Справа № 818/923/14
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І
С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 р.
Справа № 818/923/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Шаповала М.М.

за участю секретаря судового засідання
- А.Г.Вольської,

представника позивача - В.О. Литвиненко,

представника відповідача - Н.О.Соловей,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу №818/923/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сумифітофармація"

до Сумської митниці Міністерства
доходів та зборів України

про визнання незаконним та скасування
рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач у своєму позові просив визнати
незаконним та скасувати рішення
посадової особи Сумської митниці
Міндходів від 14.03.2014 р. № 805130000/2014/000016/1
про коригування митної вартості товару
- каркаде сабдаріфа квіти в кількості
11580 кг, заявленої з митною декларацією
№ 805130000/2014/002532 від 14.03.2014 р., в результаті
чого позивачем було надмірно сплачено
всього 26424,31 грн., в тому числі суми
митного збору 10430,65 грн., податку на
додану вартість 15993,66 грн.

В обґрунтування вимог позивач
посилається на те, що при митному
оформленні товарів, які ввозились на
територію України, позивач самостійно
визначив їх митну вартість за основним
методом - ціною договору (контракту),
заявив цей показник в митній
декларації № 805130000/2014/002532 від 13.03.2014 р.,
до якої додав документи, що її
підтверджують згідно з переліком,
визначеним Митним Кодексом України,
але відповідач вказав на недостатність
документів для визначення митної
вартості товарів за основним методом
та визначив митну вартість за методом
за ціною договору щодо ідентичних
товарів - на підставі інформації, яка
міститься в інформаційній системі, а
саме застосовано дані митної
декларації № 805130000/2013/014166 від 07.11.2013
року.

Таку позицію митного органу позивач
вважає протиправною, оскільки
документи перелічені відповідачем
надаються декларантом лише у випадку
визначеному ч. 3 ст. 53 МК України, а саме
у разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті (декларація
митної вартості, контракт,
рахунок-фактури, банківські платіжні
документи, інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, транспортні
документи) містять розбіжності, наявні
ознаки підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Також позивач не погоджується з
позицією відповідача, щодо посилання
ним при прийнятті оскаржуваного
рішення на цінову інформацію з Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
Державної митної служби України,
положення про яку затверджено наказом
від 04.11.2010 р. №1341, оскільки, таке
положення не пройшло державну
реєстрацію та носить рекомендаційний
характер.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав викладених в позові та просив
задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував,
просив суд відмовити в задоволенні
позову, пояснивши, що під час митного
оформлення задекларованих товарів
було встановлено, що поставка товару
здійснювалася за договором № EG 110412 від
11.04.2012 р., укладеним позивачем із фірмою
"AL FANAR Co For Export (Єгипет). Згідно
додаткової угоди до контракту № 9 від
11.02.2012 р. здійснювалась поставка товару
на умовах CIF Одеса.

Частина 2 статті 53 МК України містить
перелік документів, які підтверджують
митну вартість товарів, серед яких
зокрема рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу).
Рахунок-фактура наданий позивачем не
містив основних реквізитів (умов щодо
оплати товару, банківських реквізитів
печатка продавця, реквізити додаткової
угоди), в зв'язку з чим виникли сумніви
щодо достовірності заявленої
декларантом вартості товару, тому
відповідач затребував додаткові
документи у позивача. Оскільки
позивачем були надані не всі
затребувані документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості
декларування було прийняте рішення про
коригування митної вартості за методом
за ціною договору щодо ідентичних
товарів на підставі інформації, яка
містилась в інформаційній системі,
використано дані МД № №805130000/2013/014166 від
07.11.2013 року.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази у справі,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
між ТОВ "Сумифітофармація" та фірмою AL
FANAR Co For Export (Єгипет) було укладено
контракт № EG-110412 від 11.04.2012 року,
відповідно до якого Продавець
зобов'язується продати лікарську
рослинну сировину відповідно до
додатків до контракту на умовах
поставки CIF Одеса Україна. Загальна
сума контракту складає 500000,00 доларів
США. 06.09.2013 року між сторонами договору
укладено додаткову угоду № 9,
відповідно до якої продавець
зобов'язався продати лікарську
рослинну сировину, а саме - каркаде
сабдаріффа квіти в кількості 12000 кг,
вартістю 2,18 долари США за один кілограм
на загальну суму 26160,00 доларів США.
03.02.2014 року між сторонами були укладені
додаткові угоди до контракту за № 11,
предметом якої була зміну назви та
адреси юридичної особи - Продавця та
додаткова угода № 12 відповідно до якої,
Продавець зобов'язується продати
лікарську рослинну сировину, а саме -
каркаде сабдаріффа квіти в кількості
11580 кг, вартістю 1,65 долари США на
загальну суму 19107 доларів США.
Зазначене підтверджується копіями
цього договору та додатковими угодами
(а.с.9-11,12,13,14).

Для здійснення митного оформлення
товару - каркаде сабдаріффа квіти
позивачем було подано митну декларацію
(далі - МД) від 13.03.2014 р. № 805130000/2014/002532
(а.с. 26-27), до якої було додано документи:
контракт з додатковими угодами,
сертифікат походження, коносамент,
інвойс, сертифікат якості ( а.с. 9-24).

Митна вартість пред'явлених до митного
оформлення товарів була визначена
декларантом за основним методом (за
ціною договору (контракту) і становила
загальну суму 19107,00 доларів США (177356,91
грн).

Після розгляду наданих для митного
оформлення товару документів,
посадовою особою Сумської митниці було
запропоновано декларанту подати
документи, що підтверджують митну
вартість товарів, а саме: каталоги,
специфікації, прейскуранти,
прайс-листи виробника товару, висновки
про якісні та вартісні характеристики
товару, підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, розрахунок
ціни (калькуляцію).

14.03.2014 року відповідачем було прийнято
рішення № 805130000/2014/000016/1 про коригування
митної вартості товарів за другорядним
методом: за ціною договору щодо
ідентичних товарів підставі
інформації, яка містилась в
інформаційній системі, використано
дані № 805130000/2013/014166 від 07.11.2013 р. (а.с.32-33),
визначено митну вартість в розмірі
26055,00 доларів США та видано картку
відмови за № 805130000/2014/00022 в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України (
а.с.30-31).

Відносини, з приводу митного контролю
та митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, що переміщуються через
митний кордон України, справлянням
митних платежів, регулюються
положеннями Митного кодексу України, а
також положеннями Податкового кодексу
України та інших законів України з
питань оподаткування.

Відповідно до ст. 246 МК України метою
митного оформлення є забезпечення
дотримання встановленого
законодавством України порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України, а також
забезпечення статистичного обліку
ввезення на митну територію України,
вивезення за її межі і транзиту через
її територію товарів.

Частиною 3 ст. 318 МК України митний
контроль передбачає виконання митними
органами мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Відповідно до ст. 248 МК України митне
оформлення розпочинається з моменту
подання митному органу декларантом або
уповноваженою ним особою митної
декларації або документа, який
відповідно до законодавства її
замінює, та документів, необхідних для
митного оформлення.

Статтею 257 МК України передбачено, що
декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення, зокрема: код товару
згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість
товарів; митна вартість товарів та
метод її визначення; суми митних
платежів; спосіб забезпечення сплати
митних платежів (у разі застосування
заходів гарантування їх сплати).

Статтями 49, 50 МК України визначено, що
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.
Відомості про митну вартість товарів
використовуються, зокрема, для
нарахування митних платежів.

Частинами 4 та 5 ст. 58 МК України також
передбачено, що митною вартістю
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована в разі
потреби з урахуванням положень частини
десятої цієї статті. При цьому, ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Згідно із ст. 51 МК України митна
вартість товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом. При цьому,
декларант зобов'язаний: заявляти митну
вартість, визначену ними самостійно, у
тому числі за результатами
консультацій з митним органом;
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню; нести всі додаткові
витрати, пов'язані з коригуванням
митної вартості або наданням митному
органу додаткової інформації (стаття 52
МК України).

Відповідно до ст. 57 МК України
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за основним методом (тобто за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції)) та
другорядними: за ціною договору щодо
ідентичних товарів; за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); за резервним. Основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 53 МК України встановлено, що у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення. Документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
зокрема, є: декларація митної вартості
та документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару.

Частинами 1 та 2 ст.53 МК України
передбачено, що Митним кодексом
передбачено вичерпний перелік
документів, що подається декларантом
митному органу для підтвердження
заявленої митної вартості товарів та
обраного методу її визначення.

Частиною 3 ст. 53 МК України передбачено,
що в разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Частиною 5 ст.53 МК України
забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Відповідно до ст. 54 МК України контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості. Контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Зокрема, ст. 58 МК України передбачено,
що метод визначення митної вартості за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, застосовується
у разі, якщо щодо продажу оцінюваних
товарів або їх ціни відсутні будь-які
умови або застереження, які
унеможливлюють визначення вартості
цих товарів. Метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні. У разі
якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом,
застосовуються другорядні методи.

Згідно з ч. 4 та 5 ст. 54 МК України митний
орган під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів зобов'язаний, зокрема,
здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості, а також у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.6 ст. 54 МК України
митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: невірно проведеного декларантом
або уповноваженою ним особою
розрахунку митної вартості; неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Враховуючи приписи ч.3 ст. 53, ч.1, 2 та 5 ст.
54, ст. 58 МК України, митний орган при
здійсненні контролю за правильністю
визначення митної вартості
зобов'язаний перевірити складові
числового значення митної вартості,
правильність розрахунку, здійсненого
декларантом, упевнитись в
достовірності та точності заяв,
документів чи розрахунків, поданих
декларантом, а також відсутності
обмежень для визначення митної
вартості за ціною договору, наведених у
статті 58 Митного кодексу України.

Митний орган має право відійти від
наведених вище законодавчих обмежень,
що пов'язують з перевіркою основного
переліку документів, які підтверджують
митну вартість, та витребувати від
декларанта додаткові документи лише
якщо надані декларантом документи
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, адже
такі вади не дозволяють митному органу
законно здійснити визначений законом
мінімум митних формальностей,
необхідних для забезпечення
додержання законодавства України з
питань державної митної справи для
розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в
документах, усунення сумнівів щодо
підробки документів або з'ясування
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, які виявились відсутніми,
закон надає право митному органу
витребувати від декларанта інші
додаткові документи, що перелічені в
частині другій статті 53 Митного
кодексу України.

Крім того, п. 3.16, 3.17 Загального додатку
до Міжнародної конвенції про спрощення
та гармонізацію митних процедур
встановлено стандартне правило, що на
підтвердження декларації на товари
митна служба вимагає тільки ті
документи, які є необхідними для
проведення контролю за даною операцією
та забезпечення виконання усіх вимог
щодо застосування митного
законодавства. У випадках, коли окремі
підтверджуючі документи не можуть бути
представлені разом з декларацією на
товари з причин, які визнані митною
службою обґрунтованими, вона дозволяє
подачу таких документів протягом
визначеного періоду часу.

Згідно з ч.3 ст. 54 МК України за
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

При цьому доказів того, що документи,
надані позивачем митному органу для
визначення митної вартості
імпортованого товару, містили
розбіжності, ознаки підробки або не
містили всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, чи
відомостей щодо ціни, представником
відповідача суду не надано.

Враховуючи вимоги п.п. 3.16, 3.17 Загального
додатку до Міжнародної конвенції про
спрощення та гармонізацію митних
процедур та принцип, закріплений
частиною 3 статті 318 МК України, згідно з
яким митний контроль передбачає
виконання митним органом мінімуму
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи, представником відповідача у
судовому засіданні не доведено
необхідності витребування у позивача
додаткових документів для
підтвердження митної вартості товарів
та об'єктивну можливість позивача ці
документи надати, а саме: каталоги,
специфікації, прейскуранти,
прайс-листи виробника товару, висновки
про якісні та вартісні характеристики
товару, підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, розрахунок
ціни (калькуляцію).

Враховуючи викладене, суд вважає, що
митний орган неправомірно відмовив
позивачу у визнанні задекларованої ним
митної вартості товару за основним
методом, визначив митну вартість за
резервним методом та прийняв рішення
про коригування митної вартості
товару.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Сумифітофармація" до Сумської митниці
Міністерства доходів та зборів України
про визнання незаконним та скасування
рішення задовольнити

Визнати протиправним та скасувати
рішення Сумської митниці Міністерства
доходів та зборів України від 14 березня
2014 року № 805130000/2014/000016/1 про коригування
митної вартості товарів, що ввозились
на митну територію України Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Сумифітофармація". Постанова може
бути оскаржена до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Сумський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги на постанову суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 19
травня 2014 року.

Суддя (підпис)
М.М. Шаповал

З оригіналом згідно

Суддя
М.М. Шаповал