Справа № 806/1197/14
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Попова
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА

іменем України

"16" червня 2014 р.
Справа № 806/1197/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Охрімчук І.Г.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.

при секретарі
Зеліковій О.В.,

за участю сторін:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного підприємства "Вікторія" на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "11" квітня
2014 р. у справі за позовом Приватного
підприємства "Вікторія" до
Управління державної казначейської
служби України у м.Житомирі
Житомирської області про визнання
рішення незаконним, зобов'язання
прийняти документи та повернення
судового збору ,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014р. підприємство звернулось
до суду з позовом про визнання
незаконним рішення управління
Державної казначейської служби
України в м. Житомирі Житомирської
області за №04-08/571 від 13.02.2014 року щодо
відмови у поверненні судового збору та
зобов"язання відповідача прийняти
документи підприємства щодо
повернення судового збору та повернути
сплачений судовий збір в сумі 2703, 00 грн.
по квитанції №42/46 від 16 січня 2013 року.
Обґрунтовуючи позовні вимоги
підприємство вказало на те, що відмова
відповідача у поверненні ПП "Вікторія"
судового збору в зв"язку з пропуском
річного строку пред"явлення ухвали
Господарського суду до виконання є
неправомірною, оскільки зазначене
судове рішення не є виконавчим
документом.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 11.04.2014р.
відмовлено в задоволенні позову
Приватного підприємства "Вікторія".

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, позивач звернувся до суду
апеляційної інстанції зі скаргою, в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та прийняти нове про
задоволення позовних вимог. На думку
скаржника, суд першої інстанції
приймаючи оскаржене рішення
проігнорував вимоги ст.7 ЗУ "Про судовий
збір" та ст.49 ГПК України.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
дослідивши докази, зібрані в
матеріалах справи, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
вимог апеляційної скарги з огляду на
наступне.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою
Господарського суду Житомирської
області від 18.01.2013 року по справі
№14/9068/7/13-П за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Житомирському районі Житомирської
області, Житомирського міського
центру зайнятості, Приватного
підприємства "Вікторія", фізичної особи
- підприємця ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Левків-Агро" про визнання банкрутом
відмовлено у прийнятті заяви, у тому
числі, Приватному підприємству
"Вікторія про порушення справи про
банкрутство ТОВ "Левків-Агро".
Повернуто Приватному підприємству
"Вікторія" судовий збір, сплачений
згідно квитанції №42/46 від 16.01.2013 року в
сумі 2703,00 грн. (а.с.5,6).

На підставі вказаного судового рішення
Приватне підприємство "Вікторія"
звернулось до Управління державної
казначейської служби в м. Житомирі з
заявою №21 від 07.02.2014 року про
повернення судового збору (а.с.8). Разом
з зазначеною заявою позивачем подано
оригінал квитанції про сплату судового
збору №42/46 від 16.01.2013 року та ухвалу
Господарського суду Житомирської
області від 18.01.2013 року (а.с. 5-7).

В свою чергу відповідач листом від 13
лютого 2014 року №04-08/571 повернув без
виконання вказані документи з мотивів
недотримання позивачем вимог п. 6
Порядку виконання рішень про стягнення
коштів державного або місцевого
бюджетів або боржників, затвердженого
постановою КМУ від 03.08.2011р. №845 в
частині порушення термінів
пред'явлення ухвали суду до виконання.

Розглядаючи питання про правомірність
дій Управління Державної
казначейської служби України в м.
Житомирі Житомирської області щодо
повернення без виконання документів
позивачу, суд апеляційної інстанції
враховує наступне.

Питання, пов'язані із розміром ставок
судового збору, порядком сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору регулюються Законом
України «Про судовий збір» від 08 липня
2011 року № 3674-VI.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
судовий збір» сплачена сума судового
збору повертається за ухвалою суду в
разі: зменшення розміру позовних вимог
або внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом;
повернення заяви або скарги; відмови у
відкритті провадження у справі;
залишення заяви або скарги без
розгляду (крім випадків, якщо такі
заяви або скарги залишені без розгляду
у зв'язку з повторним неприбуттям
позивача або за його клопотанням);
закриття провадження у справі.

В даному випадку поняття «відмова у
відкритті провадження у справі» є
тотожним за своєю правовою суттю
поняттю «відмова у прийнятті заяви про
порушення справи про банкрутство»,
відповідно, застосовується правила ч.
1 ст. 7 Закону України «Про судовий
збір».

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про
судовий збір" у випадках, установлених
пунктом 1 частини першої цієї статті,
судовий збір повертається в розмірі
переплаченої суми; в інших випадках,
установлених частиною першою цієї
статті, - повністю. Повернення
сплаченої суми судового збору
здійснюється в порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади
із забезпечення реалізації державної
фінансової політики.

Згідно з ч. 2 статті 3 Закону України
«Про виконавче провадження» і п. 9
розділу VI «Прикінцеві та перехідні
положення» Бюджетного кодексу України,
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 03 серпня 2011 року № 845,
якою затверджено Порядок виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників.

Відповідно до п. 2 зазначеного Порядку,
виконавчі документи - це оформлені в
установленому порядку виконавчі листи
судів та накази господарських судів,
видані на виконання рішень про
стягнення коштів, а також інші
документи, визначені Законом України
"Про виконавче провадження".

