Справа № 804/7700/14
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 червня 2014 р. Справа № 804/7700/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Барановського Р. А.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом
Павлоградського міськрайонного центра
зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Павлоградський міський центр
зайнятості звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із позовом до
ОСОБА_2, у якому просить стягнути з
відповідача витрати на професійне
навчання у сумі 547, 12 грн.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що відповідачу відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" було надано статус
безробітного та призначена виплата
допомоги по безробіттю. Позивачем було
укладено договір, щодо професійної
підготовки в Міжшкільний
навчально-виробничий комбінат
трудової та професійної підготовки і
профорієнтації школярів та молоді
м.Павлограда за професією "продавець
продовольчих товарів" зі строком
навчання 107 днів. За вказаним договором
відповідач був зарахований на
навчання, яке він припинив без поважних
причин та був відрахований за пропуски
навчальних занять. Таким чином з
відповідача підлягають стягненню
витрати на професійне навчання в сумі
547, 12 грн. 1 грн.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступне.

У період з 26.11.2013р. по 04.02.2014р. ОСОБА_2
знаходилася на обліку в
Павлоградському міськрайонному центрі
зайнятості та отримувала допомогу по
безробіттю.

26.11.2013 р. Наказом № НТ131126 відповідачу
поновили статус безробітного.

26.11.2013 р. ОСОБА_2 написала заяву з
проханням направити її на курси
«Продавець продовольчих товарів» з
27.11.2013 року.

26.11.2013р. між Павлоградським
міськрайцентром зайнятості та ОСОБА_2
був укладений договір № 00001 щодо
її професійного навчання.

Згідно з п.3.1.2 зазначеного договору у
разі припинення навчання без поважних
причин або відмови працювати за
професією (спеціальністю), набутою в
результаті професійного навчання з
громадянки стягується загальна сума
витрат на професійне навчання,
включаючи суму виплаченої
матеріальної допомоги у період
професійного навчання, витрат на
проїзд до місця навчання і назад
(включаючи оплату щоденного проїзду) та
витрат на проживання. Якщо громадянка
відмовляється добровільно повернути
зазначені кошти, то питання щодо їх
повернення вирішується у судовому
порядку.

Згідно з табелем обліку відвідувань
занять за січень, лютий 2014 року
відповідач не відвідувала заняття.

04.02.2014 року ОСОБА_2 було направлено
листа за вих. № 352 з проханням
повідомити Павлоградский
міськрайонний центр зайнятості щодо
причини невідвідування занять.
Поважної причини відповідач не надала.

В зв'язку з цим наказом Міжшкільного
навчально-виробничого комбінату
трудової та професійної підготовки і
профорієнтації школярів та молоді м.
Павлограда № 03 від 04.02.2014року ОСОБА_2
відрахували з 04.02.2014 року з курсів у
зв'язку з пропусків занять без поважної
причини та неявкою на іспит.

Наказом № НТ 140204 від 04.02.2014 року
безробітну ОСОБА_2 припинили припинили
реєстрацію безробітних у зв'язку з
припиненням професійного навчання за
направленням територіального органу
без поважних причин відповідно до
абзацу 21 ппі п. 37 Порядку
реєстрації.перереєстрації безробітних
та ведення обліку осіб, які шукають
роботу з 04.02.2014 року.

Згідно розрахунку про вартість
професійного навчання для
відшкодування коштів складеної
Харківським центром
професійно-технічної освіти державної
служби зайнятості вартість
відшкодування за період професійного
навчання ОСОБА_2 з 27.11.2013 року по 30.04.2014
року за 47 днів навчання, становить 547, 12
грн. без вартості проїзду до місця
навчання та зворотньо, виплати
матеріальної допомоги.

Павлоградським міськрайонним центром
зайнятості був направлений
лист-претензія від 04.02.2014 р. за № 352 щодо
повернення коштів, витрачених на
професійне навчання ОСОБА_2 у сумі 547, 12
грн., який відповідач отримала 27.05.2014р.

Станом на 23.06.2014р. заборгованість
ОСОБА_2 у добровільному порядку
несплачена, у зв'язку з чим
Павлоградський міськрайонний центр
зайнятості звернувся до суду із даним
позовом.

Частиною 2 ст.12 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" передбачено, що функції
робочих органів виконавчої дирекції
Фонду покладаються на центр зайнятості
Автономної Республіки Крим, обласні,
Київський і Севастопольський міські,
районні, міськрайонні, міські та
районні у містах центри зайнятості.
Виконавча дирекція Фонду та її робочі
органи здійснюють оперативне
розпорядження фінансовими ресурсами
Фонду в межах затвердженого бюджету,
виплачують забезпечення та надають
соціальні послуги, передбачені цим
Законом, представляють інтереси Фонду
в судових та інших органах.

Відповідно до ч.1, 2 ст.6 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" право на матеріальне
забезпечення на випадок безробіття
(далі - забезпечення) та соціальні
послуги мають застраховані особи.
Право на забезпечення та соціальні
послуги за цим Законом мають також
незастраховані особи, які вперше
шукають роботу, інші незастраховані
особи у разі їх реєстрації в
установленому порядку як безробітних.

Згідно з ч.2 ст.7 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" до соціальних послуг
відноситься професійна підготовка або
перепідготовка, підвищення
кваліфікації у професійно-технічних та
вищих навчальних закладах, у тому числі
в навчальних закладах державної служби
зайнятості, на підприємствах, в
установах, організаціях.

Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг. У разі
припинення професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації за направленням
державної служби зайнятості без
поважних причин або відмови працювати
за одержаною професією (спеціальністю)
із застрахованих осіб стягується сума
витрат на професійну підготовку,
перепідготовку або підвищення
кваліфікації.

Незастраховані особи, яким
виплачується забезпечення та
надаються соціальні послуги за цим
Законом, виконують обов'язки та несуть
відповідальність, так як і
застраховані особи. (Частина 4 ст.36
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття".)

Частиною 3 ст.27 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" передбачено, що порядок
надання матеріальної допомоги у період
професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації безробітного
встановлюється спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики за погодженням з
правлінням Фонду.

Згідно з п.28 Порядку надання
матеріальної допомоги у період
професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації безробітного,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20 листопада 2000р. N 308, зареєстрованим
в Міністерстві юстиції України 14
грудня 2000 р. за N 916/5137, у разі припинення
професійного навчання за направленням
державної служби зайнятості без
поважних причин або відмови працювати
за набутою професією (спеціальністю) з
осіб стягується загальна сума витрат
на професійне навчання, включаючи суму
виплаченої матеріальної допомоги у
період професійного навчання, витрат
на проїзд до місця навчання і назад
(включаючи щоденні), витрат на
проживання та витрат, пов'язаних з
попереднім медичним та наркологічним
оглядом відповідно до законодавства.

Поважними причинами вважаються:

1) працевлаштування безробітного;

2) поновлення безробітного на роботі за
рішенням суду;

3) вступ до навчального закладу на
навчання з відривом від виробництва;

4) призов на строкову військову або
альтернативну (невійськову) службу;

5) набрання законної сили вироком суду
про позбавлення волі безробітного або
направлення його за рішенням суду на
примусове лікування;

6) отримання права на пенсію відповідно
до законодавства України;

7) призначення безробітній жінці
допомоги по вагітності та пологах;

8) подання безробітним письмової заяви
про бажання здійснювати догляд за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку;

9) переїзд на постійне місце проживання
в іншу місцевість;

10) хвороба безробітного, що має медичні
протипоказання щодо продовження
навчання або працевлаштування за
набутою професією (спеціальністю), що
підтверджено відповідними
документами;

11) інші причини, що не залежать від
безробітного, підтверджені
документально.

Якщо безробітний відмовився
добровільно повернути зазначені кошти,
то питання щодо їх повернення
вирішується у судовому порядку.

З огляду на викладене, оскільки
відповідач припинив навчання за
направленням державної служби
зайнятості без поважних причин та
рішення про його відрахування з
навчання ним не оскаржувалось з нього
підлягають стягненню витрати на
професійне навчання в сумі 547,12 грн.

У добровільному поядку зазначені кошти
відповідач не сплачує.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що вимоги Павлоградського міського
центру зайнятості про стягнення з
відповідача вказаної суми витрат на
професійне навчання є обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційни код
НОМЕР_1) на користь державного бюджету
(р/р №2942 в УДКСУ у
Дніпропетровській області, МФО 805012, код
ОКПО 20267001) витрати на професійне
навчання у сумі 547,12 грн. (п'ятсот сорок
сім гривень дванадцять копійок).

Копію постанови направити сторонам по
справі.

Постанова суду набирає законної сили
та може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду в порядку та
строки, передбачені статтями 186 та 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.А.
Барановський