Справа № 2а-307/11/0370
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року
Справа №
9104/14530/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 28
лютого 2011 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Луцькавтодор-Транс»
до Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції про визнання
нечинними податкових повідомлень
рішень,-

В С Т А Н О В И В :

товариство з обмеженою
відповідальністю «Луцькавтодор-Транс»
звернулось в суд першої інстанції з
адміністративним позовом до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції в якому просило визнати
нечинними податкові
повідомлення-рішення відповідача від 29
вересня 2010 року №/0, від 29 жовтня
2010 року №/1. від 24 листопада 2010
року №/2. від 31 січня 2011 року
№/0. від 31 січня 2011 року №/0.
від 31 січня 2011 року №/0 та від 31
січня 2011 року №/0.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 28 лютого 2011
року позовні вимоги задоволено,
визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції від 29 вересня 2010
року №/0, від 29 жовтня 2010 року
№/1. від 24 листопада 2010 року
№/2. від 31 січня 2011 року №/0.
від 31 січня 2011 року №/0. від 31 січня
2011 року №/0 та від 31 січня 2011 року
№/0.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції Луцька об'єднана
державна податкова інспекція
оскаржила його в апеляційному порядку,
вважає, що постанова прийнята з
порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд
не дав належної оцінки тому, що як
стверджують матеріали перевірки (акт
перевірки від 16.09.2010 р. №6080/23-3/31011672) ТзОВ
«Луцькавтодор -Транс» занижено податок
на додану вартість за травень і червень
2010 року на загальну суму 68202,00 грн. та
завищено залишок від ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (рядок 26 податкової декларації
з ПДВ за травень 2010 року на суму 209600,00:
грн. За розглядом матеріалів перевірки
Луцькою ОДПІ прийнято та направлено
ТзОВ «Луцькавтодор-Транс» податкове
повідомлення-рішення від 29.09.2010 р,
№/0 про визначення податкового
зобов'язання з податку на додану,
вартість в сумі 88855,30 грн. (основний
платіж - 68202,00 грн., штрафна (фінансова)
санкція-20653,30 грн.).

Позаплановою виїзною перевіркою
встановлено, що «Луцькавтодор - Транс»
в порушення пп.7.4.5 п 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» в податковій декларації з
ПДВ за квітень 2010 р. завищено
податковий кредит на суму 20960О,00 грн.

Як зазначено в акті перевірки, ТзОВ
«Луцькавтбдор - Транс» основним видом
діяльності якого є діяльність
автомобільного вантажного транспорту
укладено з ПП «Агро Полюс» договір від
24.03.2010 р.№24/03-2 на придбання 160 тон олії
соняшникової нерафінованої на
загальну суму 1257600,00 грн. Податок на
додану вартість з вартості придбаного
товару в сумі 209600,00 грн., згідно
податкової накладної від 14.04.2010р. №13
віднесено ТзОВ «Луцькаотодор Транс» до
податкового кредиту та відображено в
податковій декларації з ПДВ за квітень
2010 року.

Перевіркою постачальника олії - ПП
«Агро Полюс» встановлено, що ПП «Агро
полюс» є платником високого ризику та
має ознаки нікчемності (відсутні
необхідні умови для ведення
господарської діяльності, відсутні
основні фонди, технічний персонал,
виробничі активи, складські
приміщення, транспортні засоби), для
перевірки не надано підтверджуючих
документів щодо переміщення товару
(олії) на всіх етапах його руху від
постачальника до покупця, його
транспортування та документів щодо
якості та походження товару
(сертифікатів якості та відповідності),
відсутні витрати по зберіганню олії.
Згідно аналізу електронного журналу
автоматизованого співставленні
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДДА України, за квітень, травень
2010 року та додатку 5 до податкової
декларації з ПДВ встановлено, що
постачальником олії соняшникової для
ПП «Агро Полюс» у квітні 2010 р. є ТзОВ
«Шторм».

ДПІ у Комінтернівському районі
Одеської області повідомила про
неможливість проведення перевірки
ТзОВ «Шторм» у зв'язку з відсутністю
підприємства за місцезнаходженням (акт
від 30.07.2010 р. №1701/23/31657105). Згідно
податкової декларації з ПДВ за
березень 2010 року при зазначених ТзОВ
«Шторм» обсягах поставки 47 964 710 грн.
сума ПДВ, яка підлягає до сплати в
бюджет - відсутня, залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту (р.26) складає 108 075
грн. Податкові декларації з ПДВ за
квітень,травень, червень 2010 року та
декларація з податку на прибуток за І
квартал 2010 ТзОВ «Шторм» до податкового
органу не надані.

