Справа № 872/7915/13
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2014 рокусправа № 2а-0870/8519/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Ясенової Т.І.

суддів: Головко
О.В. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю „Константа" на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 10 листопада
2011 року у справі № 2а-0870/8519/11 за позовом
Державної податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Константа" про
стягнення коштів за податковим боргом,
-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в
Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя (далі за текстом - ДПІ в
Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя) звернулась до суду з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Константа" (далі за
текстом - ТОВ „Константа"), в якому
просила стягнути з відповідача кошти у
сумі податкового боргу з податку на
доходи фізичних осіб у сумі 357004,25 грн. з
рахунків платника податків ТОВ
„Константа? у банках, обслуговуючого
такого платника податків.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 10 листопада
2011 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ТОВ „Константа" кошти за
податковим боргом з податку на доходи
фізичних осіб у розмірі 357004, 25 грн.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин справи, що
призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову.

На підстав ч.1 ст.196 КАС України, п.2 ч.1
ст.197 КАС України справа розглядається
в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла
наступних висновків.

Судом встановлено, що у відповідача
існує заборгованість перед бюджетом з
податку на доходи фізичних осіб у
розмірі 357004,25 грн.

Даний податковий борг виник на
підставі поданих відповідачем до
органів податкової служби податкових
декларацій з податку на доходи
фізичних осіб:

-№ від 17 березня 2011 року (за
січень 2011 року), згідно якої
підприємством самостійно були
визначені податкові зобовязання у сумі
355622,66 грн.;

-№ від 18 березня 2011 року (за лютий
2011 року), згідно якої підприємством
самостійно були визначені податкові
зобовязання у сумі 1317,31 грн.;

-№ від 20 квітня 2011 року (за
березень 2011 року), відповідно до якої
підприємством самостійно були
визначені розрахунки у зв'язку з
виправленням помилки (якою збільшено
суму, яка підлягала перерахуванню до
бюджету) у сумі 62,17 грн. та нараховано
штрафних санкцій, які нараховані
податковим агентом самостійно у звязку
з виправленням помилки у розмірі 3,11
грн.

Крім того, в матеріалах справи
міститься корінець податкової вимоги
форми „Ю? № 368 від 01 квітня 2011 року. Дана
податкова вимога виставлена ТОВ
„Константа?, у якій загальна сума
податкового боргу платника податків за
узгодженим грошовим зобовязанням
станом на 01 квітня 2011 року становить
356939,97 грн.

Дану податкову вимогу направлено
відповідачу 12 квітня 2011 року та
отримано уповноваженою особою 14 квітня
2011 року.

Пунктом 46.1 ст. 46 Податкового кодексу
України визначено, що податкова
декларація, розрахунок (далі -
податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобовязання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку. Податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків
(п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу).

У відповідності до п. п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України грошове
зобов'язання платника податків - це
сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, а
також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу
України, платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Згідно пп. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу
України податкова вимога надсилається
не раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання.

У відповідності до пп. 95.1 - 95.3 ст. 95
Податкового кодексу України, орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Суд не приймає до уваги посилання
відповідача на ухвалу Господарського
суду Запорізької області від 12.08.2010
року у справі №19/157/10, якою було
порушено провадження у справі про
банкрутство ТОВ „Константа? з
одночасним введенням мораторію на
задоволення вимог кредиторів, та
вимоги статті 12 Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом?,
як на підставу для відмови в
задоволенні позову, з огляду на
наступне.

Введення мораторію на задоволення
вимог кредиторів не забороняє
контролюючим органам нараховувати як
поточні податкові зобов'язання та
штрафні (фінансові) санкції за ними, так
і податкові зобов'язання, які виникли
до, а виявлені після порушення
провадження у справі банкрутство
платника податку, а також штрафи за їх
невиконання.

Таким чином, оскільки мораторій не
зупиняє виконання боржником грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), які виникли після введення
мораторію, то, відповідно, і не припиняє
заходів, спрямованих на їх
забезпечення.

Невиконання таких зобов'язань є
правопорушенням. Отже, нарахування
санкцій, застосування заходів
забезпечення за невиконання згаданих
зобов'язань та примусове стягнення на
підставі виконавчих документів коштів
на виконання таких грошових
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), а також
штрафних санкцій ґрунтується на
законі.

Враховуючи те, що строк виконання
податкових зобов'язань виник після
порушення у справі про банкрутство, дія
мораторію на виконання цих зобов'язань
не поширюється.

Нарахування неустойки (штрафу, пені),
процентів та інших економічних санкцій
з усіх видів заборгованості за
зобов'язаннями, строк виконання яких
настав після порушення справи про
банкрутство та введення мораторію,
припиняється згідно з ч. 1 ст.23 Закону
України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" лише з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Враховуючи, що за ТОВ „Константа"
обліковується сума боргу на загальну
суму 357004,25 грн., яка підприємством не
сплачена, що підтверджується
податковими деклараціями з податку на
доходи фізичних осіб, роздруківкою
облікової картки відповідача, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позову.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції вірно встановлено обставини
справи та правильно застосовано до
спірних правовідносин норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують. Підстави для скасування
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Керуючись ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Константа" - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 10 листопада
2011 року у справі № 2а-0870/8519/11 - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій,
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров