Справа № 816/2231/14
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/2231/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Кулик - Куличок О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Лубенської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2014 року Лубенська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області звернулася до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про про
стягнення податкового боргу з єдиного
податку в розмірі 1 419 грн., посилаючись
на те, що вказаний податковий борг
виник в результаті несплати
відповідачем авансових внесків за
даним платежем за період з 20.10.2013 по
20.03.2014.

Позивач явку уповноваженого
представника у судове засідання не
забезпечив, надав до суду клопотання
про розгляд справи без участі його
представника.

Відповідач у судове засідання не
з'явився. Конверт із повісткою про
виклик до суду, направлений за
зареєстрованим місцем проживання
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1), повернувся із відміткою
поштової організації "за даною адресою
не проживає". В силу положень частини 11
статті 35 Кодексу адміністративного
судочинства України вважається, що
повістка вручена відповідачу належним
чином.

За приписами частини 4 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

З огляду на викладене, суд вважав за
можливе провести розгляд справи за
відсутності сторін, на підставі
наявних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1)
зареєстрований як фізична особа -
підприємець 05.07.2013 та знаходиться на
податковому обліку у Лубенській ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області з 08.07.2013 /а.с.4, 6/.

15.07.2013 відповідачем подано до
Лубенської ОДПІ заяву № 2896 про
застосування спрощеної системи
оподаткування з 01.08.2013, в якій визначено
вид діяльності згідно КВЕД - 38
"збирання, оброблення й видалення
відходів, відновлення матеріалів" та 46
"оптова торгівля, крім торгівлі
автотранспортними засобами та
мотоциклами", 2 група, на підставі чого
отримано свідоцтво платника єдиного
податку серії НОМЕР_2 /а.с.13,15/.

Згідно із пунктами 293.1, 293.2 статті 293
Податкового кодексу України від 2
грудня 2010 року № 2755-VI (надалі - ПКУ)
ставки єдиного податку встановлюються
у відсотках (фіксовані ставки) до
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки). Фіксовані ставки єдиного
податку встановлюються сільськими,
селищними та міськими радами для
фізичних осіб - підприємців, які
здійснюють господарську діяльність,
залежно від виду господарської
діяльності, з розрахунку на
календарний місяць:1) для першої групи
платників єдиного податку - у межах від
1 до 10 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати; 2) для другої групи
платників єдиного податку - у межах від
2 до 20 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати.

Рішенням Литвяківської сільської ради
від 10.01.2012 вирішено встановити з 01.01.2012
ставки єдиного податку для фізичних
осіб - підприємців, які здійснюють
господарську діяльність відповідно до
КВЕД - 38 (збирання, оброблення і
видалення відходів; відновлення
матеріалів) - 10 відсотків та КВЕД 46
(оптова торгівля, крім торгівлі
автотранспортними засобами та
мотоциклами) - 20 відсотків від
мінімальної заробітної плати,
встановленої на 1 січня звітного
(податкового) року /а.с. 8 - 12/.

Відповідно до пункту 293.6. статті 293
Податкового кодексу України у разі
здійснення платниками єдиного податку
першої і другої груп кількох видів
господарської діяльності
застосовується максимальний розмір
ставки єдиного податку, встановлений
для таких видів господарської
діяльності.

З огляду на викладене, ставка єдиного
податку для відповідача склала 20
відсотків від мінімальної заробітної
плати, встановленої на 1 січня звітного
(податкового) року.

Пунктами 295.1 та 295.2 статті 295 ПКУ
закріплено, що платники єдиного
податку першої і другої груп сплачують
єдиний податок шляхом здійснення
авансового внеску не пізніше 20 числа
(включно) поточного місяця. Такі
платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал, рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року.

Нарахування авансових внесків для
платників єдиного податку першої і
другої груп здійснюється органами
державної податкової служби на
підставі заяви такого платника єдиного
податку щодо розміру обраної ставки
єдиного податку, заяви щодо періоду
щорічної відпустки та/або заяви щодо
терміну тимчасової втрати
працездатності.

Судом встановлено, що авансові внески
єдиного податку для відповідача на
підставі його заяви /а.с.13/ розраховано
податковим органом у розмірі 229 грн 40
коп. щомісячно за період з 20.10.2013 по
20.12.2013 та в розмірі 243 грн 60 коп.
щомісячно за період з 20.01.2014 по 20.03.2014.

Відповідачем не сплачено авансові
внески за вказаний період у повному
обсязі, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість в розмірі 1 419 грн /а.с.30/.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 ПКУ податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

З огляду на викладене, заборгованість
відповідача зі сплати єдиного податку
в розмірі 1 419 грн, не погашена у
встановлений Податковим кодексом
України строк, набула статусу
податкового боргу.

Рішенням №14/17- від 14.04.2014
свідоцтво платника єдиного податку
серії НОМЕР_2, виданого ФОП ОСОБА_1,
анульовано у зв'язку з несплатою
останнім протягом двох послідовних
кварталів податкового боргу /а.с. 19/.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового
кодексу України визначено, що у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.5 статті 59
Податкового кодексу України у разі
якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

29.01.2014 позивачем виставлено
відповідачу податкову вимогу №1/17, яка
була надіслана відповідачу, але
повернута з відміткою відділення
поштового зв'язку "за закінченням
терміну зберігання" /а.с. 21 /.

З огляду на приписи п. 58.3 ст. 58
Податкового кодексу податкова вимога
№ 1/17 від 29.01.2014 вважається врученою
відповідачу.

Доказів щодо оскарження
податкової вимоги в адміністративному
або судовому порядку до суду не надано,
разом з тим, суму податкового боргу не
сплачено.

Таким чином, за відповідачем рахується
податковий борг з єдиного податку за
період з 20.10.2013 по 20.03.2014 у загальному
розмірі 1 419 грн, що підтверджується
відомостями облікової картки /а.с. 44/.

Відповідно до пункту 41.2. статті 41
Податкового кодексу України органами
стягнення є виключно контролюючі
органи, уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу та недоїмки зі
сплати єдиного внеску у межах
повноважень, а також державні
виконавці у межах своїх повноважень.
Стягнення податкового боргу та
недоїмки зі сплати єдиного внеску за
виконавчими написами нотаріусів не
дозволяється.

Згідно підпункту 20.1.19 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України.

Відповідно до пункту 87.11. статті 87
Податкового кодексу України орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
Лубенської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Полтавській області про стягнення
податкового боргу із відповідача є
обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно з частиною четвертою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Лубенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу
задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1)
податковий борг з єдиного податку в
розмірі 1 419 грн (одна тисяча чотириста
дев'ятнадцять гривень) на р/р №0272,
код платежу 18050400, одержувач: місцевий
бюджет Литвяківської сільської ради,
код одержувача 37710415, банк одержувача
ГУДКС України у Полтавській області,
МФО 831019.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 27
червня 2014 року.

Суддя
М.В. Довгопол