Справа № 2-а-4528/11
Суддя: Сеник Р.П.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року
Справа №
3014/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді
Сеника Р.П.,

суддів
Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради на постанову
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 18.02.2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
Ужгородської міської ради про
нарахування та виплату недоплаченої
разової грошової допомоги, -

В С Т А Н О
В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
визнання дій відповідача
неправомірними, зобов'язання
донарахувати і виплатити недоплачену
разову щорічну допомогу до 5 травня як
інваліду війни ІІІ групи відповідно до
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
з 2009 року по 2011 рік. Вимоги обґрунтовані
тим, що їй виплачувалась допомога не в
повному обсязі.

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 18.02.2014 року позов -
задоволено.

Не погодившись з рішеннням суду першої
інстанції, його оскаржив відповідач, в
апеляційній скарзі покликається на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову та
прийняти нову про задоволення позову.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183- 2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовільняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що дії
відповідача по виплаті щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня
за 2011 рік у розмірах встановлених
постановою Кабінету Міністрів України
від 04.04.2011 р. № 341 є правомірними.

З вказаним висновком суду першої
інстанції колегія суддів погоджується,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є
інвалідом війни ІІІ групи, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, виданим Ужгородським
управлінням праці та соціального
захисту населення Закарпатської
області від 04 березня 2010 року.

Відповідно до Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" від 22.10.1993 року №
355-ХІІ (в редакції чинній на момент
виникнення спірних відносин) щорічно
до 5 травня інвалідам війни ІІІ групи
виплачується разова грошова допомога у
розмірі семи мінімальних пенсій за
віком.

Щорічна разова грошова допомога до 5
травня інвалідам війни відповідачем
виплачувалася у розмірах, які
визначаються Кабінетом Міністрів
України (постанова №341 від 04.04.2011р.) в
межах бюджетних призначень,
встановлених Законом України "Про
державний бюджет України на 2011рік".

У ст. 171 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" вказано, щорічну
виплату разової грошової допомоги до 5
травня в розмірах, передбачених
статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють
органи праці та соціального захисту
населення через відділення зв'язку або
через установи банків (шляхом
перерахування на особовий рахунок
отримувача) пенсіонерам - за місцем
отримання пенсії, а особам, які не є
пенсіонерами, - за місцем їх проживання
чи одержання грошового утримання.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік" внесено зміни до
деяких законодавчих актів України,
зокрема, до ч. 5 ст. 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", обов'язок
визначення розміру щорічної разової
грошової допомоги покладено на Кабінет
Міністрів України у межах бюджетних
призначень, встановлених законом про
Державний бюджет України.

Разом із тим, Рішенням Конституційного
Суду України від 22.05.2008 р. за №10-рп/2008
вказані положення Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік"
визнані неконституційними.

Відповідно до ст. 152 Конституції
України, Закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, після 22.05.2008 р.
застосуванню до спірних правовідносин
підлягали положення Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту".

Оскільки ст.13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" була чинною, не
була скасована та не зупинялась,
щорічна разова грошова допомога
інвалідам до 5 травня повинна
виплачуватися органом праці та
соціального захисту населення у
розмірах, встановлених цією статтею у
редакції від 09.07.2007 р.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України за № 341 від 04.04.2011 р.
"Про розміри разової грошової допомоги,
що виплачується у 2011 році відповідно до
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та "Про жертви нацистських
переслідувань", виплата у 2011 році
разової грошової допомоги,
передбаченої вказаними Законами
України, здійснюється інвалідам ІІІ
групи у розмірі 510,00 грн..

Отже, суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку, що до спірних
правовідносин підлягає застосуванню
постанова Кабінету Міністрів України
від 04.04.2011 р. № 341 "Про розміри разової
грошової допомоги, що виплачується у 2011
році відповідно до Законів України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" та "Про жертви
нацистських переслідувань", якою
визначений розмір виплат разової
грошової допомоги до 5 травня, оскільки
виходячи із загальних принципів
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при розрахунку
разової грошової допомоги, слід
керуватися Законом (Законом України
""Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", а не
підзаконним нормативно-правовим актом
(Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.04.2011 року № 341).

При цьому, враховуючи наведене, а також
те, що Закон України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" є єдиним законодавчим
актом, який визначає розмір
мінімальної пенсії за віком, суд вважає
за можливе застосувати ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" для
розрахунку зазначеної допомоги. Крім
того, в даному випадку мінімальний
розмір пенсії за віком
використовується не для визначення
розміру будь-якої пенсії, а лише як
розрахункова величина для визначення
розміру щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня, передбаченої
Законом України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту", оскільки цей Закон передбачає
в якості критерію визначення розміру
допомоги із розрахунку мінімальної
пенсії за віком, що, на думку суду, не
суперечить вимогам ч.3 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

З врахуванням вище наведеного судова
колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги являються суттєвими і складають
підстави для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, а також має місце
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195, 196, 197, 198, ст. 200,
ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради залишити без
задоволення.

Постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 18.02.2014 року у справі №
2а-4528/11 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, що беруть
участь у справі та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий:
Р.П. Сеник

Судді:
Я.С. Попко

Р.Б. Хобор