Справа № 813/1695/14
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 813/1695/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючої судді Крутько О.В.,
з участю секретаря судового засідання
представника позивача ОСОБА_1,
представника третьої особи 1
розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу
до Головного управління
Держземагентства у Львівській області,
треті особи: Годовицько-Басівська
сільська рада Пустомитівського району
Львівської області, Пустомитівська
районна державна адміністрація
Прокуратура Пустомитівського району
про визнання протиправними дій,
визнання протиправним та скасування
рішення.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась з позовом до
Головного управління Держземагентства
у Львівській області, треті особи:
Годовицько-Басівська сільська рада
Пустомитівського району Львівської
області, Пустомитівська районна
державна адміністрація Львівської
області, Прокуратура Пустомитівського
району Львівської області, у якому
просила визнати протиправними дії,
визнати протиправним та скасувати
рішення Головного управління
Держземагентства у Львівській області
щодо відмови ОСОБА_3 у наданні дозволу
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
площею 0,15 га для ведення особистого
селянського господарства на території
Годовицько-Басівської сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області, викладене у листі №01-16/4-5314 від
03.09.2013 року; зобов'язати Головне
управління Держземагенства у
Львівській області видати наказ про
надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,15 га для
ведення особистого селянського
господарства на території
Годовицько-Басівської сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області згідно раніше поданого
клопотання.

В обґрунтування позовних вимог позивач
покликається на те, що відмова
відповідача у наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
ведення особистого селянського
господарства площею 0,15 га на території
Годовицько-Басівської сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області, оформлена листом №01-16/4-5314 від
03.09.2013 року, є протиправною, оскільки
відсутні підстави відмови, передбачені
законодавством, а розпорядження, яким
мотивовано згадану відмову, скасовано
у судовому порядку.

Представник позивача позовні вимоги
уточнила з врахуванням того, що
Головним управлінням Держземагенства
у Львівській області 24.03.2014 р. було
видано наказ, яким надано дозвіл ОСОБА_3
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
власність, розташованої на території
Годовицько-Басівської сільської ради
(за межами населених пунктів)
Пустомитівського району, просила п.2
позову не розглядати.

Відповідач заперечень на позов суду не
надав, явку уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення, яке знаходиться в
матеріалах справи.

Представник третьої особи
Годовицько-Басівської сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві.

Треті особи - Пустомитівська районна
державна адміністрація Львівської
області та Прокуратура
Пустомитівського району Львівської
області явку уповноважених
представників в судове засідання не
забезпечили, належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача та
представника третьої особи 1, оцінивши
докази, суд виходив з наступного.

12 серпня 2013 року позивач звернулася до
Головного управління Держземагенства
у Львівській області з клопотанням про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність орієнтовною площею
0,15 га для ведення особистого
селянського господарства за рахунок
категорії земель згідно КВЦП з землі
сільськогосподарського призначення,
яка розташована за адресою
Годовицько-Басівської сільської ради
за межами населеного пункту.

Головним управлінням Держземагенства
у Львівській області надано відповідь
у формі листа від 03 вересня 2013 року за
№01-16/4-5314 згідно якого позивачу
відмовлено у наданні дозволу на
розробку проекту землеустрою про
надання у власність земельної ділянки
на території Годовицько-Басівської
сільської ради Пустомитівського
району Львівської області за межами
населеного пункту у зв'язку з тим, що
розпорядженням Пустомитівської
районної державної адміністрації від 02
березня 2010 року № 124 «Про надання
дозволу на розробку проекту відведення
земельних ділянок у власність для
ведення особистого селянського
господарства на території
Годовицько-Басівської сільської ради
за межами населеного пункту» надано
дозвіл громадянам на розробку проекту
відведення земельних ділянок у
власність для ведення особистого
селянського господарства на території
Годовицько-Басівської сільської ради
за межами населеного пункту. Зазначено,
що на час розгляду клопотання позивача,
розпорядження голови Пустомитівської
райдержадміністрації №124 від 02.03.2010
року було чинним та стосувалось тієї
самої ділянки про яку йдеться в
клопотанні.

Приймаючи рішення, суд виходив з
наступного.

