Справа № 812/3700/14
Суддя: Т.С. Ушаков
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 червня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/3700/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

судді: Ушакова Т.С.,

при секретарі судового засідання:
Разіній Н.В.,

за участю:

представника позивача: не з'явився,

представника відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Алчевської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Валентина» про стягнення податкового
боргу з податку на прибуток у розмірі
2000,32 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Алчевської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Валентина» про
стягнення податкового боргу з податку
на прибуток у розмірі 2000,32 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що ТОВ «Валентина» як
юридична особа зареєстрована
виконавчим комітетом Алчевської
міської ради депутатів, про що зроблено
запис в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців від 15.03.1996.

15.06.1996 відповідача поставлено на облік
платників податків в Алчевській ОДПІ.

Позивач зазначив, що платник податків
визначився з податковими
зобов'язаннями самостійно, надавши до
податкового органу податкову
декларацію з податку на прибуток
підприємства № від 07.02.2014, де
задекларував податкові зобов'язання в
сумі 2000,32 грн.

Також, позивач зазначив, що грошові
зобов'язання платника податків є
безспірними та підтверджуються -
довідкою про суми податкового боргу,
обліковою карткою платника податків,
податковою декларацією.

У зв'язку з тим, що платник податків не
сплатив узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, Алчевською ОДПІ
з метою погашення податкового боргу
відповідачу направлено податкову
вимогу №108 від 14.05.2012. Однак, вжиті
заходи не призвели до погашення
податкового боргу.

На підставі викладеного, позивач
просив стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Валентина» податковий борг з податку
на прибуток у розмірі 2000,32 грн., шляхом
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, до початку
слухання справи надав до суду заяву про
підтримання заявлених позовних вимог
та розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, причину неявки
суду не доповів, про дату й час слухання
справи повідомлявся належним чином.

Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі з огляду
на наступне.

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«Валентина» зареєстроване виконавчим
комітетом Алчевської міської ради
Луганської області 15.03.1996 за № 1
000325 (арк. справи 5-6), згідно довідки про
взяття на облік платника податків від
№528/28 перебуває на податковому обліку в
Алчевській ОДПІ з 15.03.1996 (арк. справи 7).

Відповідач 07.02.2014 надав до податкового
органу податкову декларацію з податку
на прибуток підприємства № від
07.02.2014, де задекларував податкові
зобов'язання в сумі 2000,32 грн.(а.с.10)

Статтею 14 Податкового кодексу України
наведено перелік основних понять, які
використовуються у Податковому
кодексі України, зокрема:

- грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту
14.1);

- податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1).

Згідно із статтею 16 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний: вести в установленому
порядку облік доходів і витрат,
складати звітність, що стосується
обчислення і сплати податків та зборів
(підпункт 16.1.2 пункту 16.1 статті 16);
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті
16); сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті
16).

Відповідно до статті 20 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
визначати у визначених цим Кодексом
випадках суми податкових та грошових
зобов'язань платників податків
(підпункт 20.1.18 пункту 20.1); застосовувати
до платників податків фінансові
(штрафні) санкції, стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом (підпункт 20.1.19
пункту 20.1); звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини (пункт 20.1.34 пункту 20.1).

Згідно із пунктом 54.1 статті 54
Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

У відповідності із пунктом 49.18 статті 49
Податкового кодексу України податкові
декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця
(підпункт 49.18.1);

- календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя)
(підпункт 49.18.2);

- календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5
цього пункту - протягом 60 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.3);

- календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб - до 1
травня року, що настає за звітним
(підпункт 49.18.4);

- календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб -
підприємців - протягом 40 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.5).

Платник податків відповідно до пункту
57.1 статті 57 Податкового кодексу
України зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Розділом ІІІ Податкового кодексу
України врегульовані питання,
пов'язані з обчисленням та сплатою
податку на прибуток підприємств.

Відповідно до п. 152.1 ст. 152 Податкового
кодексу України податок нараховується
платником самостійно за ставкою,
визначеною пунктом 151.1 статті 151 цього
Кодексу, від податкової бази,
визначеної згідно зі статтею 149 цього
Кодексу.

Пунктом 152.9 вищевказаної статті
передбачено, що для цілей цього розділу
використовуються такі податкові
періоди: календарні квартал, півріччя,
три квартали, рік, звітний податковий
період починається з першого
календарного дня податкового періоду і
закінчується останнім календарним
днем податкового періоду.

Згідно із пунктом 54.1 статті 54
Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України регламентовано, що
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Підпунктами 87.1 та 87.2 статті 87
Податкового кодексу України визначено,
що джерелами самостійної сплати
грошових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків є
будь-які власні кошти, у тому числі ті,
що отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надмірно
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, провадиться
не раніше ніж через 60 календарних днів
з дня надіслання такому платнику
податкової вимоги та здійснюється за
рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини
(пункти 95.2 та 95.3 статті 95 Податкового
кодексу України).

Згідно зі статтею 59 ПК України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Так, позивачем, з метою стягнення
податкового боргу, на адресу
відповідача рекомендованим листом з
повідомленням про вручення направлено
податкову вимогу від 14 травня 2012 року №
108. Податкова вимога не відкликалася та
є чинною (а.с.9).

Оскільки податкова вимога від є чинною
(доказів про відкликання або
скасування податкової вимоги суду не
надано), суд дійшов висновку, що органом
державної податкової служби при
зверненні до адміністративного суду з
позовом про стягнення коштів за
податковим боргом дотримані вимоги
пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу
України.

Внаслідок того, що відповідач станом на
дату розгляду та вирішення
адміністративного позову вимоги
податкового органу про стягнення
коштів за податковим боргом у
добровільному порядку не виконав,
податковий борг не сплатив, вимоги
податкового органу про стягнення
коштів за податковим боргом з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків визнаються судом
обґрунтованими, доведеними і такими, що
підлягають задоволенню повністю.

Питання щодо розподілу судових витрат
не вирішується, оскільки ст. 94 КАС
України у даному випадку не
передбачено стягнення судового збору.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного
судочинства України у судовому
засіданні, у якому закінчився розгляд
справи, оголошено вступну та
резолютивну частини постанови та
повідомлено, що постанову у повному
обсязі буде виготовлено 01 липня 2014
року.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 17, 18, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Алчевської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Валентина» про
стягнення податкового боргу з податку
на прибуток у розмірі 2000,32 грн.
задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Валентина» (94204,
Луганська область, м.Алчевськ, проспект
Леніна, 24, ідент. код 23488369) податковий
борг з податку на прибуток у розмірі
2000,32 грн. (дві тисячі гривень 32 коп.) на
користь бюджету, перерахувавши на
р/р0027, код платежу 13050200, одержувач
Відділення держказначейства у
м.Алчевську в установі банку ГУДКСУ у
Луганській області, код 37907097, МФО 804013,
шляхом стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 01 липня 2014 року.

Суддя
Т.С. Ушаков