Справа № 808/8916/13-а
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2014 рокусправа № 808/8916/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Нагорної Л.М.

суддів: Мельника
В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Федосєєвої Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Український
графіт"

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 16 січня 2014
року у справі № 808/8916/13-а за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя до Публічного акціонерного
товариства "Український графіт", про
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгової пенсії, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2013 року Управління
пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя звернулося до
адміністративного суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Український графіт», в якому просило,
з урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог, стягнути суми
заборгованості з фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пункту «а»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» на загальну суму 109504,00
грн. (а.с.2-6, 93-95)

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 16 січня 2014
року позов Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Запоріжжя задоволено. Стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
«Український графіт» заборгованість у
розмірі 109504,00 грн. по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій за віком, призначених
на пільгових умовах відповідно до
пункту «а» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя.

Мотивуючи судове рішення, суд першої
інстанції вказав на те, що колишнім
працівникам відповідача ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13 призначена та
виплачується пенсія за віком на
пільгових умовах відповідно до п. «а»
ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» за Списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України, на
підставі уточнюючих довідок, виданих
Публічним акціонерним товариством
«Український графіт». З огляду на те, що
пунктом 6.8 Інструкції передбачено, що
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, а
відповідач за період з липня 2013 року по
листопад 2013 року не відшкодовував суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсії, призначеної на
пільгових умовах і не вносив на
рахунки позивача зазначені суми,
стягненню з відповідача підлягає сума
у розмірі 109504,00 грн.(а.с.134-135)

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Публічне акціонерне
товариство «Український графіт»,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
подало до суду апеляційну скаргу,
відповідно до якої просило постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 16 січня 2014
року скасувати в частині стягнення 25
322,99 грн. та прийняти нову постанову, у
якій у задоволенні позовних вимог
Позивача в цій частині відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказували на те, що Позивачем при
подання заяви про збільшення позовних
вимог було змінено предмет та підставу
позову, разом з тим в такому випадку,
відповідно до приписів ст. 51 КАС
України, УПФУ в Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя повинно було
звернутися до суду з іншим
адміністративним позовом. Суд першої
інстанції дійшов неправильного
висновку про те, що разом з основним
розміром пенсії підприємство
зобов'язано відшкодувати доплати за
пенсії за понаднормативний стаж. До
того ж, судом не було прийнято до уваги,
що Позивачем не було надано жодних
доказів на підтвердження факту
понесення ним витрат на виплату та
доставку пенсій щодо заявленої у
позові суми та правомірність
нарахування зазначених у розрахункам
сум пенсій. (а.с.141-145)

Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя надало до суду заперечення
на апеляційну скаргу, в яких вказали на
те, що рішення суду першої інстанції є
законними та обґрунтованим та,
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», доплата за
понаднормативний стаж фінансується за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України, а тому підлягає відшкодуванню.
Вважають, що відсоток відшкодування
відповідачем витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій ними
визначено вірно та у відповідності до
чинного законодавства. Відносно
посилань відповідача на протиправну
зміну Позивачем предмета та підстав
позову зазначили, що вони є
безпідставними оскільки відповідно до
ч.1 ст. 51 КАС України вони мало право в
будь-який час до закінчення судового
розгляду збільшити або зменшити розмір
позовних вимог. Просили розглядати
справу без їх участі. (а.с.156-160)

Сторони в судове засідання не
з'явились, були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи, тому, у відповідності
до положення ст. 41 КАС України,
фіксування судового процесу не
здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення в межах апеляційної
скарги.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при винесенні постанови в
оскаржуваній частині, знаходить
апеляційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
колишнім працівникам Публічного
акціонерного товариства «Український
графіт» ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15 призначено пенсії на
пільгових умовах за Списком № 1 та
розпорядження щодо їх призначення не
скасовувались, рішень про зупинення
виплат пенсій не приймалось.

Публічне акціонерне товариство
«Український графіт» є платником збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування відповідно до Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування», а
також платником страхових внесків
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІV (далі -
Закон №1058-IV) та зареєстрований в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя і як платник страхових
внесків, що відповідачем не
заперечується.

Управління належним чином направляло
Відповідачу повідомлення про суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгової пенсії за період з
липня 2013 року по жовтень 2013 року на
загальну суму 89177,76 грн. (а.с.9-24)

Позивачем було збільшено розмір
позовних вимог по вищевказаних
пенсіонерах щодо відшкодування
Відповідачем фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком № 1 за листопад 2013 року у
розмірі 20326, 24 грн. та надало до суду
докази належного повідомлення ПАТ
«Український графіт» про необхідність
сплати вказаних сум. (а.с.98-100)

Задовольняючи позовні вимоги
Управління, суд першої інстанції
виходив з того, що оскільки пунктом 6.8
Інструкції передбачено, що
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, а
відповідач за період з липня 2013 року по
листопад 2013 року, не відшкодовував і не
вніс на рахунки позивача суму у розмірі
109504,00 грн., тому вона підлягає стягненню
з відповідача у судовому порядку.

