Справа № 805/7126/14
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 р.
Справа № 805/7126/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Циганенка А.І., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Єнакієвської об'єднаної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання дій незаконними та скасування
вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-26
від 26.05.2014 на суму 3680,65 гривень,

В С Т А Н О В
И В:

12 червня 2014 року позивач, фізична
особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся до
суду з адміністративним позовом до
відповідача, Єнакієвської об'єднаної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, про визнання дій незаконними
та скасування вимоги про сплату боргу
(недоїмки). Позовні вимоги вмотивовані
тим, що позивач, як фізична
особа-підприємець, який обрав спрощену
систему оподаткування, звільнений від
сплати за себе єдиного внеску, оскільки
є пенсіонером, який отримує пенсію за
віком. З посиланням на статті 4, 25 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове
соціальне страхування", статтю 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
позивач просив визнати дії відповідача
незаконними та зобов'язати відповідача
скасувати вимогу про сплату боргу
(недоїмки) №Ф-26 від 26.05.2014 на суму 3680,65
гривень.

Позивач у судове засідання не прибув,
через канцелярію суду надав заяву про
підтримання позовних вимог та розгляд
справу за його відсутності.

Представник відповідач в судове
засідання не прибув, про дату, час і
місце судового розгляду був
повідомлений належним чином, надав
заперечення проти позову та просив
розглянути справу без його участі.

У відповідності до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Дослідивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи по суті,
суд встановив наступне.

11 вересня 2003 року ОСОБА_1 був
зареєстрований в якості фізичної
особи-підприємця виконавчим комітетом
Єнакієвської міської ради Донецької
області, про що до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців внесено запис № 2 002068, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1. Позивач, з 01.06.2012 є платником
єдиного податку 2 групи зі ставкою 20%, що
підтверджується Свідоцтвом платника
єдиного податку Серії НОМЕР_3 (а.с. 21-23).

Згідно пенсійного посвідчення від
22.11.2012 серії НОМЕР_2, ОСОБА_1 є
пенсіонером за віком (а.с. 19).

29 травня 2014 року позивач отримав вимогу
про сплату боргу (недоїмки) № Ф-26 від
26.05.2014 зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 3680,65
гривень (а.с.24).

При прийнятті постанови суд виходив з
наступних мотивів та керувався такими
положеннями законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно преамбули Закону України від 8
липня 2010 року №2464-VI "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" (далі -
Закон № 2464) цей закон визначає правові
та організаційні засади забезпечення
збору та обліку єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Статтею 2 Закону № 2464 встановлено, що
дія цього Закону поширюється на
відносини, що виникають під час
провадження діяльності, пов'язаної із
збором та веденням обліку єдиного
внеску.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 1 Закону
№ 2464 органи доходів і зборів це
центральний орган виконавчої влади, що
формує податкову і митну політику (в
частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів, єдиного
внеску) та забезпечує її реалізацію
(центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику),
та його територіальні органи.

Відповідно до статті 25 Закону № 2464
рішення, прийняті органами доходів і
зборів з питань, що належать до їх
компетенції відповідно до цього
Закону, є обов'язковими до виконання
платниками єдиного внеску, посадовими
особами і застрахованими особами.

Орган доходів і зборів у порядку, за
формою та у строки, встановлені
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно пунктів 6.3, 6.4 "Інструкції про
порядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", затвердженої
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 09.09.2013 №455, органи доходів і
зборів надсилають платникам вимогу про
сплату недоїмки, яка формується на
підставі даних особових рахунків
платників на суму боргу, що перевищує 10
гривень.

Таким чином, відповідач є органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізацію державної
податкової і митної політики,
адміністрування єдиного внеску шляхом
його збору, ведення обліку надходжень
від його сплати та здійснення контролю
за сплатою єдиного внеску, а від так,
має право нараховувати недоїмку та
направляти вимогу про її сплату.

З урахуванням наведеного, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги про визнання дій відповідача
незаконними не підлягають задоволенню.

В той же час, положення статті 25 Закону
№2464 поширюються лише на тих платників,
які відповідно до цього Закону
зобов'язані нараховувати, обчислювати
і сплачувати єдиний внесок.

Статтею 1 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі -
Закон 1058-IV) визначено, що пенсія це
щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду
в солідарній системі призначаються
такі пенсійні виплати: 1) пенсія за
віком; 2) пенсія по інвалідності
внаслідок загального захворювання (у
тому числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства); 3)
пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Згідно статті 1 Закону України від 5
листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про
пенсійне забезпечення" (далі - Закон
1788-ХІІ) громадяни України мають право
на державне пенсійне забезпечення за
віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника та в інших
випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 2 Закону 1788-ХІІ
трудові пенсії призначаються: за віком;
по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років.

Статтею 12 Закону 1788-ХІІ передбачено, що
право на пенсію за віком мають:
чоловіки - після досягнення 60 років і
при стажі роботи не менше 25 років; жінки
- після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 20 років.

Згідно статті 13 Закону 1788-ХІІ на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць
чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону № 2464 платниками єдиного внеску
є фізичні особи-підприємці, в тому
числі ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Відповідно до вимог частини 4 статті 4
Закону № 2464 особи, зазначені у пункті 4
частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Судом встановлено, що позивач є
фізичною особою-підприємцем, який
перебуває на спрощеній системі
оподаткування, та отримує пенсію за
віком, а договорів про добровільну
участь у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування з
відповідачем не укладав.

Суд не враховує доводи відповідача про
те, що позивач буде звільнений від
сплати за себе єдиного внеску після
досягнення пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", з огляду на
наступне.

Частиною 4 статті 4 Закону № 2464
визначено, що від сплати єдиного внеску
звільнені фізичні особи-підприємці,
які обрали спрощену систему
оподаткування, за умови що вони є
пенсіонерами за віком та отримують
відповідно до закону пенсію.

При цьому законодавець не ставить в
залежність звільнення від сплати
єдиного внеску від того, чи досягла
особа пенсійного віку, встановленого
статтею 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

За приписами статті 25 Закону № 2464 у
разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки платник єдиного внеску
узгоджує її з органом доходів і зборів
шляхом оскарження вимоги про сплату
єдиного внеску в адміністративному або
судовому порядку.

Таким чином, належним способом захисту
прав позивача у спірних
правовідносинах є скасування спірної
вимоги.

З урахуванням наведеного та
встановлених у справі обставин, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги слід задовольнити частково: у
визнанні дій відповідача незаконними
слід відмовити, а спірну вимогу -
скасувати.

Зважаючи на часткове задоволення
адміністративного позову судові
витрати підлягають розподілу між
сторонами у відповідності до частини 3
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Керуючись статтями 2, 8-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 122,
158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А
Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити
часткового.

Скасувати вимогу про сплату боргу
(недоїмки) № Ф-26 від 26 травня 2014 року
Єнакієвської об'єднаної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
сплату ОСОБА_1 заборгованості зі сплати
єдиного внеску станом на 26 травня 2014
року в сумі 3680 (три тисячі шістсот
вісімдесят) гривень 65 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Присудити з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові
витрати по сплаті судового збору в сумі
182 (сто вісімдесят дві) гривні 70 копійок.

Постанова набирає законної сили в
порядку і строки, встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
за правилами, встановленими статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, через Донецький окружний
адміністративний суд.

Суддя
Циганенко А.І.