У ході проведення аналізу матеріалів
податкової звітності, реєстраційних
документів, звітів та інших документів,
встановлено відсутність необхідних
умов для досягнення результатів
відповідної фінансово-господарської
діяльності, в силу відсутності
технічного персоналу, основних
засобів, виробничих активів,
складських приміщень, транспортних
засобів, при значних обсягах
реалізації товарів (робіт, послуг), що
дає змогу ставити під сумнів факт
здійснення суб'єктом господарювання
господарських операцій з ПП «Агро
Полюс» та зроблено висновок, що
укладені ТзОВ «Шторм» угоди з
контрагентами-покупцями,
постачальниками мають ознаки
нікчемності.

За наслідками перевірки ПП «Агро
Полюс» згідно наданих документів, з
урахуванням оперативності проведення
операцій із придбання і реалізації
олії та віддаленості контрагентів один
від одного, зроблено висновок про
неможливість здійснення таких
операцій, такі операції мали не
реальний товарний характер товар не
перевозився і не зберігався.

Згідно баз даних ДПС, податкової
звітності та інших джерел інформації
встановлено укладання ПП «Агро Полюс»
цивільно-правових відносин та
проведення транзитних фінансових
потоків, спрямованих на здійснення
операцій з надання податкової вигоди
переважно контрагентами, які не
виконують свої податкові зобов'язання,
зокрема, у випадках,коли операції
здійснюються через-посередників з
метою штучного формування валових
витрат та податкового кредиту ПП «Агро
Полюс» безпідставно виписано
податкові накладні на податкові
зобов'язання з продажу товарів на
адресу 8 контрагентів - покупців, в т.ч. і
ТзОВ «Луцькавтодор -Транс» та визнано,
що укладені ПП «Агро Полюс» угоди з
контрагентами-покупцями,
постачальниками згідно з частинами 1,5
ст.203, п.1.2 ст.215 п.1 ст 216. ст 228 Цивільного
кодексу України мають ознаки
нікчемності.

Виходячи з того, що укладені договори
між покупцями ПП «Агро-полюс» і ТзОВ
«Шторм» на придбання і реалізацію олії
соняшникової визнано нікчемними,
перевіркою з посиланням на ст. 203,215 ,216 і
228 ЦК України укладений ТзОВ
«Луцькавтодор - Транс» з ПП «
Агро-Полюс» договір від 24.03.2010 р.№24/03-2
також визнано нікчемним.

За наслідками перевірки у зв'язку з не
підтвердженням факту придбання олії
соняшникової у ПП «Агро Полюс2 в
податковій декларації з ПДВ за квітень
2010 р ТзОВ «Луцькавтодор - Транс»
зменшено на 209600 грн. податковий кредит
та визначено позитивне значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту в сумі 47566 грн. та з урахуванням
задекларованих показників податкових
декларацій з ПДВ за квітень - червень 2010
р. (рядки 18 -27 декларацій) зменшено
залишок від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
26 податкової декларації з ПДВ за
травень 2010 р.) на суму 209600,00 грн. і
донараховано податок на додану
вартість за травень 2010 р. в сумі 1927 грн.
і за червень 2010 р. в сумі 66275 грн.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4. ст..7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» податковий кредит звітного
періоду складається із сум податків
нарахованих (сплачених) платником
податку протягом такого звітного
періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку Згідно з пп. 7.4.5 п. 7. 4 ст.7 цього
Закону не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку уз
в'язку з придбанням товарів робіт
послуг не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до п.п. 17.1.3 п. 17.1ст.7 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» у разі коли контролюючий
орган самостійно донараховує суму
податкового зобов'язання платника
податків за підставами, викладеними
підпункті «б» підпункту 4.2.2. пункту 4.2
статті 4 цього Закону, такий платник
податків зобов'язаний сплатити штраф у
розмірі десяти відсотків від суми
недоплати (заниження суми податкового
зобов'язання) за кожний з податкових
періодів, установлених для такого
податку, збору (обов'язкового платежу),
починаючи з податкового періоду, на
який припадає така недоплата, та
закінчуючи податковим періодом, на
який припадає отримання таким
платником податків податкового
повідомлення від контролюючого органу
але не більше п'ятдесяти відсотків
такої суми та не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян сукупно за весь строк
недоплати незалежно від кількості
податкових періодів що минули.

