Справа № 872/8792/13
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2014 рокусправа № 808/1254/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Нагорної Л.М.

суддів: Мельника
В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Федосєєвої Ю.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні

апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності

Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду

від 09 квітня 2013 року

у справі № 808/1254/13-а

за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності

Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача Державної
податкової інспекції

у Жовтневому районі
міста Запоріжжя

Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області,

про скасування
податкових повідомлень-рішень, -

встановив: Суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1 подано позов до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі міста Запоріжжя
Запорізької області Державної
податкової служби про скасування
податкових повідомлень-рішень №№
та .

Запорізький окружний адміністративний
суд (суддя Максименко Л.Я.) своєю
постановою від 09 квітня 2013 року у
позові відмовив.

Постанова суду мотивована наступним:

кредиторська заборгованість перед ТОВ
«Запорізький графіт» у розмірі 41.833,33
грн. Суб'єктом підприємницької
діяльності фактично не була сплачена;
відповідно, зазначену суму
безпідставно включено до складу
витрат;

дебіторська заборгованість ПАТ «Завод
напівпровідників» перед Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 не
була погашена; у зв'язку з неотриманням
доходу від реалізації товарів, суму
витрат безпідставно завищено на
вартість виготовлення та матеріалів
виробництва.

Крім того, описка в
повідомленні-рішенні щодо П.І.Б.
платника податків не впливає на
законність та обґрунтованість
прийнятого контролюючим органом
рішення.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим актом, у поданій апеляційній
скарзі Суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1 - Позивач, вказує на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги її
заявник посилається на те, що в силу
приписів підпункту 138.8.1 Податкового
кодексу України від 2 грудня 2010 року N
2755-VI до складу прямих матеріальних
витрат включається вартість сировини
та основних матеріалів, що утворюють
основу виготовленого товару. У
відповідності з Порядком ведення Книги
обліку доходів і витрат, затвердженим
Наказом ДПА України 24.12.2010 N 1025,
документами, які підтверджують
витрати, можуть бути, зокрема,
товарно-транспортна та/або податкова
накладна, платіжне доручення,
фіскальний чек, акт закупки (виконаних
робіт, наданих послуг) та інші
розрахункові документи .

Жодним нормативним документом не
передбачено можливості врахування
витрат тільки у разі фактичної оплати.

Крім того, зазначення у податковому
повідомленні-рішенні двох різних
платників податків не дає підстав
вважати, що грошове зобов'язання
збільшено саме Позивачу.

Просить постанову окружного
адміністративного суду скасувати та
ухвалити нове рішення. Позов
задовольнити.

Обставини справи: в серпні 2012 року
уповноваженими фахівцями
держподаткінспекції була проведена
виїзна планова документальна
перевірка фінансово-господарської
діяльності Суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1, і.н.н. НОМЕР_3 з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01 квітня 2009 року по 31 грудня 2011
року.

За результатами перевірки складений
Акт № 23/17-214/НОМЕР_3.

В акті перевірки вчинено записи про
порушення пункту 138.4, підпункту 138.8.1
пункту 138.8 статті 138 Податкового
кодексу України від 2 грудня 2010 року N
2755-VI -

до складу витрат Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1
були віднесені витрати в сумі 41.833,33 грн.
по товару - заготовки графітові, який
був отриманий від підприємства ТОВ
«Запорізький графіт»; станом на 31.12.2011р.
кредиторська заборгованість перед ТОВ
«Запорізький графіт» склала 41.833,33 грн.,
у зв'язку з чим витрати за придбаний
товар, який був реалізований, не
понесені (на сплачені) у звітному
періоді;

до складу витрат Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 у 2011
році були віднесені витрати в сумі
279.151,57 грн. по товару - блок графітовий в
асортименті, який був отриманий від
підприємства ТОВ «Квант»; блоки
графітові були використані для
виробництва виробів, в подальшому
реалізованих ПАТ «Завод
напівпровідників»; станом на 31.12.2011р.
дебіторська заборгованість ПАТ «Завод
напівпровідників» перед Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1
склала 412.200,00 грн.; у зв'язку з тим, що
дохід від реалізації продукції не було,
вартість придбаної продукції
безпідставно віднесена до складу
валових.

На підставі Акту перевірки, та в
результаті адміністративного
оскарження, 30 січня 2013 року керівником
контролюючого органу прийнято
податкове повідомлення-рішення №
.

Згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3
статті 54, пунктом 123.1 статті 123
Податкового кодексу України, Суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_1
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем 50 11010500 - податок з доходів
фізичних осіб, у розмірі 26.700,08 грн. за
основним платежем та штрафні
(фінансові) санкції на суму 6.675,02 грн.

Крім того, перевіркою встановлено
порушення підпункту 176.2 б) статті 176
Податкового кодексу України від 2
грудня 2010 року N 2755-VI.

17 вересня 2012 року керівником
контролюючого органу прийнято
податкове повідомлення-рішення №
.

За змістом повідомлення-рішення,
контролюючим органом повідомлено
Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 про збільшення суми грошового
зобов'язання Суб'єкту ОСОБА_2 за
платежем 50 11010101 - податок з доходів
фізичних осіб, у розмірі 510,00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.

Скасування податкового
повідомлення-рішення № від 30
січня 2013 року в частині збільшення суми
грошового зобов'язання за платежем 50
11010500 - податок з доходів фізичних осіб,
у розмірі 26.252,63 грн. за основним
платежем та штрафні (фінансові) санкції
на суму 6.563,16 грн., податкового
повідомлення-рішення від 17 вересня 2012
року № стало предметом судового
позову.

Колегія суддів, заслухавши
представників Сторін, проаналізувавши
на підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при винесені оскарженої
постанови, виходить з наступного.

За позицією контролюючого органу, з чим
погодився суд першої інстанції, при
визначенні доходів застосовується
касовий метод, а при визначенні витрат
враховуються тільки ті витрати, які
пов'язані з отриманням доходу та
підтвердженні відповідними
документами про їх оплату.

В оскарженому повідомленні-рішенні
контролюючим органом виключено зі
складу витрат операції з придбання
сировини та матеріалів у ТОВ
«Запорізький графіт» і ТОВ «Квант», що
утворюють основу виготовленого товару.

В той же час, згідно з пунктом 177.4
Податкового кодексу України до
переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом III цього Кодексу.

Витрати операційної діяльності,
підпункт 138.1.1, включають собівартість
реалізованих товарів.

До складу прямих матеріальних витрат,
пункт 138.8.1 цього Кодексу, включається
вартість сировини та основних
матеріалів, що утворюють основу
виготовленого товару, виконаної
роботи, наданої послуги.

Витрати на придбання сировини у ТОВ
«Запорізький графіт» понесені в період
отримання доходу від реалізації
виробленої продукції, що залишилось
поза увагою суду першої інстанції,
підтверджені видатковими та
податковими накладними.

Вартість графітових блоків, придбаних
у ТОВ «Квант», є вартістю
товарно-матеріальних цінностей, що
використані у виробництві продукції.

Ці витрати не можуть бути перенесені,
так як з отриманих ТМЦ виготовлена
продукція, яка реалізована.

Отже, базовими для аналітичних дій,
застосовне до спірного випадку, слід
було б відбирати інші суттєві
показники.

Відносно податкового
повідомлення-рішення від 17.09.2012р.

За змістом повідомлення-рішення, про що
зазначено вище, контролюючим органом
повідомлено Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 про збільшення суми
грошового зобов'язання Суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_2 за
платежем 50 11010101 - податок з доходів
фізичних осіб, у розмірі 510,00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.

Висновок суду про те, що зазначене є
опискою, достовірно не
підтверджується.

У разі встановлення такої помилки
орган ДПС мав забезпечити виправлення
допущених при направленні податкового
повідомлення-рішення помилок і
направити його повторно.

Недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими, є
підставами для скасування постанови
першої інстанції та ухвалення нового
рішення.

Керуючись ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202
Кодексу адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 09 квітня 2013
року у справі № 808/1254/13-а - скасувати та
прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення від 30 січня 2013
року № в частині збільшення
грошового зобов'язання в сумі 32.815,79
грн., в тому числі 26.252,63 грн. за основним
платежем, 6.563,16 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 17.09.2012
року у повному обсязі.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України в
порядку і строки, передбачені статтею
212 КАС України.

Повний текст постанови складено 12
червня 2014 року.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко