Справа № 805/6026/14
Суддя: Ткаченко Т.С.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2014 р.
Справа № 805/6026/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардейської
дивізії, 17

Донецькій окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Ткаченко Т.С., розглянувши у порядку
письмового провадження справу за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Маріупольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання податкової
консультації недійсною та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- ФОП ОСОБА_1, позивач) звернулася до
Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Маріупольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області (далі - Макіївська ОДПІ,
відповідач) про визнання податкової
консультації недійсною та зобов'язання
вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач не погоджується з викладеним у
листі Маріупольської ОДПІ від 20.01.2014
року № 811/05/19-11-012, спрямованому на
адресу позивача на його письмовий
запит від 08.01.2014 року стосовно надання
податкового роз'яснення щодо
застосування норм статті 44.5
Податкового кодексу України, вважає
надане відповідачем роз'яснення таким,
що суперечить сутті надання податкової
консультації, що передбачена
податковим законодавством. У зв'язку з
цим, позивач у судовому порядку
просить: визнати недійсною податкову
консультацію та зобов'язати
відповідача надати позивачеві
податкову консультацію стосовно
практичного застосування норм ст. 44.5
Податкового кодексу України.

У судове засідання позивач не з'явилася
з невідомих суду причин, подавши, при
цьому, 03.06.2014 року через відділ
діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду заяву про
розгляд справи за її відсутністю.

Відповідачем позовні вимоги не
визнані, в матеріалах справи наявні
заперечення на позов, в яких зазначено
про безпідставність заявлених
позовних вимог. Заперечення
обґрунтовані тим, що позивачу надана
вичерпна відповідь на поставлене
питання, яке стосувалося порядку
відновлення первинних документів, які
втрачені у результаті крадіжки, а тому
відповідач просить відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідач у запереченні до позову
також просив розглянути справу без
участі представника Маріупольської
ОДПІ.

Приймаючи до уваги положення ч. 4 ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України та ч. 1 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якою адміністративна
справа має бути розглянута і вирішена
протягом розумного строку, але не
більше місяця з дня відкриття
провадження у справі, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, а також ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження на підставі наявних в ній
доказів.

З'ясовуючи чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються, а також чи є інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, суд встановив наступне.

ОСОБА_1, зареєстрована як фізична
особа-підприємець 21.09.2007 року за № 2 017184, Місцезнаходження реєстраційної
справи - Реєстраційна служба
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області;
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце
проживання: 87503, АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 03.01.2014
року письмово звернулася до
Маріупольської ОДПІ з метою отримання
податкової консультації стосовно
застосування норм статті 44.5
Податкового кодексу України, а саме:
просила надати роз'яснення порядку
відновлення первинних документів які
втрачені в результаті крадіжки: книги
обліку розрахункових операцій,
контрольно-касові ленти, книга обліку
доходів та витрат, книга, в який
здійснювався позиційний облік товарів
та їх собівартість, накладні на
отриманий товар, квитанції про оплату
придбаного товару.

Маріупольською ОДПІ було надано ФОП
ОСОБА_1 відповідь листом від 20.01.2014 року
№ 811/05/19-11-012 «Щодо надання відповіді»
(надалі - лист від 20.01.2014 року)

У зазначеному листі від 20.01.2014 року
відповідачем роз'яснено, що ФОП ОСОБА_1
перебуває на обліку в
Орджонікідзевському відділенні
Маріупольської ОДПІ на загальній
системі оподаткування, тому
оподаткування доходів здійснюється на
підставі ст. 177 Податкового кодексу
України (далі - ПКУ).

Отже згідно з вимогами цієї статті
об'єктом оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та негрошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної
особи-підприємця (п. 177.2 ПКУ).

До переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом III цього Кодексу (п. 177.4 ПКУ).

Фізичні особи - підприємці зобов'язані
вести Книгу обліку доходів і витрат та
мати підтверджуючі документи щодо
походження товару (п. 177.10 ПКУ).

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу
України для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Пунктом 44.3 статті 44 Податкового
кодексу України визначено, що платники
податків зобов'язані забезпечити
зберігання документів, визначених у
пункті 44.1 цієї статті, а також
документів, пов'язаних із виконанням
вимог законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, не менш як 1095 днів з
дня подання податкової звітності, для
складення якої використовуються
зазначені документи, а у разі її
неподання - з передбаченого цим
Кодексом граничного терміну подання
такої звітності.

Відповідно до п. 44.5 ст. 44 Податкового
кодексу України у разі втрати,
пошкодження або дострокового знищення
документів, зазначених в пунктах 44.1 і
44.3 цієї статті, платник податків
зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня
такої події письмово повідомити
контролюючий орган за місцем обліку в
порядку, встановленому цим Кодексом
для подання податкової звітності, та
контролюючий орган, яким було
здійснено митне оформлення
відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний
відновити втрачені документи протягом
90 календарних днів з дня, що настає за
днем надходження повідомлення до
контролюючого органу.

Стосовно питання щодо втрати книги
обліку розрахункових операцій,
відповідачем повідомлено позивача, що
згідно з положеннями Порядку
реєстрації та ведення розрахункових
книжок, книг обліку розрахункових
операцій, затвердженого наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 28.08.2013 року № 417, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 19.09.2013
року за № 1616/24150, скасування книги ОРО
(обліку розрахункових операцій) на РРО
(реєстратори розрахункових операцій)
здійснюється одночасно із скасуванням
реєстрації РРО або за заявою суб'єкта
господарювання (у разі викрадення,
втрати, непридатності для користування
тощо).