Враховуючи викладене просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
за результатами позапланової виїзної
перевірки ТзОВ «Луцькавтодор-Транс» у
зв'язку з поданням декларації з
від'ємним значенням ПДВ яке становить
більше 100 тис.грн. за квітень, травень,
червень 2010 року, та залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту травня, червня,
липня 2010 року Луцькою ОДПІ складено акт
від 16.09.2010 року №6080/23-3/31011672 згідно якого
встановлено порушення товариством ч.1. 5
ст.203. п.1. 2 ст.215, п.1 ст.216, ст.228 ЦК України
та п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість», у зв'язку з
чим ТзОВ «Луцькавтодор-Транс» завищено
податковий кредит на суму 209600,00 грн. по
декларації з ПДВ за квітень 2010 року та
суму від'ємного значення по декларації
з ПДВ за квітень 2010 року в розмірі 209600.00
грн. Відповідно завищено суму залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду з ПДВ
за травень 2010 року на загальну суму
209600,00 грн. В результаті порушення п.п.7.7.1
п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість» товариством занижено
суму ПДВ що підлягає сплаті до бюджету
у травні 2010 року на суму 1927,00 грн., в
червні 2010 року на суму 66275,00 грн. На
підставі акту перевірки та з
врахуванням процедури
адміністративного оскарження Луцькою
ОДПІ винесено податкові
повідомлення-рішення від 29.09.2010 року
№/0, від 29.10.2010 року №/1, від
24.11.2010 року №/2 про визначення
податкового зобов'язання (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій) з податку на додану вартість в
загальній сумі 88855.30 грн.. в т.ч.: 68202.00
грн. основного платежу та 20653.30 грн.
штрафних санкцій.

Крім того, судом встановлено, що за
результатами планової виїзної
перевірки ТзОВ «Луцькавтодор-Транс» з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2007 року по 30.09.2010 року
Луцькою ОДПІ складено акт від 19.01.2011
року №201/23-2/31011672 згідно якого
встановлено порушення товариством ч. 1
ст.203. ст.ст.215, 228, 662, 655, 628, 638. 664 ЦК
України, п.1.31 ст.1. п.5.1, п.н.5.2.1 п.5.2, п.то.3.9
п.5.3 ст. 5, п.п.11.2.1 п.11.2 ст. 11 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», у результаті чого
донараховано податок на прибуток за 4
квартал 2009 року в сумі 1568.00 грн. та
зменшено від'ємне значення об'єкта
оподаткування всього в сумі 2467728,00 грн.,
в т.ч.: за 4 квартал 2009 року - 1419728.00 грн..
за 1 півріччя 2010 року - 1048000.00 грн.. а
також ч.1 ст.203, ст.ст.215. 228. 662. 655. 628. 638. 664
ЦК України, п.1.4 ст.1. п.п.7.2.6 п.7.2. п.п.7.4.1
п.7.4. п.7.5 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість», у зв'язку з
чим донараховано податок на додану
вартість на загальну суму 328836,00 грн., в
т.ч.: за жовтень 2009 року - 187448.00 грн.. за
липень 2010 року - 141398,00 грн.. та зменшено
від'ємне значення об'єкта
оподаткування за жовтень 2009 року в сумі
97752,00 грн. На підставі вказаного акту
перевірки Луцькою ОДПІ винесено
податкові повідомлення-рішення від
31.01.2011 року №/0 про зменшення суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток у
розмірі 2467728,00 грн. та нарахування
штрафних (фінансових) санкцій в сумі
616932.00 грн., від 31.01.2011 року №/0 про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на прибуток у розмірі 1960,00
грн., в т.ч.: 1568.00 грн. за основним
платежем та 392,00 за штрафними санкціями,
від 31.01.2011 року №/0 про зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі
97752,00 грн. та нарахування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 24438,00 гри.,
від 31.01,2011 року №/0 про збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на суму 411045,00 грн.. в
т.ч.: 328836,00 грн. основного платежу та
82209,00 грн. штрафних санкцій.

У даній спірній ситуації судом першої
інстанції з'ясовано, що згідно
договорів №30/10-3 від 30.10.2009 року та №24/03-2
від 24.03.2010 року ТзОВ
«Луцькавтодор-Транс» придбало у ПП
«Агро Полюс» товар олію соняшникову
нерафіновану на суму відповідно 1711200,00
грн. та 1257600,00 грн. Факт придбання товару
та розрахунку за нього підтверджується
податковими та видатковими накладними,
актом звіряння розрахунків. Згідно
умов вищевказаних договорів товар
постачається на умовах поставки: ЕХW -
ТзОВ «Херсонес» м.Херсон. Товар приймає
вантажоотримувач ПП «Торговий дім
«Люксойлгрупп». Актами прийомки
товарів по якості та кількості від
30.10.2009 року та від 14.04.2010 року
підтверджується факт отримання
вантажоотримувачем ПП «Торговий дім
«Люксойлгрупп» олії соняшникової
нерафінованої.

Крім того згідно договорів комісії
№30/10-ЗК від 30.10.2009 року та №24/03-2К від
24.03.2010 року, укладених між ТзОВ
«Луцькавтодор-Транс» (комітент) та ПП
«Торговий дім «Люксойлгрупп»
(комісіонер), останній зобов'язувався
від свого імені та за рахунок комітента
здійснити одну чи декілька
зовнішньоекономічних угон по
реалізації олії соняшникової
нерафінованої. На виконання вказаних
договорів ПП «Торговий дім
«Люксойлгрупп» експортувало олію
соняшникову нерафіновану згідно
контрактів, укладених із компанією
«W.J.Gгаіn Тгаdе А.G.» (Швейцарія) від 30.11.2009
року №К114/2049-09 та від 25.03.2010 року,
№АС114/102-10. що в свою чергу
підтверджується вантажно-митними
деклараціями, інвойсами, сертифікатами
якості товару.

Розглядаючи спір суд першої інстанції
вірно врахував, що згідно п.1.31 ст.1
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» продаж товарів -
будь-які операції, що здійснюються
згідно з договорами купівлі-продажу,
міни, поставки та іншими
цивільно-правовими договорами, які
передбачають передачу прав власності
на такі товари за плату або
компенсацію, незалежно від строків її
надання, а також операції з
безоплатного надання товарів.
Підпунктами 5.1, 5.2.1 її.5.2 статті 5
зазначеного Закону передбачено, що
валові витрати виробництва та обігу -
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності. До
складу валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті. Підпунктом 5.3.9 н.5.3 ст.5
цього ж Закону встановлено, що не
належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

З урахуванням цього суд першої
інстанції правильно вважав, що
відсутність будь-яких розрахункових,
платіжних та інших документів,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку, на суми витрат є
підставою для не включення таких сум до
складу валових витрат.

Крім того суд правильно зазначив, що
відповідно до п.п. 11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» датою збільшення валових
витрат виробництва (обігу) вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше: або
дата списання коштів з банківських
рахунків платника податку на оплату
товарів (робіт, послуг), а в разі їх
придбання за готівку - день їх видачі з
каси платника податку; або дата
оприбуткування платником податку
товарів, а для робіт (послуг) - дата
фактичного отримання платником
податку результатів робіт (послуг).

З огляду на це суд підставно вважав, що
позивачем правомірно віднесено до
складу

валових витрат у 4 кварталі 2009 року та 1
півріччі 2010 року 2467728,00 грн., в т.ч.: за 4

квартал 2009 року - 1419728.00 грн.. за 1
півріччя 2010 року - 1048000,00 грн.. сплачених

при придбанні товару у ПП «Агро Полюс».

Крім того у даній спірній ситуації
судом першої інстанції правильно
вказано, що згідно п.1.4 ст. 1 Закону
України «Про податок на додану
вартість» поставка товарів - будь-які
операції, що здійснюються згідно з
договорами купівлі-продажу, міни,
поставки та іншими цивільно-правовими
договорами, які передбачають передачу
прав власності на такі товари за
компенсацію незалежно від строків її
надання, а також операції з безоплатної
поставки товарів (результатів робіт) та
операції з передачі майна орендодавцем
(лізингодавцем) на баланс орендаря
(лізингоотримувача) згідно з
договорами фінансової оренди (лізингу)
або поставки майна згідно з будь-якими
іншими договорами, умови яких
передбачають відстрочення оплати та
передачу права власності па таке майно
не пізніше дати останнього платежу.
Підпунктом 7.2.6 п.7.2 та підпунктом 7.4.1 п.7.4
ст. 7 цього ж Закону передбачено, що
податкова накладна видасться
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.
Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін, у разі
якщо договірна ціна на такі товари
(послуги) відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому чисті
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Відповідно до п.7.5 ст.7
вказаного Закону датою виникнення
права платника податку на податковий
кредит вважається дата здійснення
першої з подій: або дата списання
коштів з банківського рахунку платника
податку в оплату товарів (робіт,
послуг), дата виписки відповідного
рахунку (товарного чека) - в разі
розрахунків з використанням кредитних
дебетових карток або комерційних
чеків; або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг).

