Справа № 872/13635/13
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2014 рокусправа № 804/7193/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Нагорної Л.М.

суддів: Мельника
В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Федосєєвої Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Інспекції з питань
захисту прав споживачів у м. Києві

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
червня 2013 року по адміністративній
справі № 804/7193/13-а за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у м.
Києві про скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

У травні 2013 року ФОП ОСОБА_1 (далі -
Позивач) звернулась з позовом до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у м. Києві (далі -
Відповідач), у якому просила суд
скасувати постанову про накладення
стягнень, передбачених ст. 23 Закону
України «Про захист прав споживачів» №
00112 від 15.05.2013 р. (а.с.4-7)

В обґрунтування вимог
адміністративного позову зазначає, що
перевірка суб'єкта господарювання
посадовими особами Відповідача була
проведена з порушенням процедури
проведення такої перевірки. Крім того,
звертає увагу на те, що застосований до
Позивача згідно з п.11 ч.1 ст. 23 Закону
України «Про захист прав споживачів»
штраф у розмірі ста відсотків вартості
виконання роботи (наданої послуги)
взагалі не міг бути застосований за
даних обставин, адже відносини між
Позивачем та Відповідачем стосуються
реалізації товару по договору
купівлі-продажу № 12025 від 21.03.2012 року.
(а.с.4-7,41-43)

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
червня 2013 року адміністративний позов
задоволено. Скасовано постанову про
накладення стягнень, передбачений ст. 23
Закону України «Про захист прав
споживачів» № 000112 від 15.05.2013 р.

Постанова суду мотивована тим, що
встановлені перевіряючими порушення
не підпадають під дію ст. 10 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
адже між Позивачем - ФОП ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 (Покупець) було укладено договір
купівлі-продажу, а не договір про
виконання робіт (надання послуг), а тому
помилково були застосовані і штрафні
санкції. (а.с.52-55)

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Інспекція з питань захисту
прав споживачів у м. Києві подала на
нього апеляційну скаргу, в якій просила
скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 25 червня 2013
року та прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказувала на те, що між ФОП
ОСОБА_1 та громадянкою ОСОБА_3 було
укладено саме договір про виконання
робіт (надання послуг) відносно
придбання товару за індивідуальним
замовленням відповідно до
специфікації, тому висновок суду
першої інстанції стосовно того, що
встановлені в акті перевірки порушення
не підпадають під дію ст. 10 Закону
України «Про захист прав споживачів» є
помилковим. (а.с.63-66)

Позивач заперечував проти задоволення
апеляційної скарги та просив врахувати
що Покупець (ОСОБА_3) не виявила бажання
провести експертизу товару, якщо її не
влаштовувала його якість, не
зверталась з вимогою (проханням)
провести таку експертизу саме
позивачем, та не надавала письмової
згоди організувати проведення
експертизи товару уповноваженим
органом. Крім того, між сторонами було
укладено договір купівлі-продажу, а не
договір про надання послуг, оскільки
предметом укладеного між сторонами
Договору була саме передача
(поставляння) товару Покупцеві, а не
зобов'язання Виконавця надання
Замовнику послуг чи виконання певної
роботи. (а.с.84-88)

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 21 березня 2012
року між ФОП ОСОБА_1 (Постачальник) та
ОСОБА_3 (Покупець) було укладено договір
купівлі-продажу № 12025, відповідно до
якого Постачальник зобов'язується
передавати (поставляти) у зумовлені
строки Покупцеві двері SJB (Товар), а
Покупець зобов'язується приймати Товар
і сплачувати за нього певні грошові
суми. (а.с.18-20) До договору оформлена і
специфікація ( а.с.21)

Відповідно до акту приймання-передачі
виробів від 07.11.2012 р. №144/11 до договору №
12025 від 21.03.2012 р. ЧП ОСОБА_1 (Продавець)
передала ОСОБА_3 (Покупець) дверний блок
SJB (3 компл.) та фурнітуру згідно
специфікації. Акт містить посилання на
те, що сторони не мають претензій один
до одного, товар прийнято не
розпакованим, а також містяться
підписи обох сторін.. (а.с.22)

05 грудня 2012 року на адресу ФОП ОСОБА_1
надійшла заява від ОСОБА_3, в якій вона
просила повернути кошти, надані нею на
виконання договору № 12025 від 21.03.2012 р. в
сумі 69940,00 грн. (повна вартість товару),
оскільки поставлений товар суперечить
умовам договору в частині кольору
(двері не є білими, а мають відтінок
слонової кістки), крім того, наявні
дефекти (які конкретно- не зазначено).
(а.с.25)

23 січня 2013 року уповноваженими
працівниками Інспекції з питань
захисту прав споживачів в м. Києві, з
посиланням на звернення ОСОБА_3 та
відповідно до наказу від 23.01.2013 р. № 37 і
направлення від 23.01.2013 р. № 000292/292 було
проведено перевірку ( вид перевірки не
зазначено) дотримання законодавства
про захист прав споживачів, за
результатами якої складено акт № 000110
від 23.01.2013 р.(а.с.28-30)

Згідно зі змістом указаного Акту
встановлено, що між сторонами укладено
договір купівлі-продажу №12025 від 21.03.2012
р., сума якого становить 69940 грн.
Одночасно встановлено, що ФОП ОСОБА_1
порушено п.12.1 вказаного Договору, а
саме: не виконано зобов'язання за
договором (не конкретизовано
невиконане зобов'язання). Разом з тим
встановлено, що до Споживача не
доведена необхідна, доступна,
достовірна інформація про
найменування та місцезнаходження
виробника, що є порушенням вимог ст. 15
ЗУ "Про захист прав споживачів" та п.2.2
договору №12025 від 21.03.12 р. Умови п.5.6
Договору купівлі-продажу № 12025 від 21.03.12
р. (стосується порядку проведення
експертизи у випадку виявлення Товару
неналежної якості) суперечать вимогам
ч.4 ст.17 Закону України "Про захист прав
споживачів".

На підставі Акту перевірки
(встановлено порушення умов Договору
купівлі-продажу) Відповідачем було
прийнято постанову від 15.05.2013 р. №000112
"Про накладення стягнень, передбачених
ст. 23 Закону України «Про захист прав
споживачів», якою до Позивача був
застосований штраф у розмірі 69940,00 грн.
за порушення умов договору
купівлі-продажу № 12025 від 21.03.2012 р. (а.с.34)

Скасування вказаної постанови про
застосування штрафних санкцій і було
предметом судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги ФОП
ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з
того, що встановлені перевіряючими
порушення не підпадають під дію ст. 10
Закону України «Про захист прав
споживачів», адже між Позивачем та
споживачем було укладено договір
купівлі-продажу, а не договір про
виконання робіт (надання послуг), а тому
помилково були застосовані і штрафні
санкції.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставах, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» підставами для здійснення
позапланових заходів є звернення
фізичних та юридичних осіб про
порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на його проведення.

Відносини між споживачами товарів,
робіт і послуг та виробниками і
продавцями товарів, виконавцями робіт
і надавачами послуг різних форм
власності, встановлює права
споживачів, а також визначає механізм
їх захисту та основи реалізації
державної політики у сфері захисту
прав споживачів регулює Закон України
"Про захист прав споживачів".

Відповідно до п.11 ч.1 ст. 23 Закону
України «Про захист прав споживачів» у
разі порушення законодавства про
захист прав споживачів суб'єкти
господарювання сфери торговельного та
інших видів обслуговування, у тому
числі ресторанного господарства,
несуть відповідальність, зокрема, за
порушення умов договору між споживачем
і виконавцем про виконання роботи,
надання послуги - у розмірі ста
відсотків вартості виконаної роботи
(наданої послуги), а за ті самі дії,
вчинені щодо групи споживачів, - у
розмірі від одного до десяти відсотків
вартості виконаних робіт (наданих
послуг) за попередній календарний
місяць, але не менше п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до п.17 ч.1 ст. 1 Закону України
«Про захист прав споживачів», послуга -
діяльність виконавця з надання
(передачі) споживачеві певного
визначеного договором матеріального
чи нематеріального блага, що
здійснюється за індивідуальним
замовленням споживача для задоволення
його особистих потреб.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуга одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Статтею 655 Цивільного кодексу України
визначено поняття договору
купівлі-продажу, за яким одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві). а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено
договір купівлі-продажу № 12025 від 21.03.2012
р., відповідно до якого предметом
поставки є визначений Товар,
найменування, асортимент, кількість,
комплектність, одиниці виміру та ціна
якого зазначаються у Специфікаціях,
підписаних Постачальником та Покупцем,
які є невід'ємною частиною Договору.
(п.1.2. договору № 12025 від 21.03.2012 р.)

Таким чином, між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3
укладено договір, який за своїм змістом
є договором купівлі-продажу та
укладений з приводу придбанням
останньою товару, а не отримання від
Позивача послуг. Зазначене
підтверджується як змістом самого
договору, предметом якого визначено
поставку та передачу товару, а не
надання послуги, а його сторонами
визначено постачальника та покупця, а
не замовника та виконавця, так і суттю
відповідної операції, а саме - перехід
права власності на відповідний товар,
що є визначальною умовою договору
купівлі-продажу.

З огляду на вищенаведене, застосування
до Позивача штрафних санкцій за
порушення п.11 ч.1 ст. 23 Закону України
«Про захист прав споживачів» є
безпідставним, оскільки
відповідальність за даною статтею може
застосовуватися відносно певних
суб'єктів, одним з яких має бути
виконавець робіт чи послуг, разом з тим,
особа, до якої було застосовано штрафні
санкції, є постачальником за договором
купівлі-продажу.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про
захист прав споживачів» визначено, що
споживач має право на одержання
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію,
що забезпечує можливість її свідомого
і компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги). Інформація про
продукцію не вважається рекламою.

В матеріалах справи містяться
Специфікації до договору, укладеного
між Позивачем та ОСОБА_3, в якому
визначені колір, розмір, кількість,
особливості фурнітури до дверей, які є
предметом договору. Вказані
Специфікації підписані обома
сторонами договору № 12025 від 21.03.2012 р.
(а.с.21)

Таким чином, ОСОБА_3 у повному обсязі
було доведено всю необхідну та
достовірну інформацію відносно
продукції саме до придбання нею товару
для забезпечення їй свідомого та
компетентного вибору.

Посилання заявника апеляційної
інстанції на той факт, що між ФОП ОСОБА_1
та громадянкою ОСОБА_3 було укладено
саме договір про виконання робіт
(надання послуг) відносно придбання
товару за індивідуальним замовленням
відповідно до специфікації, визнаються
колегією суддів безпідставними та
такими, що спростовуються
вищенаведеним.

Крім того, частиною 3 статті 2 КАС
України визначено, що прийняті
суб'єктами владних повноважень рішення
мають бути обґрунтованими, тобто,
прийнятими з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для справи,
прийнятими добросовісно, розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, пропорційно.

В той же час, як слідує зі змісту
оскаржуваної постанови, вона прийнята
на підставі акту від 23 січня 2013 року №
000110, яким встановлено порушення умов
Договору купівлі-продажу № 12025 від
21.03.2012р. ( а.с.34)

При цьому дана постанова не містить
конкретизації та обґрунтування, у чому
ж полягають порушення умов Договору
купівлі-продажу (навіть сам Відповідач
погоджується, що між сторонами
укладено саме договір купівлі-продажу,
а не договір про виконання робіт
(надання послуг).

У Акті перевірки від 23.01.2013р., на який
міститься посилання у оскаржуваній
постанові, зазначено, що «ФОП ОСОБА_1
порушено п.12.1 вказаного Договору, а
саме: не виконано зобов'язання за
Договором» (мовою оригіналу).

В той же час, пункт 12.1 вказаного
Договору викладено у наступній
редакції « Цей Договір діє з моменту
підписання та до 25 червня 2012 року, але
до повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за цим Договором».

В чому саме полягає порушення
вказаного пункту Договору,
Відповідачем, як це визначено частиною
2 статті 71 КАС України, не
конкретизовано і не доведено, що в свою
чергу свідчить про невідповідність
указаної Постанови приписам частини 3
статті 2 КАС Україні і у свою чергу, є
підставою для скасування
оскаржуваного рішення Відповідача.

Особливо вказане стає очевидним, якщо
звернутись до пункту 4.5 Договору ,
відповідно до якого, претензії покупця
щодо кількості та якості поставленого
Товару пред'являються в момент
передачі товару. Акт про недоліки
повинен бути складений в момент
отримання Товару Покупцем. Претензії
Покупця щодо кількості та якості
поставленого Товару після підписання
накладних не приймаються ( а.с.19). Як
визнано сторонами, акт
приймання-передачі виробу від 07.11.2012 р.
№144/11 до договору № 12025 від 21.03.2012 р.
підписано сторонами, якість та
кількість виробів провірено
уповноваженим представником Покупця у
присутності уповноваженого
представника Продавця і відповідає
специфікації. (а.с.22)

За таких обставин та у межах доводів
апеляційної скарги підстави для зміни
чи скасування постанови суду першої
інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. ст. 200, ст. 205, 206
КАС України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Інспекції з питань
захисту прав споживачів у м. Києві -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
червня 2013 року по адміністративній
справі № 804/7193/13-а - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали складено 06 червня
2014 року.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко