Справа № 195/36/13-а(2а/195/4/14)
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2014 рокусправа № 195/36/13-а(2а/195/4/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Нагорної Л.М.

суддів: Мельника
В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Федосєєвої Ю.В.

представника позивача - адвоката
ОСОБА_1 (договір від 13.01.2014)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Томаківського районного
суду Дніпропетровської області від 08
лютого 2014 року у справі №
195/36/13-а(2а/195/4/14) за позовом ОСОБА_2 до
Виконуючого обов'язки начальника
управління Укртрансінспекції у
Дніпропетровській області Кулика
Сергія Георгійовича про притягнення до
адміністративної відповідальності у
вигляді застосування адміністративно -
господарського штрафу, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2012 року ОСОБА_2 (далі - Позивач)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Виконуючого обов'язки
начальника управління
Укртрансінспекції у Дніпропетровській
області Кулика Сергія Георгійовича
(далі - Відповідач), в якому просив
поновити строк звернення до суду;
скасувати постанову № 018273 від 12.12.2013
року про притягнення до
адміністративної відповідальності у
вигляді накладення
адміністративно-господарського штрафу
у розмірі 1700 грн.

Адміністративний позов обґрунтовано
тим, що за вказане в оскаржувані
постанові правопорушення Позивач вже
притягався до адміністративної
відповідальності, а тому відповідно до
приписів ч.1 ст. 60 Конституції України
не може бути притягнутий двічі до
відповідальності. Крім того, ч.1 ст. 33
Закону України «Про автомобільний
транспорт» передбачає накладення
адміністративно-господарських штрафів
саме на суб'єктів господарювання. Разом
з тим, ОСОБА_2 здійснювалося
перевезення належного йому особисто
вантажу, що виключає можливість
притягнення Позивача до
адміністративної відповідальності за
ст. 48 Закону України «Про автомобільний
транспорт». (а.с.2-5)

Постановою Томаківського районного
суду Дніпропетровської області від 08
лютого 2014 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 до Виконуючого обов'язки
начальника управління
Укртрансінспекції у Дніпропетровській
області Кулика Сергія Георгійовича про
притягнення до адміністративної
відповідальності у вигляді
застосування адміністративно -
господарського штрафу відмовлено.

Постанову суду мотивовано
правомірністю застосування фінансових
санкцій, оскільки застосований до
ОСОБА_2 штраф в оскаржуваній постанові
є адміністративно-господарським, так
як Позивач є суб'єктом господарської
діяльності, а тому посилання та те, що
має місце два покарання за одне
правопорушення, є помилковим. При цьому
суд зазначав, що посилання Позивача на
те, що він не є суб'єктом
господарювання, визнається
безпідставним, оскільки Законом
України «Про автомобільний транспорт»
встановлено, що адміністративні штрафи
можуть бути застосовані до
автомобільних перевізників, якими
можуть бути і фізичні особи. (а.с.30-34)

Не погодившись з постановою суду,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, згідно
якої просить скасувати постанову
Томаківського районного суду
Дніпропетровської області від 08 лютого
2014 року, як таку, що прийнята в
порушення норм матеріального та
процесуального права, та задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що суд не врахував
доводів Позивача про те, що ніхто не
може бути притягнутий до
адміністративної відповідальності
двічі за одне й те саме правопорушення
відповідно до приписів ч.1 ст. 60 КАС
України Крім того, штраф відповідно до
постанови № 018273 від 12.12.2013 року не міг
бути застосований до нього як до
суб'єкта господарювання, оскільки 15
листопада 2013 року ним перевозився
належний особисто йому вантаж для
власних потреб. Просив розглядати
справу без його участі.(а.с.36-39)

Відповідачем - управлінням
Укртрансінспекції у Дніпропетровській
області подано заперечення на
апеляційну скаргу , у якому просять
відмовити у задоволенні апеляційної
скарги, оскільки оскаржувана постанова
є законною та обгрунтованою, а
накладений штраф є
адміністративно-господарською
санкцією, а не рішенням про притягнення
до відповідальності за
адміністративне правопорушення згідно
приписів КУпАП .