Згідно ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» встановлено
вимоги до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку і такі первинні
документи повинні мати певні
обов'язкові реквізити. Даючи оцінку
спірним правовідносинам суд першої
інстанції правильно вважав, що вище
зазначені договори, укладені позивачем
з ПП «Агро Полюс», та документи на їх
виконання повністю відповідають
вимогам законодавства, оскільки
містять усі встановлені ст. 9 цього
Закону реквізити.

Тому правильним є висновок суду першої
інстанції, що позивачем правомірно
віднесено до складу податкового
кредиту 494800,00 грн., в т.ч.: за жовтень 2009
року - 285200.00 грн., за квітень 2010 року -
209600.00 грн., податку на додану вартість,
сплачених в ціні товару, придбаного у
ПП «Агро Полюс».

При цьому суд підставно відхилив
твердження відповідача про
нікчемність угод укладених ТзОВ
«Луцькавтодор-Транс» із ПП «Агро
Полюс» про те, що останнє придбало
реалізований позивачу товар у ТзОВ
«Шторм», діяльність якого мало ознаки
фіктивності, бо згідно матеріалів
справи ПП «Агро Полюс» на запит
позивача надало копії видаткових та
податкових накладних, які свідчать про
наявність інших постачальників олії
соняшникової нерафінованої вказаному
контрагенту позивача. Вказана
обставина підтверджується також актом
позапланової документальної виїзної
перевірки ПП «Агро Полюс» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2009 року по 20.12.2010 року, у
якому податковий орган, крім того, не
встановив порушень вимог чинного
законодавства, зокрема, по
господарських операціях із ТзОВ
«Луцькавтодор-Транс».

Крім того суд вірно вважав
безпідставними твердження податкового
органу щодо відсутності
транспортування товару, оскільки
відповідно до договорів №1-ХР від 01.07.2009
року та №3-ХР від 04.01.2010 року, укладених
між ПП «Агро Полюс» та ТзОВ «Херсонес»,
останнє виконувало на замовлення ПП
«Агро Полюс» комплекс
організаційно-управлінських та інших
робіт, які полягають в прийманні,
лабораторному дослідженні, зберіганні
олії соняшникової нерафінованої в
ємкостях терміналу ТзОВ «Херсонес».
Вказана обставина також спростовує
висновки податкового органу щодо
відсутності у ПП «Агро Полюс»
складських приміщень та виробничих
потужностей та як наслідок,
неможливості здійснення оптової
торгівлі олією соняшниковою
нерафінованою.

При цьому судом правильно враховано, що
згідно ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є
правочин. якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не
вимагається. Частиною першою ст.216 ЦК
України визначено, що недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю. Відповідно до ст.207 ГК
України господарське зобов'язання, що
не відповідає вимогам закону, або
вчинено з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням
хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної
правосуб'єктності) може бути на вимогу
однієї із сторін або відповідного
органу державної влади, визнано судом
недійсним повністю або в частині.
Необхідними умовами для визнання
зобов'язання недійсним відповідно до
ч.1 ст.207 ГК України є. зокрема, його
вчинення з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства та наявність умислу хоча б
у однієї із сторін щодо настання
відповідних наслідків. Наявність
умислу у сторін (сторони) угоди означає,
що вони (вона), виходячи з обставин
справи, усвідомлювати або повинні були
усвідомлювати протиправність вчинення
зобов'язання і суперечність його мети
інтересам держави та суспільства і
прагнули або свідомо допускали
настання протиправних наслідків.

Матеріали справи свідчать про те, що
правочини, укладені між позивачем та ПП
«Агро Полюс» виконані обома сторонами.
Претензій щодо змісту та оформлення
первинних документів, на підставі яких
позивачем було придбано товар, в акті
перевірки не зазначено.

Враховуючи наведене, суд дійшов
обґрунтованого висновку, що спірні
податкові повідомлення-рішення,
винесені на підставі зазначених вище
актів перевірки, підлягають скасуванню
як протиправні.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а
постанова відповідає нормам
матеріального т процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції -
залишити без задоволення, а постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 28 лютого 2011
року по справі № 2а/0370/307/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І.Шинкар

Н.В. Ільчишин