Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності».

При цьому, відповідно до п. 34 ст. 26
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», виключною
компетенцією міської ради є вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст.ст. 288.5., 288.5.1 ПК
України, розмір орендної плати
встановлюється у договорі оренди, але
річна сума платежу не може бути меншою
трикратного розміру земельного
податку.

Відтак, встановленні обставини справи
та наявні у матеріалах справи докази
підтверджують, що суд першої інстанції
у відповідності до вимог ст.200 КАС
України, правильно встановив обставини
справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційних скарг не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198,
ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу підприємця ОСОБА_2 -
залишити без задоволення, а постанову
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 24 жовтня 2013 року
у справі №161/10756/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий:
Р.М.
Гулид

Судді:
С.М.
Кузьмич

В.З.
Улицький

Повний текст ухвали виготовлено і
підписано 23.06.2014 року