Згідно з ст. 22 Земельного кодексу
України (надалі- ЗК України), землями
сільськогосподарського призначення
визнаються землі, надані для
виробництва сільськогосподарської
продукції, здійснення
сільськогосподарської
науково-дослідної та навчальної
діяльності, розміщення відповідної
виробничої інфраструктури, у тому
числі інфраструктури оптових ринків
сільськогосподарської продукції, або
призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського
призначення належать: а)
сільськогосподарські угіддя (рілля,
багаторічні насадження, сіножаті,
пасовища та перелоги); б)
несільськогосподарські угіддя
(господарські шляхи і прогони,
полезахисні лісові смуги та інші
захисні насадження, крім тих, що
віднесені до земель
лісогосподарського призначення, землі
під господарськими будівлями і
дворами, землі під інфраструктурою
оптових ринків сільськогосподарської
продукції, землі тимчасової
консервації тощо).

Землі сільськогосподарського
призначення передаються у власність та
надаються у користування: а) громадянам
- для ведення особистого селянського
господарства, садівництва,
городництва, сінокосіння та випасання
худоби, ведення товарного
сільськогосподарського виробництва; б)
сільськогосподарським підприємствам -
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва; в)
сільськогосподарським
науково-дослідним установам та
навчальним закладам, сільським
професійно-технічним училищам та
загальноосвітнім школам - для
дослідних і навчальних цілей,
пропаганди передового досвіду ведення
сільського господарства; г)
несільськогосподарським
підприємствам, установам та
організаціям, релігійним організаціям
і об'єднанням громадян - для ведення
підсобного сільського господарства; ґ)
оптовим ринкам сільськогосподарської
продукції - для розміщення власної
інфраструктури.

Земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
використовуються відповідно до
розроблених та затверджених в
установленому порядку проектів
землеустрою, що забезпечують
еколого-економічне обґрунтування
сівозміни та впорядкування угідь і
передбачають заходи з охорони земель.
Землі сільськогосподарського
призначення не можуть передаватись у
власність іноземцям, особам без
громадянства, іноземним юридичним
особам та іноземним державам.

Абзацом першим частини сьомої статті 118
ЗК України, в редакції чинній на час
звернення позивача зі згаданим
клопотанням, передбачено, що
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Дана норма містить вичерпний перелік
підстав для відмови у наданні дозволу
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки.

Відмова Головного управління
Держземагенства у Львівській області у
наданні ОСОБА_3 дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, яка викладена у
листі від 03 вересня 2013 року за №01-16/4-5314,
ґрунтується на тому, що Розпорядженням
голови Пустомитівської
райдержадміністрації №124 від 02.03.2010
року надано дозвіл громадянам на
розробку проекту відведення земельних
ділянок у власність, згідно із
додатком, для ведення особистого
селянського господарства на території
Годовицько-Басівської сільської ради
за межами населеного пункту.

Однак, стаття 118 Земельного кодексу
України не передбачає такої підстави
для відмови у наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

Відповідач не обґрунтував, якою нормою
чинного законодавства керувалось
Головне управління Держземагенства у
Львівській області при наданні 03.09.2013 р.
ОСОБА_3 відмови у наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

Стаття 71 Кодексу адміністративного
судочинства передбачає, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Позовні вимоги є обґрунтованими, тому
підлягають задоволенню.

Отже, позов слід задоволити повністю.
Визнати протиправною відмову
Головного управління Держземагентства
у Львівській області у наданні ОСОБА_3
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,15 га для ведення
особистого селянського господарства
на території Годовицько-Басівської
сільської ради Пустомитівського
району Львівської області, викладену у
листі від 03.09.2013 року №01-16/4-5314. Стягнути
з Державного бюджету України на
користь ОСОБА_3 73,08 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 69-71, 86, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити повністю.

Визнати протиправною відмову
Головного управління Держземагентства
у Львівській області у наданні ОСОБА_3
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,15 га для ведення
особистого селянського господарства
на території Годовицько-Басівської
сільської ради Пустомитівського
району Львівської області, викладену у
листі від 03.09.2013 року за №01-16/4-5314.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 73,08 грн. судового
збору.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 КАС
України.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Крутько О.В.

Повний текст постанови
виготовлений та підписаний 02.07.2014 року.