У судовому засіданні апеляційної
інстанції представник Позивача вимоги
апеляційної скарги підтримав та просив
її задовольнити із підстав, у ній
зазначених. Просив врахувати, що у день
перевірки Позивача, останній дійсно
перевозив муку, але для особистих
потреб, що потім обміняти її на
картоплю для посадки на належній йому
земельній ділянці для ведення
особистого селянського господарства.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та з урахуванням
положень частини 1 статті 195 КАС
України, згідно яких суд апеляційної
інстанції може вийти за межі доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи із
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 15 листопада 2013
року уповноваженими працівниками ВАТ
«ДАК» «Автомобільні дороги України» ДП
«Кіровоградський ОБЛАВТОДОР» філія
«Кіровоградська ДЕД» було проведено
зважування автомобіля на терезах,
внаслідок якого встановлено фактичне
осьове навантаження 11,7, в той час як
нормативним є 11.

За результатами перевірки складено акт
№ 187 від 15 листопада 2013 року. (а.с.7)

На підставі вказаного акту
працівниками ДАІ було складено
постанову у справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 306975 від 15
листопада 2013 року, відповідно до якої
перевищив вимоги навантаження на
одиночну вісь відповідно до приписів
п.22.5 Правил дорожнього руху, у зв'язку з
чим скоїв адміністративне
правопорушення ст. 132-1 КУпАП та до нього
застосовано штраф у розмірі 510 грн.
(а.с.9)

ОСОБА_2 було сплачено штраф відповідно
до вищезазначеної постанови та
відповідне виконавче провадження
закрите, що підтверджується постановою
ВП № 41095943 від 10.12.2013 р. (а.с.6)

Крім того, Відповідачем складено і Акт
№ 098576 від 15.11.2013р. із зазначенням про те,
що Позивачем порушено приписи статті 48
Закону № 2344, а саме - надання послуг з
перевезень вантажів з перевищенням
вагових обмежень та без оформлення
документів, перелік яких визначений
статтями 39 та 48 цього Закону.

12 грудня 2013 року виконуючим обов'язки
начальника управління
Укртрансінспекції у Дніпропетровській
області Куликом С.Г. було винесено
постанову № 018273 про застосування
адміністративно-господарського
штрафу, відповідно до якої до ОСОБА_2 на
підставі абз.3 ч.1 ст.60 Закону України
застосовано
адміністративно-господарський штраф у
розмірі 1700 грн. за порушення ст.48 Закону
України «Про автомобільний транспорт»,
що підтверджується актом № 098576 від
15.1.2013 року. (а.с.8)

Скасування вказаної постанови і було
предметом судового розгляду.

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що до
Відповідача було правомірно
застосовано фінансові санкції за
вчинене ним порушення законодавства
про автомобільний транспорт, оскільки
застосований до ОСОБА_2 штраф в
оскаржуваній постанові є
адміністративно-господарським, так як
Позивач є суб'єктом господарської
діяльності, а тому це не два покарання
за одне правопорушення. При цьому
зазначає, що посилання Позивача на те,
що він не є суб'єктом господарювання, є
безпідставними, оскільки Законом
України «Про автомобільний транспорт»
встановлено, що адміністративні штрафи
можуть бути застосовані до
автомобільних перевізників, якими
можуть бути і фізичні особи.

Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови про відмову
у задоволенні заявлених вимог ОСОБА_2 ,
виходячи із наступного.

Відповідно до п.3 Постанови КМУ "Про
затвердження Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті" від 08.11.2006 р. № 1567 органами
державного контролю на автомобільному
транспорті є Головавтотрансінспекція,
її територіальні управління в
областях, Автономній Республіці Крим,
м.Києві та м.Севастополі. Державний
контроль здійснюється посадовими
особами органу шляхом проведення
планових, позапланових і рейдових
перевірок.

Пунктом 1 Положення про Державну
інспекцію України з безпеки на
наземному транспорті, затвердженого
указом Президента України від 06.04.2011 р.
№ 387/2011, встановлено, що Державна
інспекція з безпеки на наземному
транспорті (Укртрансінспекція України)
є центральним органом виконавчої
влади, діяльність якого спрямовується
і координується Кабінетом Міністрів
України через Віце-прем'єр-міністра
України - Міністра інфраструктури
України. Укртрансінспекція України
входить до системи органів виконавчої
влади і забезпечує реалізацію
державної політки з питань безпеки на
автомобільному транспорті.

Таким чином, Відповідач є посадовою
особою органу державної влади.

Як вбачається з матеріалів справи,
Управлінням Укртрансінспекції у
Дніпропетровській області подавалось
клопотання про закриття провадження по
справі у зв'язку з тим, що дана справа не
підсудна даному адміністративному
суду відповідно до приписів ст. 18 КАС
України. (а.с.15-16)

Відповідно до ч.1 ст. 18 КАС України
окружним адміністративним судам
підсудні адміністративні справи
однією зі сторін в яких є орган
державної влади, інший державний орган,
орган влади Автономної Республіки
Крим, обласна рада, Київська,
Севастопольська міська рада, їх
посадова чи службова особа, крім
випадків, передбачених цим Кодексом, та
крім справ щодо їх рішень, дій чи
бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

Виходячи з того, що Відповідачем у
даній справі є посадова особа органу
державної влади, даний спір підсудний
окружному адміністративному суду.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.108 КАС України
позовна заява повертається позивачеві,
якщо справа не підсудна даному
адміністративному суду.

Разом з тим, судом першої інстанції
було залишено поза увагою вищенаведені
правові норми та клопотання
Відповідача, що призвело до порушення
судом норм процесуального права та
розгляду і вирішення справи
неповноважним судом, що, відповідно до
приписів ст. 202 КАС України, є підставою
для скасування постанови суду та
ухвалення нового рішення.

Щодо суті заявлених ОСОБА_2 позовних
вимог, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України "Про
автомобільний транспорт" від 05.04.2001 р. №
2344-III (далі - Закон № 2344) автомобільним
перевізником є фізична або юридична
особа, яка здійснює на комерційній
основі чи за власний кошт перевезення
пасажирів чи (та) вантажів
транспортними засобами.

Частиною першою статті 33 Закону № 2344
автомобільним перевізником, що
здійснює перевезення вантажів на
договірних умовах, є суб'єкт
господарювання, який відповідно до
законодавства надає послугу згідно з
договором про перевезення вантажу
транспортним засобом, що
використовується на законних
підставах.

Відповідно до статті 48 Закону № 2344
автомобільні перевізники, водії,
пасажири повинні мати і пред'являти
особам, які уповноважені здійснювати
контроль на автомобільному транспорті
та у сфері безпеки дорожнього руху,
документи, на підставі яких
виконуються пасажирські та вантажні
перевезення.

Абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №
2344 передбачені санкції, які
застосовуються до автомобільних
перевізників за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт, зокрема: надання послуг з
перевезень пасажирів та вантажів без
оформлення документів, перелік яких
визначений статтями 39 та 48 цього
Закону, - штраф у розмірі ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

У разі перевезення вантажів з
перевищенням габаритних або вагових
обмежень обов'язковим документом також
є дозвіл, який дає право на рух
автомобільними дорогами України,
виданий компетентними уповноваженими
органами, або документ про внесення
плати за проїзд великовагових
(великогабаритних) транспортних
засобів, якщо перевищення вагових або
габаритних обмежень над визначеними
законодавством становить менше семи
відсотків.

Пунктом 15 Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, який затверджений
постановою Кабінету міністрів України
№ 1567 від 08.11.2006 р. (далі - Порядок)
встановлено, що під час проведення
перевірки перевіряється наявність
визначених статтями 39 і 48 Закону №
2344-ІІІ документів, на підставі яких
здійснюється перевезення
автомобільним транспортом, наявність у
документах водія відмітки про
проходження ним медичного огляду та
проведення перевірки технічного стану
транспортного засобу перед виїздом на
маршрут.

Відповідно до п. 21 Порядку, у разі
виявлення в ході перевірки
транспортного засобу порушення
законодавства про автомобільний
транспорт посадовими особами, що
провели перевірку, складається Акт за
формою, передбаченою цим Порядком.

Відповідно до п.п. 25 - 27 Порядку справа
про порушення розглядається посадовою
особою органу державного контролю за
місцезнаходженням суб'єкта
господарювання або за місцем виявлення
порушення не пізніше 2-х місяців з дня
його виявлення, у присутності
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання, але його неявка не
перешкоджає розгляду справи. За
наявності підстав, керівник органу
державного контролю або його заступник
виносить постанову про застосування
фінансових санкцій.

Аналіз вищенаведених правових норм дає
підстави вважати, що штрафні санкції за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт відповідно до
ст. 48 Закону № 2344 можуть бути
застосовані лише до автомобільних
перевізників - суб'єктів
господарювання.

Із складених працівниками ВАТ «ДАК»
«Автомобільні дороги України» ДП
«Кіровоградський ОБЛАВТОДОР» філія
«Кіровоградська ДЕД» акту № 187 від
15.11.2013 року та Акту № 098576 від 15.11.2013 року
вбачається, що Відповідачем
встановлено порушення ОСОБА_2 статті 48
Закону № 2344 саме як суб'єктом
господарювання.

Крім того, як слідує із витребуваного
судом першої інстанції витягу із ЄДР
ОСОБА_2 дійсно зареєстрований як
фізична особа-підприємець, вид
діяльності - 49.41 Вантажний
автомобільний транспорт.

Згідно з Актом перевірки № 098576 від
15.11.2013 року, витребуваним судом
апеляційної інстанції, Позивачем
порушено приписи статті 48 Закону № 2344,
а саме - надання послуг з перевезень
вантажів з перевищенням вагових
обмежень та без оформлення документів,
перелік яких визначений статтями 39 та
48 цього Закону (Позивачем надано до
перевірки ТТН від 14.11.2013р., відповідно
до якої вантажовідправник- ЧП ОСОБА_4,
вантажоодержувач - ЧП ОСОБА_5, вантаж -
мука.

За таких обставин посилання заявника
апеляційної скарги, що у зазначений час
він діяв не як суб'єкт господарювання, а
як фізична особа, що перевозить
особистий груз, визнаються колегією
суддів безпідставними та такими, що
спростовуються вищенаведеними
доказами.

Щодо посилання заявника апеляційної
скарги на застосування до Позивача за
одне і те ж порушення подвійного
покарання, колегія суддів зазначає, що
оскаржувана постанова про накладення
фінансової санкції по своїй суті є
рішенням про застосування накладений
штраф є адміністративно-господарської
санкції до суб'єкта господарювання, а
не рішенням про притягнення до
відповідальності за адміністративне
правопорушення згідно приписів КУпАП
, За таких обставин зазначення
Позивачем на притягнення його до
адміністративної відповідальності
двічі є помилковим та може слугувати
підставою для задоволення його вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202, ст. 205,
207 КАС України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Томаківського районного
суду Дніпропетровської області від 08
лютого 2014 року у справі №
195/36/13-а(2а/195/4/14) - скасувати та прийняти
нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 -
відмовити у повному обсязі.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня її
складення у повному обсязі.

Повний текст постанови складено 06
червня 2014 року.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко