Справа № К/9991/35507/11-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2014 року
м. Київ К/9991/35507/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дефіс» на постанову
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 26 квітня 2011
року у справі №
2а-2284/10/2470 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дефіс» до
Державної інспекції з контролю за
цінами в Чернівецькій області про
скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2010 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дефіс» звернулось
до Державної інспекції з контролю за
цінами в Чернівецькій області про
скасування рішення № 14 від 19 лютого 2010
року про стягнення необґрунтованої
виручки у розмірі 129 070,71 грн. та 258 141,42
грн. штрафу за порушення державної
дисципліни цін.

Позовні вимоги ТОВ «Дефіс»
обґрунтовані тим, що оскаржуване
рішення є безпідставним, адже у разі
порушення суб'єктом господарювання
державної дисципліни цін чинним
законодавством передбачено вилучення
в дохід відповідного бюджету всієї
виручки, безпідставно отриманої
підприємством. Оскільки позивачем
фактично отримано лише невелику
частину виручки від здійснення продажу
олії соняшникової, а контролюючим
органом не перевірялись підтверджуючі
цей факт документи, то розрахована
відповідачем сума економічних санкцій
є необґрунтованою.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 24 грудня
2010 року позовні вимоги ТОВ «Дефіс»
задоволено частково. Частково
скасовано рішення Державної інспекції
з контролю за цінами в Чернівецькій
області № 14 від 19.02.2010р. в частині
вилучення в дохід Державного бюджету
України 128 070,41 грн. та в частині
стягнення штрафу у сумі 256 140,82 грн. В
решті у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

При прийнятті рішення суд першої
інстанції дійшов того висновку, що факт
порушення позивачем державної
дисципліни цін мав місце і відповідач
не позбавлений права застосовувати
економічні санкції до суб'єкта
господарювання за встановлені
порушення, однак, з урахуванням розміру
фактично отриманої підприємством
необґрунтованої виручки.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 26 квітня 2011
року рішення суду першої інстанції
скасовано. Прийнято нове рішення, яким
у задоволенні позовних вимог ТОВ
«Дефіс» відмовлено з тих підстав, що
фактичне порушення державної
дисципліни цін суб'єктом
господарювання не заперечується, при
цьому обов'язок щодо здійснення
декларування зміни оптово-відпускних
цін на олію соняшникову позивачем не
дотримано. Що стосується висновку суду
першої інстанції про врахування
контролюючим органом під час
нарахування економічних санкцій суми
фактично отриманої підприємством
виручки, то Законом України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
чітко визначено, що датою збільшення
валового доходу є, зокрема, дата
відвантаження товарів, і не обов'язково
оплата цих товарів.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, ТОВ «Дефіс»
звернулось з касаційною скаргою, у
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить вказане рішення
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

У запереченнях Державна інспекція з
контролю за цінами в Чернівецькій
області наполягала на залишенні
касаційної скарги позивача без
задоволення, а рішення суду
апеляційної інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що у період з 03.02.2010р. по
16.02.2010р. Державна інспекція з контролю
за цінами в Чернівецькій області
здійснила позапланову перевірку
правильності формування та
застосування ТОВ «Дефіс» цін
на продовольчі товари, щодо яких
запроваджено державне регулювання, а
також дотримання встановленого
законодавством порядку декларування
їх зміни у період з 01.06.2009р. по 31.01.2010р.,
за результатами якої складено акт від
16.02.2010р.

Внаслідок перевірки виявлено, що у
вказаний період позивачем не
здійснювалось декларування зміни
відпускних цін на олію соняшникову при
підвищенні постачальницько-збутових
надбавок від 1,3% до 23,7% протягом місяця,
чим порушено вимоги п., п. 2, 3
розпорядження голови Чернівецької
обласної державної адміністрації від
03.06.2008р. № 287-р «Про використання
повноважень обласною державною
адміністрацією у галузі
ціноутворення».

