Справа № 806/2319/14
Суддя: Ракалович Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

806/2319/14

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року Житомир справа № 806/2319/14

категорія 5.2.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ракаловича В.М.,

при секретарі Степанові П.В.,

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЕ-Сервіс" до Житомирської митниці Міндоходів про визнання рішень та карток відмови в митному оформленні протиправними і їх скасування.,

встановив:

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначав, що у відповідача були в наявності всі документи, необхідні для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, а тому твердження відповідача з приводу недостатності та неналежності таких документів є необґрунтованими.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і просила їх задовольнити.

Представник Житомирської митниці Міндоходів у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і просив у їх задоволенні відмовити. Надав письмові заперечення проти позову, за змістом яких, вважає оскаржувані рішення і картки відмови такими, що відповідають вимогам чинного законодавства. Пояснив, що органом доходів і зборів обґрунтовано використаний резервний метод визначення митної вартості товарів, зважаючи на ненадання декларантом належних документів у її підтвердження.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав.

Встановлено, що для митного оформлення і митного контролю товарів, що переміщуються через митний кордон України, позивач подав до Житомирської митниці (м/п "Житомир - Центральний" ) в електронному вигляді митну декларацію (МД-2) №101060000/2014/000703, в якій задекларував товар - мийні засоби та засоби для чищення, розфасовані для роздрібної торгівлі.

До декларації позивачем також були додані наступні документи:

- контракт № 02/2012 від 20.08.2012р;

-Доповнення-додаток б/н до контракту від 15.01.2014р.;

-Рахунок-фактура FAEP000001/2014 від 15.01.2014р.;

- експортна ВМД;

- сертифікат походження;

-CMR;

- рахунок за транспортно-експедиційні послуги та довідка про вартість перевезення;

- попередня декларація;

- характеристики товару;

- платіжне доручення № 1 від 16.01.2014р. про оплату імпортованого товару згідно рахунку-фактури;

- декларація митної вартості товарів форми ДМВ-1 від 22.01.2014р. із заявленою декларантом митною вартістю за основним методом митної вартості.

По кожній партії товару згідно п. 6.1. контракту № 02/2012 від 20.08.2012р. та п. 6.1. контракту № 01/2012 від 20.08.2012р. позивач здійснював попередню оплату продавцю в сумі, що зазначена в рахунку-фактурі. Платіжні доручення про переказ коштів - фактичну сплачену ціну, надавалися декларантом до кожної митної декларації. При розрахунку митної вартості в кожній ДМВ-1 декларант декларував митну вартість з додаванням транспортних витрат, які поніс покупець до місяця ввезення товару в Україну. Тобто, митна вартість декларантом правомірно розрахована за основним методом митної вартості та відповідно до положень Митного кодексу України.

Проте, митний орган, не визнаючи задекларовану декларантом митну вартість товару за основним методом, у кожному окремому випадку електронним повідомленням (відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631), зазначав про необхідність надання декларантом додаткових документів:

Так, позивачем 29.01.2014 року , 03.02.2014 року та 27.02.2014 року були надані митні декларації для митного оформлення товару «мийні засоби та засоби для чищення», код УКТЗЕД 34022090, що надійшов Товариству з обмеженою відповідальністю «ІЕ-Сервіс» (далі Позивач) по контракту № 02/2012 від 20.08.2012 року, який укладений між GLOBAL POLLENA S.A. (Польща) та ТОВ «ІЕ-Сервіс» (Україна) на поставку товарів особистої гігієни, побутової хімії, косметичних засобів. Відповідно до пункту 3.3. Контракту ціна товару складена на умовах поставки FCA.

Для митного оформлення товару «мийні засоби та засоби для чищення», згідно переліку частини 2 статті 53 МКУ, декларантом були подані до митного органу наступні документи:

29.01.2014р.

- митна декларація;

- контракт № 02/2012 від 20.08.2012р;

-Рахунок-фактура FAEP000002/2014 від 21.01.2014р.;

- експортна ВМД;

- сертифікат походження;

-CMR;

- попередня декларація;

- рахунок за транспортно-експедиційні послуги та довідка про вартість перевезення;

- характеристика товару;

- платіжне доручення № 2 від 24.01.2014р. про оплату імпортованого товару згідно рахунку-фактури

- декларація митної вартості товарів форми ДМВ-1 від 29.01.2014р. із заявленою декларантом митною вартістю за основним методом митної вартості.

03.02.2013р.:

- митна декларація;

- контракт № 02/2012 від 20.08.2012р;

-Рахунок-фактура FAEP000004/2014 від 27.01.2014р.;

- експортна ВМД;

- сертифікат походження;

-CMR;

- рахунок за транспортно-експедиційні послуги та довідка про вартість перевезення;

- попередня декларація;

- характеристика товару;

- платіжне доручення № 3 від 28.01.2014р. про оплату імпортованого товару згідно рахунку-фактури.

- декларація митної вартості товарів форми ДМВ-1 від 03.02.2014р. із заявленою декларантом митною вартістю за основним методом митної вартості.

