Справа № 2а-8280/11/0308
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 червня 2014 року Справа № 146261/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Департаменту соціальної
політики Луцької міської ради на
постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 1 вересня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Департаменту соціальної політики
Луцької міської ради про зобов'язання
нарахувати і виплатити допомогу на
оздоровлення, -

В С Т А Н О В И В:

25.07.2011 року позивач - ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до Департаменту
соціальної політики Луцької міської
ради, в якому просить визнати
незаконними дії відповідача в частині
невиплати йому в передбаченому Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
розмірі щорічної допомоги на
оздоровлення; зобов'язати відповідача
виплатити йому щорічну допомогу на
оздоровлення за 2011 рік у розмірі 4
мінімальних заробітних плат, з
урахуванням виплачених сум.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 1 вересня
2011 року позов задоволено. Визнано
протиправними дії Департаменту
соціальної політики Луцької міської
ради щодо нарахування та виплати
ОСОБА_1 щорічної допомоги на
оздоровлення відповідно до вимог ст. 48
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2011 рік. Зобов'язано
Департамент соціальної політики
Луцької міської ради провести виплату
ОСОБА_1 щорічної допомоги на
оздоровлення відповідно до вимог ст. 48
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2011 рік виходячи з
чотирьох мінімальних заробітних плат,
з урахуванням виплачених сум.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
незаконною та прийнятою з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, відповідач оскаржив її в
апеляційному порядку. У апеляційній
скарзі просить скасувати постанову
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 1 вересня 2011
року та прийняти нову постанову, якою
відмвити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, апелянт зазначає, що позивач
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», розміри
одноразової допомоги на оздоровлення
визначені не в конкретних грошових
розмірах, а виходячи з мінімальних
розмірів заробітної плати. Апелянт
зазначає, що постановою Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005р. №562 «Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», визначено
суми щорічних допомог на оздоровлення
і ця Постанова не суперечить Закону та
видана на його виконання. Кошторисні
призначенння за відповідними статтями
видатків передбачені Законами України
«Про державний бюджет України» і,
зокрема, на 2011 рік, виходячи з розмірів
компенсацій, передбачених
вищевказаною Постановою. На даний
момент зміни до цієї Постанови щодо
розміру щорічної допомоги на
оздоровлення постраждалим громадянам
не вносилися.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що висновки суду
першої інстанції не відповідають
нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Безспірно встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 є
потерпілим від наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС першої категорії,
інвалідом 3-ої групи, що стверджується
відповідним посвідченням, має право на
отримання щорічної допомоги на
оздоровлення відповідно до вимог ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» і перебуває на обліку в
Департаменті соціальної політики
Луцької міської ради.

Відповідно до вимог ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
передбачено виплату щорічної допомоги
на оздоровлення, яка для інвалідів 3-ої
групи складається з чотирьох
мінімальних заробітних плат.

Порядок виплати органами соціального
захисту населення щорічної допомоги на
оздоровлення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначено постановою Кабінету
Міністрів України № 936 від 20.09.2005 року,
згідно з якою призначення громадянам
компенсацій, допомоги певних видів та
надання пільг здійснюється за єдиною
заявою відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 17.08.2002
року № 1146 «Про вдосконалення механізму
надання соціальної допомоги».

Як слідує з відповіді ДСП Луцької МР
від 05.07.2011 року № П-501/060/20-8 позивачу
надано роз'яснення щодо підстав
отримання щорічної допомоги на
оздоровлення за 2011 рік (а.с. 10), проте
ОСОБА_1 із заявою про отримання такої
допомоги до відповідача не звертався.

Таким чином, оскільки при вирішенні
даного публічно-правового спору судом
першої інстанції допущено порушення
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи,
оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нової про
відмову у задоволенні
адміністративного позову.

Керуючись ст. 195, п.3 ч.1 ст.197, п.3 ч.1 ст.198,
п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту
соціальної політики Луцької міської
ради задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 1 вересня
2011 року у справі № 2а-8280/11/0308 скасувати
та прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову ОСОБА_1 до
Департаменту соціальної політики
Луцької міської ради про зобов'язання
нарахувати і виплатити допомогу на
оздоровлення відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженнюне підлягає.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник