Справа № 810/1169/14
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/1169/14
Головуючий у 1-й інстанції: Басай О.В.
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С.
У Х В А Л А

Іменем України

19 червня 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Мамчура Я.С.

суддів:
Горяйнова А.М., Желтобрюх І.Л.,

при секретарі:
Гімарі Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження відповідно до ст. ст. 41, 197
КАС України в м. Києві апеляційну
скаргу Тетіївської об'єднаної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київської
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 20
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 до
Тетіївської об'єднаної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області про
скасування вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати протиправною та
скасувати вимогу Тетіївської
об'єднаної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області від 06 лютого 2014 року
№Ф-27-17, вирішити питання про розподіл
судових витрат.

В обґрунтування
адміністративного позову, позивач
вказує на те, що оскаржувана вимога
відповідача є протиправною, оскільки
він звільнений від сплати за себе
єдиного внеску, так як є пенсіонером за
віком.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить дану
постанову скасувати та прийняти нову
про відмову в задоволенні
адміністративного позову, посилаючись
на те, що суд першої інстанції порушено
норми матеріального та процесуального
права.

В обґрунтування апеляційної
скарги відповідач посилається на те, що
позивач зобов'язаний виконати вимогу
від 06 лютого 2014 року №Ф-27-17 та сплатити
вказану в ньому суму боргу з єдиного
внеску.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2 є фізичною особою - підприємцем
та перебуває на спрощеній системі
оподаткування. Відповідно до
пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1
вона отримує пенсію за віком.

Тетіївською об'єднаною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Київської на підставі ст.25
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
сформовано та направлено позивачу
вимогу від 06 лютого 2014 року №Ф-27-17 про
сплату недоїмки з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 1212,49
грн. (а.с.14).

Вважаючи таку вимогу
протиправною, позивач звернувся до
суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач як фізична особа-підприємець,
що є пенсіонером за віком та
зареєстрований платником єдиного
податку, не повинен сплачувати єдиний
внесок.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого для одержання
державних пенсій.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є особою, яка постійно проживає
на території зони посиленого
радіологічного контролю, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи фотокопією посвідчення серії
НОМЕР_2, з огляду на що має право вийти
на пенсію раніше, ніж встановлено
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Проте, ця обставина не
спростовує того факту, що позивач
вийшов на пенсію саме за віком, хоча і
на пільгових умовах.

Слід зазначити, що знижений граничний
вік виходу на пенсію осіб, які
підпадають під дію Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», не є
підставою для висновку про виплату
пенсії позивачу з інших підстав і він є
пенсіонером в розумінні визначення
поняття «пенсіонер», яке наведено у
Законі України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». А тому, на позивача як на
пенсіонера у розумінні норм наведеного
Закону поширюються положення ч. 4 ст. 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
протиправність вимоги від 06 лютого 2014
року №Ф-27-17 та про необхідність їх
скасування. Доводи відповідача про
правомірність даної вимоги з огляду на
те, що позивач не є пенсіонером в
розумінні положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» є необґрунтованими та не
заслуговують на увагу.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про необхідність
задоволення адміністративного позову
та вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та прийняв рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись статтями 41, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Тетіївської
об'єднаної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області - залишити без
задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь в справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з моменту набрання законної сили
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
Мамчур Я.С.

Судді Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.

.

Головуючий суддя
Мамчур Я.С

Судді:
Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.