Справа № 2а/1770/4823/2012
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а/1770/4823/2012

У Х В А Л А

Справа №2а/1770/4823/2012

23 червня 2014 р.

м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сало А.Б. розглянувши в порядку письмового провадження розглянувши заяву про відмову від примусового виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом

Державної податкової інспекції у місті Рівному Рівненської області Державної податкової служби

до

Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України"

щодо накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків, що знаходяться у банку,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 16.01.2013 у справі №2а/1770/4823/2012 за позовом Державної податкової інспекції у м.Рівному Державної податкової служби України до Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" накладено арешт на кошти та інші цінності платника податків ДП "Рівненський облавтодор", що знаходяться на рахунках в банках.

Вказане рішення в апеляційному порядку сторонами не оскаржувалось та відповідно до ст.254 КАС України набрало законної сили.

16.06.2014 ДПІ у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області на адресу Рівненського окружного адміністративного суду подано заяву про відмову від примусового виконання рішення суду у справі №2а/1770/4823/2012.

З змісту вказаної заяви вбачається, ДПІ у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області, як правонаступник позивача у справі - ДПІ у м.Рівному Державної податкової служби України, просить суд зняти арешт з рахунків платника податків ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" у зв'язку із відсутністю податкового боргу по періодичних платежах за відповідним зобов'язанням, яке було розтрочено.

Представник позивача в судове засідання не прибув, однак подав суду письмове клопотання, про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився, подав аналогічного змісту заяву.

Судом обов’язковою участь сторін в судовому засіданні не визнавалась. Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.

Зі змісту заяви про відмову від примусового виконання рішення суду від 16.06.2014 року (а.с.90) вбачається, що 16.06.2014 ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" звернулося з листом до податкової інспекції з проханням зняти арешт з рахунків у банках накладених згідно з постановою суду від 16.01.2013 у зв'язку з наданням розстрочки податкового боргу.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що податковий борг, який був підставою застосування адміністративного арешту, розстрочено. Заборгованості по сплаті чергових платежів станом на 13.06.2014 відсутня. Відповідно до КОР за підприємством рахується залишок розстроченого податкового боргу в сумі 315,80 тис. грн. та розстрочених податкових зобов'язань - 2009,2 тис. грн.

З метою повного погашення податкового боргу платника податків - ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", керуючись ст.ст. 49,51,56 КАС України та п.7.2 Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України позивач, ДПІ у м.Рівному просить суд зняти арешт з рахунківв відповідача ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

Надаючи правову оцінку обставинам викладеним у поданій заяві суд виходить з наступного.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту органами державної податкової служби визначені статтею 94 Податкового кодексу України.

Визначення адміністративного арешту як виняткового способу забезпечення виконання обов’язків платника податків, наведене в пункті 94.1 статті 94 Податкового кодексу України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Водночас чинне законодавство послідовно розмежовує порядок накладення адміністративного арешту на майно платника податків, відмінне від коштів, та арешту коштів платника податків.

Також розрізняється порядок зняття арешту, накладеного на майно платника податків, та арешту коштів на рахунках платника податків.

Адміністративний арешт майна платника податків припиняється: 1) або у зв’язку з відсутністю протягом 96 годин рішення суду про підтвердження обґрунтованості такого арешту (підпункт 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 Податкового кодексу України); 2) або на підставі рішення органу державної податкової служби про звільнення майна з під арешту, яке приймається протягом двох робочих днів, що настають за днем, коли такому органу стало відомо про виникнення підстав для припинення адміністративного арешту (пункт 94.20 статті 94 Податкового кодексу України).

У свою чергу, звільнення від арешту коштів на рахунках платника податків відповідно до абзацу третього пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України відбувається за рішенням того ж самого органу, який наклав відповідний арешт, тобто за рішенням суду. Рішення податковий орган в такому разі не приймає.

Аналогічні положення містяться і в Наказі Міністерства доходів і зборів України №568 від 10.10.2013 Про затвердження Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Зокрема відповідно до п.7.2 Порядку - звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду .

Для звільнення коштів з-під арешту орган доходів і зборі в звертається до суду протягом двох робочих днів , що настають за днем, коли органу доходів і зборів стало відомо про виникнення підстав припинення такого арешту.

Підстави припинення арешту майна платника податків визначені п.94.19 ст.94 Податкового Кодексу України.

Однак чинним, законодавством не визначено порядок звернення податкового органу до суду із заявою про припинення арешту коштів платника податків.

Відповідно до ч.3 ст. 6 КАС України, суб'єкт владних повноважень вправі звернутись до адміністративного суду у випадках передбачених Конституцією та законами України.

В свою чергу, виходячи із системного аналізу положень вимог ст. 262 КАС України, суд приходить до висновку, що право на звернення до суду із заявою про відмову від примусового виконання в процесі виконання рішення, належить виключно стягувачу, як стороні виконавчого провадження. під час виконання рішення суду.

Як встановлено судом, арешт на кошти ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" накладено ДПІ у м.Рівному в порядку ст.94 Податкового кодексу.

Відповідно до п.94.14 ст.94 Податкового кодексу України, функції виконавця рішення про арешт майна платника податків покладаються на податкового керуючого або іншого працівника податкового органу, що в свою чергу виключає пред'явлення вказаного рішення до примусового виконання в порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження". А тому, виключає можливість набуття ДПІ у м.Рівному статусу стягувача в розумінні положень ст.262 КАС України.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення суду про накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків ДП "Рівненський облавтодор", що знаходяться на рахунках в банках, було виконано.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В свою чергу, суд вважає за необхідне звернути увагу на те. що порядок звернення до адміністративного суду визначено ст.ст. 2, 6, 104-106 КАС України. Особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів визначено ст. 183-3 КАС України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що звернення ДПІ до суду із заявою відмову від примусового виконання рішення суду, в порядку визначеному ст. 262 КАС України, не відповідає вимогам закону.

Керуючись ч. 4 ст. 160 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області про відмову від примусового виконання рішення суду - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Сало А.Б.