Заяву про скасування книги ОРО (Додаток
4 Форма № 2 КОРО) суб'єкт господарювання
подає до органу доходів і зборів за
місцем реєстрації книги ОРО не пізніше
двох робочих днів з дня виникнення
підстави для скасування.

У разі викрадення книги ОРО суб'єкт
господарювання разом із заявою про
скасування книги ОРО надає до органу
доходів і зборів копію відповідного
документа органу внутрішніх справ.

Підставою для реєстрації другої та
наступних книг ОРО на РРО в органі
доходів і зборів є надходження до цього
органу реєстраційної заяви.

Разом з тим, позивач вважає надану
відповідачем податкову консультацію
такою, що не містить необхідного
роз'яснення, при цьому, надано
роз'яснення тих нормативних актів, які
не запитувалися, отже відповідачем не
надано допомоги платнику податків у
вірному застосуванні норми
податкового законодавства.

Водночас, як вбачається зі змісту листа
від 20.01.2014 року відповідачем наведено
змістовне роз'яснення по запитуваному
позивачем питанню з посиланням на
норми Податкового кодексу України та
інших норм, із зазначенням строків та
документів (довідок), які необхідно
подати до податкового органу у разі
втрати первинних документів, у тому
числі книги обліку розрахункових
операцій.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

У відповідності до підпункту 14.1.172
пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу
України податкова консультація - це
допомога контролюючого органу
конкретному платнику податків
стосовно практичного використання
конкретної норми закону або
нормативно-правового акта з питань
адміністрування, нарахування та сплати
податків чи зборів, контроль за
справлянням яких покладено на такий
контролюючий орган.

Згідно пунктів 52.1, 52.2 та 52.5 статті 52
Податкового кодексу України за
зверненням платників податків
контролюючі органи надають безоплатно
консультації з питань практичного
використання окремих норм податкового
законодавства протягом 30 календарних
днів, що настають за днем отримання
такого звернення даним контролюючим
органом. Податкова консультація має
індивідуальний характер і може
використовуватися виключно платником
податків, якому надано таку
консультацію. Контролюючі органи мають
право надавати консультації виключно з
тих питань, що належать до їх
повноважень.

В силу пункту 53.3 статті 53 Податкового
кодексу України платник податків може
оскаржити до суду як правовий акт
індивідуальної дії податкову
консультацію контролюючого органу,
викладену в письмовій або електронній
формі, яка, на думку такого платника
податків, суперечить нормам або змісту
відповідного податку чи збору.
Визнання судом такої податкової
консультації недійсною є підставою для
надання нової податкової консультації
з урахуванням висновків суду.

Отже Податковий кодекс України в
якості підстав для визнання недійсною
податкової консультації чітко
визначає суперечність такої
консультації нормам або змісту
відповідного податку чи збору.

Також підпунктом 38 пункту 4 Положення
Про Міністерство доходів і зборів
України, затвердженого Указом
Президента України від 18 березня 2013
року № 141/2013 передбачено, що Міндоходів
України відповідно до покладених на
нього завдань надає консультації
відповідно до Податкового та Митного
кодексів України, законодавства з
питань сплати єдиного внеску.

Зі змісту листа від 20.01.2014 року,
наданого позивачу Маріупольською ОДПІ,
не вбачається тверджень або положень,
які суперечать нормам Податкового
кодексу України та іншим нормам
податкового законодавства щодо
порядку відновлення втрачених
первинних документів, про що
запитувала ФОП ОСОБА_1

Відповідно до пункту 53.1 статті 53
Податкового кодексу України не може
бути притягнуто до відповідальності
платника податків, який діяв
відповідно до податкової консультації,
наданої йому у письмовій або
електронній формі, а також
узагальнюючої податкової
консультації, зокрема, на підставі
того, що у майбутньому така податкова
консультація або узагальнююча
податкова консультація була змінена
або скасована.

Наведене свідчить, що нормами
Податкового кодексу України
передбачено право позивача діяти
певним чином, отримавши певну
податкову консультацію, тобто
встановлено право щодо застосування
отриманої консультації зі звільненням
від відповідальності у випадку дій на
підставі неї. У той же час не
встановлено обов'язку позивача діяти
саме таким чином, як це зазначено у
податковій консультації.

Таким чином, надана ОСОБА_1 податкова
консультація не носить для неї
зобов'язального характеру та не
породжує обов'язків для платника
податків щодо певного застосування
норм чинного законодавства.

Податковий орган надав податкову
консультацію з питань застосування п.
44.5 ст. 44 Податкового кодексу України
стосовно відновлення втрачених
первинних документів, яка не
суперечить нормам або змісту вказаної
статті, а позивач має право як
використати податкову консультацію,
так і не використати її.

Таким чином, під час розгляду справи не
встановлено наявності порушеного
права позивача, що вбачається
підставою для відмови у задоволенні
позову.

Відповідно до положень ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б доводили
неправомірність актів чи дій
відповідача згідно заявленому позову,
позивач суду не надав, відтак позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки у матеріалах справи відсутні
документальні докази судових витрат
відповідача, суд їх не компенсує.

Керуючись ст. ст. 2-15, 69-71, 158-163, 167, 185-186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного
позову фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Маріупольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання
податкової консультації недійсною та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити повністю.

Постанова прийнята, складена і
підписана у нарадчій кімнаті 12 червня
2014 року.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд у порядку, визначеному ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
Ткаченко Т.С.