27.02.2014р.:

- митна декларація;

- контракт № 02/2012 від 20.08.2012р;

-Рахунок-фактура FAEP000005/2014 від 12.02.2014р.;

- експортна ВМД;

- сертифікат походження;

-CMR;

- попередня декларація;

- рахунок за транспортно-експедиційні послуги та довідка про вартість перевезення;

- характеристика товару;

- платіжне доручення № 6 від 13.02.2014р. про оплату імпортованого товару згідно рахунку-фактури.

- декларація митної вартості товарів форми ДМВ-1 від 27.02.2014р. із заявленою декларантом митною вартістю за основним методом митної вартості.

04.02.2014р.

- митна декларація;

- контракт № 01/2012 від 20.08.2012р;

-Рахунок-фактура 90000674 від 30.01.2014р.;

- експортна ВМД;

- сертифікат походження;

-CMR;

- попередня декларація;

- рахунок за транспортно-експедиційні послуги та довідка про вартість перевезення;

- характеристика товару;

- платіжне доручення № 5 від 30.01.2014р. про оплату імпортованого товару згідно рахунку-фактури.

- декларація митної вартості товарів форми ДМВ-1 від 04.02.2014р. із заявленою декларантом митною вартістю за основним методом митної вартості.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів від 22.01.2014 р. №101060000/2014/300027/2 та картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів через митний кордон України , в митному оформленні товару відмовлено через те, що митна декларація не може бути оформлена, оскільки декларантом заявлена митна вартість товару №1.2,4 не підтверджена документально, на письмову вимогу органу доходів і зборів не надано додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість, саме: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством чим порушено вимоги ст.ст. 52,53 Митного кодексу України.

30.01.2014 року Житомирська митниця на підставі картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні пропуску товарів транспортних засобів через митний кордон України № 101060000/2014/000059 прийняла рішення № 101060000/2014/300049/2 про коригування митної вартості товарів.

Як вбачається з даного рішення, митний орган дійшов висновку, що митна вартість товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються (вартість операції) оскільки у митного органу наявна інформація щодо митної вартості товарів раніше визначених) митними органами, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості декларантом, неподання ж декларантом додаткових документів на письмову вимогу митного органу для підтвердження вартості стало підставою для застосування резервного методу.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний, оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. Митна вартість визначена за резервним методом визначення митної вартості відповідно до рішень коригування митної вартості від 25.12.2013 року №101060000/2013/021865, 101060000/2013/021754 від 24.12.2013 року.

Було запропоновано декларанту за власним бажанням надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товару.

На запит в електронному повідомленні митного органу від 03.02.2014р., декларант додаткові документи не надав.

Як вбачається з даного рішення , митний орган дійшов висновку, що митна вартість товарів також не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються (вартість операції) оскільки у митного органу наявна інформація щодо митної вартості товарів раніше визначених ) митними органами, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості декларантом, неподання ж декларантом додаткових документів на письмову вимогу митного органу для підтвердження вартості стало підставою для застосування резервного методу.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний, оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. Митна вартість визначена за резервним методом визначення митної вартості відповідно до рішень

Вказаним рішення митну вартість оцінюваного товару завищено на 273%.

Було запропоновано декларанту за власним бажанням надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товару.

На запит в електронному повідомленні митного органу від 03.02.2014р., декларант додаткові документи не надав.

27.02.2014 року рішенням Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів в №101060000/2014/300140/2 та картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів через митний кордон України № 101060000/2014/300140/2, в митному оформленні товару відмовлено через те, що митна декларація не може бути оформлена, оскільки декларантом заявлена митна вартість товару №1.2,4 не підтверджена документально, на письмову вимогу органу доходів і зборів не надано додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість, саме: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством чим порушено вимоги ст.ст. 52,53 Митного кодексу України.

Вказаним рішенням митну вартість визначено за резервним методом її визначення відповідно до рішень № 101060000/2014/020634 від 04.12.2013 року.

Суд не погоджується з висновками суб'єкта владних повноважень з огляду на наступне.

Відповідно до статті 49 Кодексу встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2 статті 52 МК України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно із частинами 1, 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 Кодексу, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Судом встановлено, що зазначені вимоги чинного законодавства позивачем при переміщенні зазначених товарів через митний кордон України виконані в повному обсязі.

Частиною 4 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з частиною 1 статті 54 Кодексу, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Тобто, орган доходів і зборів має повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності визначення митної вартості товару, однак, такі повноваження мають бути реалізовані лише за наявності обґрунтованих підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем. Крім того, застосувавши замість визначеного позивачем основного методу другорядний резервний метод визначення митної вартості товару, відповідач не надав доказів неможливості застосування наступних після основного методів визначення митної вартості товарів.

Витребування митним органом переліку документів, без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, є необґрунтованим.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України, судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЕ - Сервіс" у вигляді судового збору в сумі 737,47 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок державного бюджету.

Керуючись ст.ст.2,86,94,158-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 101060000/2014/300049/2 від 30.01.2014 року та картку відмови у митному оформленні товару № 101060000/2014/000059.

Відшкодувати з державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЕ -Сервіс" 737,47 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя В.М. Ракалович

Повний текст постанови виготовлено: 24 червня 2014 р.