На підставі акту перевірки від 16.02.2010р.
Державною інспекцією з контролю за
цінами в Чернівецькій області прийнято
рішення № 14 від 19.02.2010р. про стягнення з
ТОВ «Дефіс» необґрунтованої виручки у
розмірі 129 070,71 грн. та 258 141,42 грн. штрафу
за порушення державної дисципліни цін.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України
«Про ціни і ціноутворення», в редакції,
яка була чинною на час виникнення
спірних правовідносин, державне
регулювання цін і тарифів здійснюється
шляхом встановлення: державних
фіксованих цін (тарифів); граничних
рівнів цін (тарифів) або граничних
відхилень від державних фіксованих цін
і тарифів.

Порядком декларування зміни
оптово-відпускних цін на продовольчі
товари, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2007р.
№ 1222 (в подальшому - Порядок № 1222), в
редакції, яка була чинною на час
виникнення спірних правовідносин,
визначається механізм декларування
суб'єктами господарювання зміни
оптово-відпускних цін на борошно
пшеничне вищого, першого і другого
сорту, борошно житнє обдирне,
яловичину, свинину, м'ясо птиці (тушка),
ковбасні вироби варені, крім вищого
сорту, молоко коров'яче питне з вмістом
жиру до 2,5 відсотка, сир кисломолочний з
вмістом жиру до 9 відсотків, сметану з
вмістом жиру до 20 відсотків, масло
вершкове з вмістом жиру до 72,5 відсотка,
яйця курячі, цукор-пісок, олію
соняшникову.

03.06.2008р. головою Чернівецької обласної
державної адміністрації прийнято
розпорядження № 287-р «Про використання
повноважень обласною державною
адміністрацією у галузі
ціноутворення», в редакції, яка була
чинною на час виникнення спірних
правовідносин, п. 3. якого передбачено,
що суб'єкти господарювання, які
провадять діяльність з виробництва або
реалізації продовольчих товарів, у
разі зміни їх оптово-відпускних цін,
подають до Головного управління
агропромислового розвитку
облдержадміністрації документи і
декларацію, передбачені постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2007р.
№ 1222 «Про затвердження Порядку
декларування зміни оптово-відпускних
цін на продовольчі товари».

В свою чергу, у п. 2 Порядку № 1222 вказано,
що декларуванню підлягають зміни
оптово-відпускних цін на продовольчі
товари, зазначені у п. 1 цього Порядку, у
разі, коли такі ціни збільшуються
протягом місяця на 1 відсоток.

Відповідно до п. 7 Порядку № 1222 для
декларування зміни оптово-відпускних
цін на продовольчі товари суб'єкти
господарювання, які провадять
діяльність з виробництва або
реалізації продовольчих товарів,
подають до Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, обласних, Київської та
Севастопольської міських
держадміністрацій (далі - уповноважені
органи) такі документи: проект
декларації зміни оптово-відпускних цін
на продовольчі товари для суб'єктів
господарювання, які провадять
діяльність з виробництва продовольчих
товарів, - за формою згідно з додатком 1,
для суб'єктів господарювання, які
провадять діяльність з реалізації
продовольчих товарів, - за формою
згідно з додатком 2; висновок
територіального органу
Держцінінспекції.

Суди першої та апеляційної інстанцій
обґрунтовано вказували на обов'язок
підприємства у разі збільшення рівня
оптово-відпускних цін на олію
соняшникову протягом місяця більше,
ніж на 1 %, здійснити декларування такої
зміни цін, як це передбачено Порядком №
1222.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України
«Про ціни і ціноутворення», в редакції,
яка була чинною на час виникнення
спірних правовідносин, вся
необґрунтовано одержана
підприємством, організацією сума
виручки в результаті порушення
державної дисципліни цін та діючого
порядку визначення вартості
будівництва, що здійснюється із
залученням коштів Державного бюджету
України, бюджету Автономної Республіки
Крим, місцевих бюджетів, а також коштів
державних підприємств, установ та
організацій підлягає вилученню в доход
відповідного бюджету залежно від
підпорядкованості підприємства,
організації. Крім того, в позабюджетні
фонди місцевих Рад стягується штраф у
двократному розмірі необґрунтовано
одержаної суми виручки. Вказані суми
списуються з рахунків підприємств і
організацій в банківських установах за
рішенням суду.

У касаційній скарзі ТОВ «Дефіс»
заперечувало проти висновку суду
апеляційної інстанції та зазначало, що
розмір економічних санкцій
контролюючим органом розраховано без
врахування того, що фактично суб'єктом
господарювання отримано не всю суму
виручки відповідно до видаткових
накладних з реалізації продукції за
період, що підлягав перевірці.

На думку скаржника, ст. 14 Закону України
«Про ціни і ціноутворення»
передбачено, що для здійснення
розрахунку економічних санкцій
контролюючий орган повинен
застосовувати розмір фактично
отриманих суб'єктом господарювання
коштів від продажу товарів (послуг), а
не суму, яка зазначена у первинних
бухгалтерських документах щодо
продажу (відпуску) цих товарів (послуг).

При цьому, скаржник не заперечував
проти факту порушення ним державної
дисципліни цін.

Колегія суддів не приймає до уваги
ствердження скаржника та зазначає, що
поняття валового доходу визначено у п.
4.1 ст. 4 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств», в
редакції, яка була чинною на час
виникнення спірних правовідносин, як
загальна сума доходу платника податку
від усіх видів діяльності, отриманого
(нарахованого) протягом звітного
періоду в грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах як на території
України, її континентальному шельфі,
виключній (морській) економічній зоні,
так і за її межами.

В свою чергу, пп. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11
вказаного Закону передбачено, що датою
збільшення валового доходу вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається,
зокрема, відвантаження товарів
платником податків.

Таким чином, валовий дохід позивача
збільшився під час відвантаження
покупцям олії соняшникової, а не під
час фактичного зарахування на його
поточний рахунок коштів в оплату
вартості реалізованої продукції.

До того ж, позивач не заперечує проти
ігнорування ним обов'язку здійснення
декларації зміни відпускних цін на
олію соняшникову у встановленому
чинним законодавством порядку у разі
її збільшення протягом місяця більше,
ніж на 1%, і не спростовує цього факту,
отже, застосування до нього
відповідачем економічних санкцій є
законним та обґрунтованим.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції про
порядок застосування економічних та
фінансових (штрафних) санкцій органами
державного контролю за цінами,
затвердженої спільним наказом
Міністерством економіки та з питань
європейської інтеграції України і
Міністерством фінансів України від
03.12.2001р. № 298/519, необґрунтовано одержана
суб'єктом підприємницької діяльності
сума виручки, що підлягає вилученню в
дохід бюджету, обчислюється: при
порушенні порядку встановлення і
застосування цін (тарифів), що
регулюються уповноваженими органами, -
як різниця між фактичною виручкою від
реалізації продукції (послуг, робіт) та
її вартістю за цінами і тарифами,
сформованими згідно з вимогами
законодавства; при неправомірному
застосуванні вільних цін замість
фіксованих або регульованих
(декларованих) - як різниця між
фактичною виручкою від реалізації
продукції (послуг, робіт) і вартістю від
реалізації продукції (послуг, робіт) за
цінами, які повинні застосовуватись
згідно з вимогами законодавства; при
неправомірному застосуванні цін
(тарифів) суб'єктами господарювання за
види послуг (робіт), які не передбачені
визначеними нормативно-правовими
актами, що встановлюють для них
відповідні переліки платних послуг, -
уся сума незаконно стягнутих коштів;
при включенні у вартість продукції та
послуг, ціни на які регулюються,
фактично не виконаних послуг (робіт)
або виконаних не в повному обсязі - як
різниця між одержаною виручкою від
реалізації і вартістю продукції та
послуг, визначеною відповідно до
нормативів, з урахуванням фактичних
обсягів виконання.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що при вирішенні
справи судом апеляційної інстанції
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права.
Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують, підстав для
задоволення касаційної скарги судова
колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дефіс»
відхилити, а постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 26 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: