Справа № 9101/92366/2012
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2013-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2013 рокусправа № 2а-6391/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового
засідання: Антіпової В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 10 жовтня 2011 року у
справі № 2а-6391/11 за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська про зобов'язання
вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

23 червня 2011 року позивач звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська та просить
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок пенсії та провести
відповідні виплати з 09.07.2007 року по
теперішній час.

Ухвалою Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 28 липня 2011 року
частину позовних вимог позивачу
залишено без розгляду.

Постановою Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня
2011 року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач звернулась з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Сторони належним чином повідомлені про
час, день та місце розгляду справи, але
в судове засідання не прибули, заяв про
відкладення розгляду справи до
апеляційної інстанції не надсилали, що
відповідно до ч.4 ст.196 КАСУ та ст.41 КАСУ
надає колегії суддів можливості
розглянути справу за відсутності осіб,
які приймають участь у справі та без
здійснення фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач
відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» має статус дитини війни.

Згідно статті 6 Закону №2195-ІV дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.
Редакція цієї статті набрала чинності
з 1 січня 2006 року. Відповідно до ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком має бути встановлений у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, у
розмірі встановленому законами
України про Державний бюджет на
відповідний рік.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог за період з 24.12.2010 року по 31 грудня
2010 року та з 01.01.2011 року по 22.07.2011 року,
суд першої інстанції виходив з того, що
дії відповідача у вказаний період є
правомірними, оскільки узгоджуються з
Постановою Кабінету Міністрів України
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету» від 06 липня
2011 року №745.

Суд апеляційної інстанції частково
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до Закону України "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік" від
14 червня 2011 року, прикінцеві положення
Закону доповнено пунктом 4, відповідно
до якого встановлено, що у 2011 році норми
і положення статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

06 липня 2011 року Кабінетом Міністрів
України було прийнято Постанову №745
"Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", яка набула
чинності 23 липня 2011 року, відповідно до
пункту 6 якої, встановлено, що дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та "Про жертви нацистських
переслідувань") до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49,8 гривні.

Вказане свідчить про те, що дії
відповідача є правомірними саме з 23
липня 2011 року - з дати, з якої набрала
чинності постанова Кабінету Міністрів
України «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету» від
06 липня 2011 року №745, а тому позовні
вимоги в частині заявленого періоду з 23
липня 2011 року по 31 грудня 2011 року,
включно, задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог за період з 24.12.2010
року по 31.12.2010 року, з 01.01.2011 року по 22
липня 2011 року, включно, суд першої
інстанції не прийняв до уваги наступне.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду
України від 9 лютого 1999 року №1/99-рп,
частину першу статті 58 Конституції
України щодо дії нормативно-правового
акта в часі треба розуміти так, що вона
починається з моменту набрання цим
актом чинності і припиняється з
втратою ним чинності, тобто до події,
факту застосовується той закон або
інший нормативно-правовий акт, під час
дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно зміст суб'єктивного права
особи слід визначати із застосуванням
законодавства, яке діяло на момент
виникнення відповідного права.

Отже, приписи нового
нормативно-правового акта не можуть
змінити обсяг прав, який було
встановлено попереднім
нормативно-правовим актом.

Таким чином, відповідач повинен був
провести підвищення пенсії у
збільшеному розмірі відповідно до
вимог ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" з 24.12.2010
року по 31.12.2010 року, з 01.01.2011 року по
22.07.2011 року, включно, з урахуванням
положень частини 1 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Залишаючи частину позовних вимог без
розгляду, суд першої інстанції вірно
виходив з того, що позивачем пропущено
шестимісячний строк звернення до суду,
встановлений ст.99 КАС України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

З огляду на ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Закон України "Про соціальний захист
дітей війни" та зміни до нього офіційно
публікуються в періодичних виданнях
після їх прийняття. Отже, положення
цього правового акту є
загальнодоступними.

Оскільки пенсійні виплати є
щомісячними, позивачем пропущено
шестимісячний строк звернення до суду
з моменту коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на викладене, суд вважає,
що суд першої інстанції припустився
порушень вимог норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що в
силу ст.202 КАС України, є підставою для
скасування судового рішення та
ухвалення нового.

Керуючись ст.195, ст.197, п.3 ч.1 ст.198,
п.4 ч.1 ст.202, ст.207 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня
2011 року у справі № 2а-6391/11 - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська щодо нездійснення
перерахунку та виплати на користь
ОСОБА_1 підвищення пенсії відповідно до
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" за період з 24.12.2010
року по 31.12.2010 року, з 01.01.2011 року по
22.07.2011 року, включно, в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком -
протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська здійснити
перерахунок та виплатити на користь
ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно статті
6 Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" та частини 1 статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" за період з 24.12.2010 року по
31.12.2010 року, з 01.01.2011 року по 22.07.2011 року,
включно, в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова суду апеляційної
інстанції набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Л.М. Нагорна