Справа № 815/8197/13
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

03 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/8197/13

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Токмілова Л. М.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.

суддів - Бойка А.В.

- Яковлєва О.В.

при секретарі - Єршовій А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВТО-СІТІ-БАС» на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 20 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВТО-СІТІ-БАС» до
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про скасування
податкового повідомлення рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

02 грудня 2013 року до Одеського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВТО-СІТІ-БАС» до
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 24.10.2013
року.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 20 січня 2014
року адміністративний позов ТОВ
«АВТО-СІТІ-БАС» до ДПІ у Малиновському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області про скасування
податкового повідомлення рішення -
залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АВТО-СІТІ-БАС» ставиться питання про
скасування судового рішення в зв'язку з
тим, що воно постановлено з порушенням
норм матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АВТО-СІТІ-БАС», перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «АВТО-СІТІ-БАС»
зареєстровано Виконавчим комітетом
Одеської міської ради 04.09.2008 року за №
0033310.

Відповідно до довідки з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України, основними видами
діяльності ТОВ «АВТО-СІТІ-БАС» за КВЕД
є: 45.11 - торгівля автомобілями та
легковими автотранспортними засобами,
45.19 - торгівля іншими автотранспортними
засобами, 45.20 - технічне обслуговування
та ремонт автотранспортних засобів, 45.31
- оптова торгівля деталями та приладдям
для автотранспортних засобів, 45.32 -
роздрібна торгівля деталями та
приладдям для автотранспортних
засобів, 46.19 - діяльність посередників у
торгівлі товарами широкого
асортименту.

В період з 10.09.2013 року по 16.09.2013 року
старшим державним
ревізором-інспектором відділу
камеральних перевірок управління
податкового аудиту ДПІ у Малиновському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області Чекмарьовим О.Ю. на
підставі направлення від 09.09.2013 року №
282, виданого ДПІ у Малиновському районі
м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській
області та згідно із п.78.1.1 ст.78, гл.8
розділу 2 Податкового Кодексу України
від 02.12.2010 року № 2755-VІ та відповідно
наказу від 09.09.2013 року № 380, проведена
позапланова виїзна перевірка ТОВ
«АВТО-СІТІ-БАС» з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
взаємовідносинах з ПП «Озерне-5» за
січень, квітень 2013 року.

За наслідками вказаної перевірки
відповідачем складено акт №
000088/15-52-22-03/361110979/453/31 від 23.09.2013 року про
результати позапланової виїзної
перевірки ТОВ «АВТО-СІТІ-БАС» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з ПП
«Озерне-5» за січень, квітень 2013 року.

На підставі акту перевірки ДПІ у
Малиновському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області прийнято
податкове повідомлення-рішення від
24.10.2013 року № , за
порушення вимог п. 198.3 ст.198 Податкового
кодексу України, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на додану вартість на
загальну суму 693 085 грн. 00 коп. із них: 554
468 грн. - основний платіж та 138 617 грн. -
штрафна (фінансова) санкція.

Позивач, не погодившись з зазначеними
рішеннями податкового органу,
звернувся до суду з позовною заявою про
скасування податкового
повідомлення-рішення ДПІ у
Малиновському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області від
24.10.2013 року №.

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачем зроблений вірний
висновок щодо відсутності у позивача
права на формування податкового
кредиту на підставі первинних
документів, виписаних по господарським
операціям між позивачем та його
контрагентом ПП «Озерне-5», у зв'язку з
чим позовні вимоги є необґрунтованими
та не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Судова колегія погоджується з цими
висновками суду першої інстанції та
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції (тобто, реальної зміни
майнового стану платника податків).

Відповідно до ст. 198 ПК України - право
на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України; ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу (п.198.1 ст. 198 ПК
України).

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною
(п.198.2 ст. 198 ПК України).

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до ст. 39 цього
Кодексу, та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п.193.1
ст. 193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду (п.198.3 ст. 198 ПК
України).

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з п.201.11 ст. 201 цього
Кодексу).

У разі, якщо на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку, які
попередньо віднесені до податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до Закону (п.198.6 ст. 198 ПК
України).

Таким чином, правомірність формування
податкового кредиту визначається в
першу чергу фактом придбання товарів
(робіт, послуг, основних фондів) з метою
використання в господарській
діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що між
TOB «АВТО-СІТІ-БАС» та ПП «Озерне-5»
укладено договори від 03.12.2012 року № 3/12
та від 29.04.2013 року № 29/04, згідно яких ПП
«Озерне-5» зобов'язується поставити
пісок річний, а ТОВ «АВТО-СІТІ-БАС»
зобов'язується прийняти пісок річний
та оплатити його вартість.

Розрахунки між суб'єктом
господарювання здійснювалися у
безготівковій формі, відповідно до
виписок банку від 30.01.2013 року № 1 на
загальну суму 200 700 грн., № 1 загальну
суму 800 000 грн., № 3 на загальну суму 800 000
грн., № 4 на загальну суму 800 000 грн., від
11.04.2013 року № 34 на загальну суму 200000
грн., № 35 на загальну суму 200000 грн., від
26.04.2013 року № 49 на загальну суму 80000 грн..
На підтвердження отримання товару
представником позивача надано
податкові та видаткові накладні по
господарським операціям.

Разом з цим, між TOB «АВТО-СІТІ-БАС» та ПП
«Озерне-5» укладено договір
відповідального зберігання від 30.04.2013
року № 30/04, згідно якого ПП «Озерне-5»
зобов'язується прийняти та зберігати
пісок річний кількості вказаних у
видаткових накладних.

При цьому, колегія суддів звертає увагу
на те, що вищевказаним договором не
передбачено місце та умови зберігання
річного піску у кількості вказаної у
видаткових накладних.

Тобто, надані первинні документи не
містять змісту та обсягу господарських
операцій між TOB «АВТО-СІТІ-БАС» та ПП
«Озерне-5», та не дають можливості
підтвердити реальність здійснення
господарських операцій.

Також, колегія суддів не приймає до
уваги посилання апелянта на постанову
про визначення підслідності у
кримінальному провадженні як на
підтвердження реальності здійснення
господарських відносин з ПП «Озерне-5»,
відповідно до якої встановлено, що
слідчим відділом Малиновського РВ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області
здійснюється досудове розслідування у
кримінальному провадженні за фактом
вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст.
190 КК України засновниками ПП
«Озерне-5». Оскільки, вказане
твердження апелянта, не підтверджує
реальність господарських
взаємовідносин.

За таких обставин, висновки суду першої
інстанції про недотримання апелянтом
необхідних умов реалізації права на
формування податкового кредиту та про
наявність у податкового органу підстав
для прийняття спірних податкових
повідомлень-рішень є правильними.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АВТО-СІТІ-БАС» залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 20
січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
судового рішення в повному обсязі
(після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції).

Головуючий:
Танасогло Т.М.

Суддя:
Бойко А.В.

Суддя:
Яковлєв О.В.