Справа № 815/3756/14
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3756/14
У Х В А Л А

27 червня 2014 року
м. Одеса

Суддя Одеського окружного
адміністративного суду Стефанов С.О.,
розглянувши матеріали
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси, за
участю третьої особи - державного
виконавця Другого Суворовського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Процишина Н.Л. про визнання
протиправною та скасування вимоги про
сплату боргу № Ф-717 від 13.04.2012 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси, за
участю третьої особи - державного
виконавця Другого Суворовського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Процишина Н.Л. про визнання
протиправною та скасування вимоги про
сплату боргу № Ф-717 від 13.04.2012 року.

Відповідно до ст.107 КАС України суддя
після одержання позовної заяви
з'ясовує, чи подано адміністративний
позов у строк, установлений законом
(якщо адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску звернення до суду поважними),
та, якщо відсутні підстави для
повернення позовної заяви, залишення
її без розгляду чи відмови у відкритті
провадження у справі відкриває
провадження в адміністративній справі.

Згідно ст.99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

При цьому, частиною 5 статті 99 КАС
України встановлено, що для звернення
до адміністративного суду щодо
оскарження рішення суб'єкта владних
повноважень, на підставі якого ним може
бути заявлено вимогу про стягнення
грошових коштів, встановлюється
місячний строк.

Крім того, відповідно ч. 4 ст. 25 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» № 2464-VI від
08.07.2010р. платник єдиного внеску
зобов'язаний протягом десяти
календарних днів з дня надходження
вимоги про сплату недоїмки сплатити
суми недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею. У разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки платник
єдиного внеску узгоджує її з органом
доходів і зборів шляхом оскарження
вимоги про сплату єдиного внеску в
адміністративному або судовому
порядку. Скарга на вимогу про сплату
єдиного внеску подається до органу
доходів і зборів вищого рівня у
письмовій формі протягом десяти
календарних днів, що настають за днем
отримання платником єдиного внеску
вимоги про сплату єдиного внеску, з
повідомленням про це органу доходів і
зборів, який прийняв вимогу про сплату
єдиного внеску. Орган доходів і зборів,
який розглядає скаргу платника єдиного
внеску, зобов'язаний прийняти
вмотивоване рішення та надіслати його
платнику єдиного внеску протягом 30
календарних днів, наступних за днем
отримання скарги, на адресу платника
єдиного внеску поштою з повідомленням
про вручення або надати йому під
розписку. Якщо протягом цього строку
вмотивоване рішення органом доходів і
зборів не надсилається платнику
єдиного внеску, така скарга вважається
повністю задоволеною на користь
платника єдиного внеску.

У разі якщо згоди з органом доходів і
зборів не досягнуто, платник єдиного
внеску зобов'язаний сплатити суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею протягом десяти
календарних днів з дня надходження
рішення відповідного органу доходів і
зборів або оскаржити вимогу до органу
доходів і зборів вищого рівня чи в
судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску
протягом десяти календарних днів з дня
надходження вимоги не сплатив
зазначені у вимозі суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею, не
узгодив вимогу з органом доходів і
зборів, не оскаржив вимогу в судовому
порядку або не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
з дня надходження узгодженої вимоги,
орган доходів і зборів надсилає в
порядку, встановленому законом, до
підрозділу державної виконавчої
служби вимогу про сплату недоїмки.

Як вбачається з матеріалів
адміністративного позову, позивач
оскаржує вимогу Управління Пенсійного
фонду України в Суворовському районі м.
Одеси про сплату боргу № Ф-717 від 13.04.2012
року.

Як вказує сама позивач у позові,
оскаржувану вимогу про сплату боргу
№Ф-717 від 13.04.2012 року вона отримала
03.05.2012 року, а з позовом до суду (згідно
поштового штемпелю на конверті)
звернулася лише 25.06.2014р., тобто з
пропуском строку звернення.

Таким чином, строк на звернення з даним
позовом до суду згідно із положеннями
ст. 99 КАС України, сплинув.

При цьому, суд зазначає, що строк
звернення до адміністративного суду з
адміністративним позовом - проміжок
часу після виникнення спору у
публічно-правових відносинах, протягом
якого особа має право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою за вирішенням цього спору і
захистом своїх прав, свобод чи
інтересів. Дотримання строку звернення
з адміністративним позовом є однією з
умов для реалізації права на позов у
публічно-правових відносинах, яка
дисциплінує учасників цих відносин у
випадку, якщо вони стали спірними,
запобігає зловживанням.

Практика Європейського суду з прав
людини, яка відповідно до ст.17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини» є джерелом права,
також свідчить про те, що право на
звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків для звернення до
суду за захистом порушених прав
(рішення від 22.10.1996р., 27.02.1980р.).

При цьому, слід зазначити, що судом
вбачаються підстави для поновлення
строку звернення до суду виключно з
ініціативи та в межах наведених
доводів особи, яка подала заяву.
Незнання про порушення через
байдужість до своїх прав або небажання
дізнатися не є поважною причиною
пропуску строку звернення до суду.
Доказами того, що особа знала про
порушення своїх прав, є її дії,
спрямовані на захист порушених прав,
зокрема, оскарження рішення (дії чи
бездіяльності), письмові звернення з
цього приводу, а також докази, які
свідчать про те, що були створені умови,
за яких особа мала реальну можливість
дізнатися про порушення своїх прав.

Разом з цим, поважними причинами
пропуску строку звернення до суду
визнаються лише такі обставини, які є
об'єктивно непереборними, не залежать
від волевиявлення особи, що
звертається до суду, та пов'язані з
дійсно істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
процесуальних дій та підтверджені
належними доказами.

З позовної заяви та доданих до неї
документів вбачається, що жодних
належних та допустимих доказів щодо
причин пропуску строку вчасного
звернення до адміністративного суду,
які б унеможливлювали і не залежали б
від волі позивача своєчасно звернутись
за судовим захистом, позивач не вказує
і не надає, та відповідно судом не
встановлено обставин, що свідчать про
наявність об'єктивних перешкод для
подання позову у встановлений
законодавством строк, а отже відсутні
підстави для визнання причин пропуску
строку звернення до суду поважними.

Відповідно до вимог ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду,
якщо суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній
справі без проведення судового
засідання, так і в ході підготовчого
провадження чи судового розгляду
справи.

Таким чином, враховуючи те, що
позивачем пропущений встановлений
законом строк звернення до суду з
даними позовними вимогами та будь-яких
обґрунтувань обставин та доказів, на
підтвердження поважності причин
пропуску строку звернення до суду з
даним позовом позивачем не наведено та
не надано, що унеможливлює визнання
причин пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, суд
приходить до висновку про відсутність
поважних причин для поновлення строку
звернення до суду з даним позовом та
про наявність підстав для залишення
позовної заяви без розгляду у
відповідності до вимог ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Також, суд вважає необхідним роз'яснити
позивачу, що згідно ч.3 ст.155 КАС України,
особа, позовна заява якої залишена без
розгляду, після усунення підстав, з
яких заява була залишена без розгляду,
має право звернутися до
адміністративного суду в загальному
порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.
99, 100, 107, 155, 160, 165 КАС України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси, за
участю третьої особи - державного
виконавця Другого Суворовського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Процишина Н.Л. про визнання
протиправною та скасування вимоги про
сплату боргу № Ф-717 від 13.04.2012 року -
залишити без розгляду.

Копію ухвали разом із позовною заявою
та усіма доданими до неї матеріалами
надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
5-денний строк з дня отримання копії
ухвали апеляційної скарги.

Суддя
С.О. Стефанов