Пунктом 3 зазначеного Порядком
передбачено, що рішення про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників виконуються на підставі
виконавчих документів виключно
органами Казначейства.

Згідно з приписами ст.17 ЗУ "Про
виконавче провадження" примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі, зокрема, виконавчі
документи: ухвали, постанови судів у
цивільних, господарських,
адміністративних справах,
кримінальних провадженнях та справах
про адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом (п.2 ЗУ
"Про виконавче провадження").

З урахуванням приписів вказаної норми
спростовуються доводи апеляційної
скарги підприємства про те, що ухвала
суду не є виконавчим документом.

Відповідно до п. 6 вказаного Порядку - у
разі прийняття рішення про стягнення
коштів стягувач подає органові
Казначейства в установлений
зазначеним органом спосіб:

- заяву про виконання такого рішення із
зазначенням реквізитів банківського
рахунка, на який слід перерахувати
кошти, або даних про перерахування
коштів у готівковій формі через банки
або підприємства поштового зв'язку,
якщо зазначений рахунок відсутній;

- оригінал виконавчого документа;

- судові рішення про стягнення коштів (у
разі наявності);

- оригінал або копію розрахункового
документа (платіжного доручення,
квитанції тощо), який підтверджує
перерахування коштів до відповідного
бюджету.

Пунктом 6 Порядку встановлено, що
виконавчі документи пред'являються до
виконання протягом одного року з дня,
що настає за днем набрання рішенням про
стягнення коштів законної сили, якщо
інше не передбачено законом.

Аналогічне положення закріплено в пп.2
п. 1 ст.22 Закону України "Про виконавче
провадження".

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом (ч.5 ст.85 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст.93 КАС України
апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом. У разі
якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84
цього Кодексу.

З урахуванням наведених норм
законодавства та доказів, зібраних в
матеріалах справи, судом встановлено,
що позивачем подано до Управління
державної казначейської служби в м.
Житомирі ухвалу суду, на підставі якої
здійснюється стягнення судового збору,
з пропуском річного строку.

Пунктом 9 Порядку визначено перелік
підстав для повернення органами
Казначейства стягувачеві виконавчого
документа, а саме виконавчий документ:

- не підлягає виконанню органом
Казначейства;

- подано особою, що не має відповідних
повноважень;

- пред'явлено до виконання з
пропущенням установленого строку;

- видано або оформлено з порушенням
установлених вимог;

- рішення про стягнення коштів не
набрало законної сили, крім випадків,
коли судове рішення про стягнення
коштів допущено до негайного виконання
в установленому законом порядку;

- суми коштів, зазначених у судовому
рішенні про стягнення коштів,
повернуті стягувачеві за поданням
органу, що контролює справляння
надходжень бюджету, або за рахунок
таких коштів виконано грошові
зобов'язання чи погашено податковий
борг стягувача перед державним або
місцевим бюджетом;

- відсутній залишок невідшкодованого
податку на додану вартість, узгоджений
із стягувачем;

- стягувач відмовився від виконання
виконавчого документа або відкликав
його без виконання;

- наявні інші передбачені законом
випадки.

За таких обставин, з урахуванням
пропуску позивачем строку для
пред"явлення ухвали суду про
повернення судового збору до
виконання, суд приходить до висновку
про правомірність дій відповідача щодо
повернення документів (про повернення
судового збору) без виконання.

Таким чином, вірним є висновок суду
першої інстанції, що позовні вимоги
Приватного підприємства "Вікторія" є
безпідставними та не підлягають
задоволенню.

Помилковими є посилання скаржника на
те, що суд першої інстанції при
вирішенні спірного питання повинен
керуватися Порядком повернення коштів
помилково або надміру зарахованих до
державного та місцевих бюджетів,
затвердженим наказом Міністерства
фінансів України від 03.09.2013р. №787,
оскільки механізм виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення,
визначає Порядок виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (у
редакції постанови Кабінету Міністрів
України від 30.01.2013 року № 45).

Порядком повернення коштів, помилково
або надміру зарахованих до державного
та місцевих бюджетів, на який
посилається скаржник, визначено
процедуру повернення коштів, помилково
або надміру зарахованих до державного
та місцевих бюджетів, а саме: податків,
зборів (обов'язкових платежів) та інших
доходів бюджету, коштів від повернення
до бюджетів бюджетних позичок,
фінансової допомоги, наданої на
поворотній основі, та кредитів, у тому
числі залучених державою (місцевими
бюджетами) або під державні (місцеві)
гарантії (далі - платежі).

Відповідно до статті 200 КАС України -
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Отже при винесенні оскаржуваної
постанови судом першої інстанції було
дотримано всіх вимог законодавства, а
тому відсутні підстави для її
скасування.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Вікторія" залишити без
задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "11" квітня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
І.Г. Охрімчук

судді: (підпис)
Л.О. Зарудяна

(підпис)
Л.В. Кузьменко

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "17" червня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Приватне
підприємство "Вікторія" вул.
Житомирська,2,с.Клітчин,Житомирський
район, Житомирська область,12405

3- відповідачу/відповідачам:
Управління державної казначейської
служби України у м.Житомирі
Житомирської області вул.1-го
Травня,12/5,м.Житомир,10008

4-третій особі: - ,