Постанова Запорізького окружного
адміністративного суду від 16 січня 2014
року в частині стягнення з ПАТ
«Український графіт» на користь
Управління пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя заборгованості в сумі 84181,01
грн. сторонами не оскаржувалась та
судом апеляційної інстанції не
переглядається.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
наявності підстав для задоволення і
цієї частини вимог, виходячи із
наступного.

Порядок відшкодування підприємствами
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
визначений розділом 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої
у Міністерстві юстиції України 16.01.2004
за № 64/8663 (далі - Інструкція).

Згідно з п. 6.1 Інструкції відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до частини 2 «Прикінцевих
положень» Закону № 1058-IV в таких
розмірах: для платників, зазначених у
підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції,
- 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій працівникам,
зайнятим повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах у 2013 році.

Пунктом 6.10 Інструкції визначено, що у
разі призначення пенсій на пільгових
умовах особам, які мають необхідний
стаж роботи не за місцем призначення
цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за
місцем призначення пенсії надсилає
повідомлення згідно з додатками,
зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції
для зазначених підприємств, у двох
примірниках через орган Пенсійного
фонду за місцезнаходженням цього
підприємства.

Відшкодування сум фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, у
таких випадках здійснюється
підприємством на рахунки органу
Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Пунктом 6.8 Інструкції передбачено, що
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Відповідачем положення вищевказаних
правових норм не дотримано за листопад
2013 року Публічним акціонерним
товариством «Український графіт» не
проводилось відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій своїм працівникам, а
тому вони підлягають стягненню у
судовому порядку.

Відносно посилань заявника
апеляційної скарги на невірний
висновок суду першої інстанції про те,
що разом з основним розміром пенсії
підприємство зобов'язано відшкодувати
доплати за пенсії за понаднормативний
стаж, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із п.6.6 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої Постановою
Пенсійного фонду № 21-1 від 19.12.2003 р.,
додаткові пенсії, витрати на виплату
підвищеного розміру пенсії відповідно
до статті 8 Закону України «Про
підвищення престижності шахтарської
праці», доплати, надбавки та
підвищення, призначені відповідно до
законодавства України, які
виплачуються за рахунок інших джерел,
ніж кошти Пенсійного фонду України не
включаються до розміру фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, що підлягають
відшкодуванню.

Отже, вказаною нормою право визначено
витрати, які не підлягають
відшкодуванню підприємствами.

Підвищення пенсій за понаднормативний
стаж врегульовано ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». Оскільки така
доплата встановлена Законом №1058 та
фінансується за рахунок коштів
Пенсійного фонду України, то
підприємства мають обов'язок
відшкодувати такі витрати разом з
основним розміром пенсії.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку щодо
стягнення з ПАТ «Український графіт»
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пункту «а» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», зокрема в
оскаржуваній сумі 25322,99 грн.

Щодо посилань заявника апеляційної
скарги на протиправне прийняття судом
першої інстанції заяви про збільшення
позовних вимог, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 51 КАС України, крім
прав та обов'язків, визначених у статті
49 цього Кодексу, позивач має право в
будь-який час до закінчення судового
розгляду збільшити або зменшити розмір
позовних вимог або відмовитися від
адміністративного позову. Позивач має
право відмовитися від
адміністративного позову у суді
апеляційної чи касаційної інстанції до
закінчення відповідно апеляційного чи
касаційного розгляду. Позивач має
право до початку судового розгляду
справи по суті змінити предмет або
підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, при
поданні заяви про збільшення позовних
вимог первісні вимоги, тобто, предмет
спору, з яким Позивач звернувся до
Відповідача, не змінилися, як не
змінилися і обставини, за яких було
подано адміністративний позов,
позивачем лише було збільшено період,
за який необхідно стягнути з
підприємства заборгованість, що в
повній мірі відповідає приписам КАС
України.

Доводи апеляційної скарги зазначених
висновків та правову позицію суду
першої інстанції не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судом
першої інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права чи порушено норми
процесуального права.

В межах доводів апеляційної скарги
підстави для зміни або скасування
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, 205,206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Український
графіт» - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 16 січня 2014
року у справі № 808/8916/13-а - залишити без
змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України,
в порядку та у строки, передбачені
статтею 212 КАС України.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко