Справа № 204/1003/14-а
Суддя: Білик І. А.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/1003/14-а
Провадження № 2-а/204/50/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 квітня 2014 року суддя
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська Білик І.А.,
розглянувши у порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Красногвардійського
району м. Дніпропетровська про
визнання дій неправомірними та
стягнення недоплаченої щорічної
допомоги на оздоровлення учаснику
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС,-

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Красногвардійського
районного суду м.Дніпропетровська з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Красно
гвардійського району
м.Дніпропетровська про визнання дій
неправомірними та стягнення
недоплаченої щорічної допомоги на
оздоровлення учаснику ліквідації
аварії на Чорнобильській АЕС. В
обґрунтування позову зазначив, що він -
ОСОБА_1 є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, віднесений до 1 категорії
(посвідчення НОМЕР_1 від 08.12.1991 року).
Відповідно до ст.. 48 Закону України «Про
статут і соціальний захист громадян
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» щорічна допомога на
оздоровлення для інваліда 2 групи
повинна бути в розмірі 5 (п'яти)
мінімальних заробітних плат. За 2013 рік
я отримав допомогу на оздоровлення
значно меншу від передбаченої, в
розмірі 120 гривень. Управління праці та
соціального захисту населення
Красногвардійської районної у м.
Дніпропетровську Ради мотивує знижену
виплату допомоги на оздоровлення в
розмірі 120 гривень постановою Кабінету
Міністрів України від 12 липня 2005 року
№562 і Законом України від 28.20.2007 року
№107 - VI «Про державний бюджет України на
2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України». Рішенням
Конституційного Суду України від 25.05.2008
року №10 - рп/2008 всі Зміни Закону України
від 28.12.2007 року №107 - VI які передбачали
значне зменшення обсягів гарантій і
компенсацій громадян, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
визнані неконституційними. Рішення
Конституційного Суду України мають
преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дій, положень, що
визнані неконституційними. Відповідно
до ст. 92 Конституції України, права і
свободи людини і громадянина, гарантії
цих прав і свобод визначаються
виключно Законами України. Частиною 3
ст. 22 Конституції України передбачено,
що при прийнятті нових законів або
внесення змін до чинних не
допускається зменшення змісту та
обсягу існуючих прав і свобод. Кабінет
Міністрів України не уповноважений
зменшувати встановлені Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
розміри доплат, пенсій і компенсацій,
зокрема допомоги на оздоровлення.
Виходячи із пріоритету Законів України
над постановами Кабінету Міністрів
України, при визначенні розміру
щорічної допомоги на оздоровлення,
управління праці та соціального
захисту населення повинно було
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виходити саме з розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленою Законом нарахувати та
виплатити відповідну суму на
оздоровлення. Але відповідач,
ігноруючи Закон, яким встановлено
розмір належної мені допомоги на
оздоровлення, допустив порушення моїх
конституційних прав на здоров'я та
належний соціальний захист. Враховуючи
викладене, позивач звертається до суду
з даним позовом і просить визнати
неправомірними дії Управління праці та
соціального захисту населення
Красногвардійської районної у м.
Дніпропетровську Ради по нарахуванню
та виплати щорічної допомоги на
оздоровлення за 2013 рік, у
відповідності до ст. З Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» №4901 - VI від 05 червня 2012
року, зобов'язати Державну
казначейську службу України у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська вчинити дії по
стягненню з управління праці та
соціального захисту населення
Красногвардійської у м.
Дніпропетровську Ради за рахунок
Державного бюджету на його користь
суму щорічної допомоги на оздоровлення
за 2013 рік за відрахуванням виплаченої
суми в розмірі 120 грн., зобов'язати
Управління праці та соціального
захисту населення Красногвардійської
районної у м. Дніпропетровську Ради
нарахувати та виплачувати йому щорічну
допомогу на оздоровлення в
відповідності до вимог ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Ухвалою суду від 18 лютого 2014 року
позивачу поновлений строк звернення до
суду за захистом своїх порушених прав.

30 квітня 2014 року відповідач надав суду
письмові заперечення на позов в яких
просив суд, відмовити ОСОБА_1 у
задоволенні позову у зв'язку із
строками давності, зазначивши, що
позивачу було нараховано та виплачено
15 травня 2013 року , як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії 120 грн.
за 2013 рік, а згідно ст.48 Закону України
від 28.02.1991 р.№796-ХІІ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», щорічна допомога на
оздоровлення виплачується у порядку та
розмірах, встановлених постановами
КМУ.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково з наступних підстав.

Як встановлено, позивач ОСОБА_1 є
особою, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
та стоїть на обліку в Управління праці
та соціального захисту населення
Красногвардійського району м.
Дніпропетровська, що підтверджується
посвідченнями Серія НОМЕР_1 від 08
грудня 1991 року. Згідно посвідчення
серії НОМЕР_2 від 18.02.2002 року, ОСОБА_1 є
інвалідом 2 групи і має право на пільги,
встановлені законодавством України
для ветеранів війни-інвалідів війни.
Позивач є особою, на яку поширюється
дія статті 48 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та отримує пенсію в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Красногвардійського
району м. Дніпропетровська.

10 лютого 2014 року позивач звернувся до
відповідача з заявою щодо перерахунку
щорічної допомоги на оздоровлення.
Згідно відповіді Управління праці та
соціального захисту населення
Красногвардійського району м.
Дніпропетровська від 12 лютого 2014 року
№ 14/42 позивачу роз'яснено, що
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року
"Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" йому було
нараховано та виплачено як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 групи 120 грн. за 2013
рік.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень, та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. За вимогами ст. 22 Конституції
України, при прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 11 КАС
України суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до частини четвертої статті
48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» щорічна допомога на
оздоровлення виплачується учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії у
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат.

Згідно п. 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» № 5515-VI від 06.12.2012 року
установлено, що у 2013 році норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (Відомості Верховної Ради
України, 1992 р., N 13, ст. 178 з наступними
змінами), застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2013 рік.

23.11.2011 року прийнята постанова КМУ № 1210
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
яка набрала чинності 01.01.2012 року. Дана
постанова врегулювала питання, щодо
установлення особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
щомісячної додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю та щодо пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою. Питання
щодо виплати щорічної допомоги на
оздоровлення, що виплачується
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 2 категорії у
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат, у даній постанові не
врегульовано.

Кабінетом Міністрів України на
виконання зазначених норм у 2013 році
нормативно-правових актів, які б
визначали розміри щорічної допомоги на
оздоровлення, прийнято не було. При
цьому, дія статті 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" зупинена чи
змінена не була.

Оскільки ані законами України про
державний бюджет на 2013 рік, ані іншими
законами, не встановлювалось на 2013 рік
інший розмір щорічної допомоги на
оздоровлення, ніж встановлений ст. 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
тому нарахування та виплата
відповідачем позивачу щорічної
допомоги на оздоровлення у розмірі 100
грн. щорічно, у відповідності до
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 562 від 12.07.2005 року "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" - є
незаконним.

Окрім того, відповідно до статті 113
Конституції України Кабінет Міністрів
України у своїй діяльності керується
Конституцією та законами України, а
також указами Президента України та
постановами Верховної Ради України,
прийнятими відповідно до Конституції
та законів України.

В 2005 році Кабінету Міністрів України не
було надано права встановлювати розмір
щорічної допомоги на оздоровлення,
передбаченої ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Отже, Постанова Кабінету Міністрів
України № 562 від 12.07.2005 року, яка істотно
звужує обсяг встановлених
Конституцією та Законами України прав,
застосуванню не підлягає.

Таким чином, враховуючи викладене, а
також виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами, суддя
вважає, що відповідач у 2013 році повинен
був виплатити позивачу щорічну
допомогу на оздоровлення відповідно до
ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", тобто в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат,
встановлених на момент виплати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо
зобов'язання Управління праці та
соціального захисту населення
Красногвардійської районної у місті
Дніпропетровську Ради нараховувати та
виплачувати йому (поточну) щорічну
допомогу на оздоровлення у
відповідності до вимог ст.48 Закону
України « Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
задоволенню не підлягають, оскільки
заявлені передчасно, за відсутності
спору з цього приводу та до порушення
права.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 19, 22, 46 Конституції
України, ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», Законом
України "Про Державний бюджет України
на 2013 рік", ст. ст. 2, 6, 17, 18, 158-163, 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Красногвардійського
району м. Дніпропетровська про
визнання дій неправомірними та
стягнення недоплаченої щорічної
допомоги на оздоровлення учаснику
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС- задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Красно- гвардійського району м.
Дніпропетровську щодо нарахування та
виплати у 2013 році ОСОБА_1 допомоги на
оздоровлення у розмірі меншому, ніж
встановлено статтею 48 Закону України «
Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Красногвардійського району м.
Дніпропетровська здійснити на користь
ОСОБА_1 нарахування та виплату
одноразової щорічної допомоги на
оздоровлення за 2013 рік, в розмірі 5
мінімальних заробітних плат,
відповідно до вимог ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з урахуванням вже фактично сплачених
сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги у десятиденний
строк з дня отримання її копії. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя

І.А. Білик