Справа № 806/1262/14
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"26" червня 2014 р.
Справа № 806/1262/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Котік Т.С.

суддів:
Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

при секретарі
Рожко М.М. ,

за участю представників позивача

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "24" квітня
2014 р. у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю " ІНКО-ФУД
БЕРДИЧІВ" до Житомирської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправними та
скасування картки відмови та рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 24 квітня 2014
року задоволено позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНКО-ФУД БЕРДИЧІВ".

Визнано неправомірним та скасовано
рішення Житомирської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про коригування митної вартості №
101050000/2014/300008/1 від 24.01.2014 р.

Визнано неправомірною та скасовано
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України № 101050000/2014/00009
від 24.01.2014 р.

В апеляційній скарзі Житомирська
митниця Міністерства доходів і зборів
України, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить судове
рішення скасувати та ухвалити нове -
про відмову у задоволенні позовних
вимог. Зокрема, апелянт посилається на
те, що дії митного органу по
коригуванню митної вартості товару
відповідають приписам Митного кодексу
України, оскільки подані ТОВ "Інко-Фуд
Бердичів" під час митного оформлення
документи містили розбіжності.

Розглянувши справу, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи,
правовідносини, що виникли між
сторонами урегульовано нормами
Митного кодексу України.

Частинами 1 та 2 ст. 52 МК України
встановлено, що заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою. Декларант
або уповноважена ним особа, які
заявляють митну вартість товару,
зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з митним
органом;

2) подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати,
пов'язані з коригуванням митної
вартості або наданням митному органу
додаткової інформації.

Частинами 1 та 2 ст. 53 МК України
передбачено, що у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: декларація митної
вартості, що подається у випадках,
визначених у частинах п'ятій і шостій
статті 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Статтею 57 МК встановлено, що кожний
наступний метод застосовується лише у
разі, якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Так, з матеріалів справи убачається, що
20 листопада 2013 року між ТОВ "Інко-Фуд
Бердичів", Україна, (Покупець) та
м'ясопереробним підприємством "ZAKRZEWSCY",
Польща, (Продавець) укладено контракт №
86/13-PL, за умовами якого Продавець
продає, а Покупець купує окремими
партіями для власного виробництва
та/або використання строком до 31.01.2014
року: м'ясо свиней (свійських свиней), а
саме: свинину жиловану нежирну
заморожену; свинину жиловану
напівжирну заморожену; свинина
жиловану жирну заморожену; грудинку
свинну в шкурі без кістки заморожену;
бакі/щоки свинні заморожені; надалі -
Товар. Кількість кожної конкретної
партії товару і строки поставки
погоджуються сторонами в
специфікаціях, які є невід'ємною
частиною даного договору, відповідно
до п. 1.2 цього Контакту.

За змістом розділу 2 контракту № 86/13-PL
"Ціна та загальна вартість контракту",
ціна на товар встановлена у доларах США
і розуміється на умовах СРТ вул.
Білопільська, 131, місто Бердичів,
Україна, (інкотермс 2010). Вартість
товару, поставлено на виконання цього
контракту (загальна вартість
контракту) становить на момент його
укладання 295000,00 доларів США і може бути
змінена впродовж терміну дії даного
контракту тільки за згодою сторін.
Оплата за кожну партію поставленого
товару здійснюється впродовж 35 робочих
днів з моменту оприбуткування товару
на складі Покупця, шляхом банківського
переказу.

Пунктом 3.1 контракту від 20.11.13 р. № 86/13-PL
передбачено, що поставка здійснюється
на умовах СРТ вул. Білопільська, 131,
місто Бердичів, Україна, (інкотермс 2010).
Митне, ветеринарне і інше оформлення
товару в країні відправлення
здійснюється власними силами та за
рахунок Продавця. Покупець
зобов'язаний надати дозвіл на імпорт
товару за 3 дні до планованої дати
поставки.

Продавець зобов'язаний надати покупцю
в день відвантаження товару копії CMR,
експортну декларацію і відвантажну
документацію (інвойс, пакувальні листи
або специфікацію завантаження,
зазначені у п. 4.1 документи) за
допомогою факсимільного зв'язку, після
чого Покупець перевіряє правильність
документів і дає Продавцю своє
підтвердження. Без підтвердження
Покупця Продавець не має права
відпустити товар на адресу Покупця.

20 січня 2014 року ТОВ "Інко-Фуд Бердичів",
Україна, (Покупець) та м'ясопереробним
підприємством "ZAKRZEWSCY", Польща,
(Продавець), укладено специфікацію № 2
до договору № 86/13-PL від 20.11.2013 р., яка є
невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 1 цієї специфікацій визначено,
що відповідно до договору Продавець
продає, а Покупець купує окремими
партіями для власного виробництва
та/або використання товар, а саме
свинина жилована напівжирна
заморожена/свинина знежилована
півжирна, вагою 20000,00 кг, ціною за 1 кг. - 2,
72 доларів США, загальною вартістю 54400,00
доларів США.

У відповідності з договором № 86/13-PL від
20.11.2013 р. поставці підлягає товар на
суму 54400,00 (USD) (п. 3 специфікації № 2 від
20.01.2014 р.).

Як встановлено судом першої інстанції,
24 січня 2014 року, з метою розмитнення
поставленого товару, Товариством з
обмеженою відповідальністю "Інко-Фуд
Бердичів" подано до митного органу
митну декларацію № 101050000/2013/000266 на
митне оформлення товару: "Свинина
свійських свиней, обвалена, заморожена
в поліблоках, без додавання солі, цукру
та спецій, без попередньої теплової та
кулінарної обробки, не консервована,
без сумішей, без вмісту харчових
добавок та приправ, призначена для
промислової переробки, придатна для
споживання людьми: - свинина
знежилована напівжирна (м'ясна обрізь,
співвідношення пісної та жирної
тканини 80%/20%), вага нетто 20000 кг, в
блоках, з загальною митною вартістю
товарів 54400, 00 доларів США; контракт №
86/13-PL від 20.11.2013 р.; специфікація № 2 від
20.01.2014 року, рахунок - фактура (інвойс) №
DEX/2014/01/005 від 21.01.2014 р.; експортна митна
декларація країни відправлення від
22.01.2014 року № 14PL446010E0005877; товаро -
транспортна накладна (CMR) від 21.01.2014 року
№ 6082055, інші документи на підтвердження
якісних характеристик товару.
Визначення митної вартості товару
позивач здійснив за основним методом -
за ціною контракту щодо товарів, які
імпортуються, у розмірі 54400 доларів США.

Митним органом в цей же день
повідомлено декларанта, що для
підтвердження митної вартості, згідно
п. 3 ст. 53 МК України, необхідне подання
додаткових документів, а саме:
розрахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); виписку з бухгалтерської
документації; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

У зв'язку із ненаданням позивачем на
таку пропозицію зазначених додаткових
документів на підтвердження заявленої
митної вартості товарів під час їх
митного оформлення, митним постом
"Бердичів" Житомирської митниці
Міндоходів було відмовлено ТОВ
"Інко-Фуд Бердичів" у прийнятті митної
декларації та оформлено картку відмови
від 24 січня 2014 року № 101050000/2014/00009.

Зі змісту картки вбачається, що
підставою для відмови було рішення про
коригування митної вартості товарів №
101050000/2014/300008/1 від 24 січня 2014 року, яким
скориговано ціну товару в сторону її
завищення з 54400, 00 доларів США до 64480,00
доларів США. У цьому рішенні відповідач
зазначив, що митна вартість
імпортованих товарів не може бути
визначена за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), з наступних підстав:
документи зазначені у ч. 2 ст. 53 МКУ
містять розбіжності, а саме
зовнішньоекономічний контракт та
специфікація до нього підписані
іноземним учасником в особі ОСОБА_5,
але підписи та печатки на цих
документах відрізняються між собою;
неподанням декларантом додаткових
документів, що підтверджують митну
вартість, на письмову вимогу митного
органу відповідно до ч. 3 ст. 53 МК
України, а саме: розрахунків про сплату
комісійних, посередницьких послуг,
пов'язаних із виконанням умов договору
(угоди, контракту); виписки з
бухгалтерської документації; каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;
висновків про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини. За інформацією,
яка наявна у органах доходів і зборів,
вартість схожих товарів є вищою в
порівнянні з митною вартістю
оцінюваних товарів. Проведено
процедуру консультацій між органом
доходів і зборів та декларантом з метою
обґрунтованого вибору другорядних
методів визначення митної вартості
товарів. За результатами проведеної
консультації встановлено, що методи 2а
і 2б не можуть бути застосовані у
зв'язку з відсутністю цінової
інформації на ідентичні та подібні
(аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в
зв'язку з відсутністю основи для
віднімання та додавання вартості.
Митна вартість визначена за резервним
методом та ґрунтується на раніше
визнаних (визначених) органами доходів
і зборів митних вартостях МД №
205070000/2013/055626 від 11.11.2013 р. з урахуванням
коригувань на обсяг партії товарів,
умов поставки, комерційних умов тощо,
що відповідає принципам і критеріям,
визначеним Угодою про застосування
статті VII Генеральної угоди з тарифів і
торгівлі 1994 року. Джерело інформації:
інформація цінової бази ЄАІС
Міндоходів щодо товарів, митне
оформлення яких вже здійснено, Митний
кодекс України.

Не погодившись з прийнятим рішенням
про коригування митної вартості товару
в сторони її завищення, декларантом
цього ж дня подано нову митну
декларацію (МД-2) № 101050000/2014/000285 про
митне оформлення товару в режимі "під
гарантійне зобов'язання", відповідно до
ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, в якій
позивачем було задекларовано цей же
товар за митною вартістю, що визначеною
контролюючим органом. Також позивачем
було сплачено всі митні платежі згідно
з митною вартістю цих товарів, у зв'язку
з цим товар, згідно митної декларації №
101050000/2014/000285 від 24.01.2014 року, було
випущено у вільний обіг.

Суд першої інстанції перевіряючи
правомірність винесених картки
відмови та рішення про коригування
митної вартості товару дійшов
висновків, що декларантом під час
проведення митного контролю, одночасно
з поданням митної декларації митному
органу було подано всі необхідні
документи, які відповідають вимогам
частини 2 статті 53 Митного кодексу
України та чітко ідентифікують
оцінюваний товар, не містять
розбіжностей щодо даних, які
підлягають обчисленню при визначені
саме митної вартості товару та
підтверджують ціну товару, яка
сплачена позивачем за ціною, вказаною в
контракті та специфікації № 2 до нього,
а тому рішення про коригування митної
вартості № 101050000/2014/300008/1 від 24.01.2014 р. та
картка відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
101050000/2014/00009 від 24.01.2014 р., є
неправомірними.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з вказаним висновком,
виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.64 МК України у
разі якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
послідовного використання методів,
зазначених у статтях 58 - 63 цього
Кодексу, митна вартість оцінюваних
товарів визначається з використанням
способів, які не суперечать законам
України і є сумісними з відповідними
принципами і положеннями Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Згідно з ч. 1 ст. 54 МК України контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Виходячи з приписів зазначених
правових норм, суд першої, так само й
апеляційної інстанції не спростовує
тієї обставини, що саме митні органи
мають виключну компетенцію в питаннях
перевірки та контролю правильності
обчислення декларантом митної
вартості, однак зазначає, що такі
повноваження мають бути реалізовані
лише за наявності обґрунтованих
підстав для сумніву в правильності
митної оцінки товару, що переміщується
через митний кордон України.

Разом з тим, дискреційні функції митних
органів мають законодавчі обмеження у
випадках незгоди із задекларованою
митною вартістю. До них, зокрема,
належить процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості та
обов'язок послідовного вибору методів
(від першого до шостого) визначення
митної вартості.

Так, у відповідності до положень ч. 3 ст.
53 МК України, у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті
(документи, що підтверджують митну
вартість), містять розбіжності, наявні
ознаки підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи.

В силу ч. 5 ст. 53 МК України
забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Під час розгляду даної справи судом
першої інстанції не встановлено
обставин, які б свідчили про існування
достатніх підстав для виникнення
обґрунтованого сумніву у Житомирської
митниці Міндоходів щодо вартості
імпортованого товару. Представником
відповідача не надано суду жодних
належних та допустимих доказів того, що
подані Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інко-Фуд Бердичів"
основні документи не дозволяли митному
органу у належний спосіб перевірити
числове значення складових митної
вартості товарів та відомості щодо їх
ціни.

Окрім того, з вказаних питань Верховним
Судом України викладено правову
позицію з в постанові від 01.10.2013 року
(справа № 21-354а13), в якій зазначено, що "...
наявність обґрунтованого сумніву у
правильності визначення митної
вартості митниця зобов'язана доводити
в суді, оскільки з цією обставиною
закон пов'язує можливість
витребовування додаткових документів
у декларанта та надає митниці право
вчиняти наступні дії, спрямовані на
визначення дійсної митної вартості
товарів".

Як встановлено судом першої та не
заперечувалося представником
відповідача при розгляді справи в суді
першої інстанції, позивачем було
надано до митного оформлення усі
необхідні документи передбачені
частинами 1 та 2 ст.53 Митного кодексу
України.

Проте, як на підставу для витребування
від позивача додаткових документів на
підтвердження заявленої митної
вартості товарів, митний орган
посилався на те, що митна вартість
товарів не може бути визначена за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартісні
операції), оскільки документи,
зазначені у частині 2 ст. 53 Митного
кодексу України, подані для митного
оформлення, містять розбіжності, а
саме, під час аналізу
товаросупровідних документів поданих
разом з МД № 101050000/2014/000266, митним
органом виявлено, що
зовнішньоекономічний контракт та
специфікація до нього підписані
іноземним учасником в особі ОСОБА_5, але
підписи та печатки на цих документах
відрізняються між собою.

Суд першої інстанції обґрунтовано
відхилив дані посилання, оскільки
ознайомившись із копією контракту №
86/13-PL від 20.11.2013 року та специфікацією №
2 від 20.01.2014 року до нього, які підписані
директором та заступником директора
ТОВ "Інко-Фуд Бердичів", Україна,
(Покупець) та директором
м'ясопереробного підприємства "ZAKRZEWSCY",
Польща, (Продавець) ОСОБА_5, суд першої
інстанції прийшов до переконання, що
підписи ОСОБА_5 та печатки, якими
скріплені контракт і специфікація,
візуально є схожими. Окрім того,
вказані обставини не впливають на
числове визначення митної вартості
товару заявленого до митного
оформлення, оскільки відповідачем не
доведено ознак підробки ні в контракті,
ні в специфікації № 2 до нього.

Разом з тим, директором МП "ZAKRZEWSCY"
ОСОБА_5 листом від 28.01.2014 р. підтвердив,
що контракт № 86/13-PL від 20.11.2013 року та
специфікація № 2 від 20.01.2014 року до
нього, зі сторони МП "ZAKRZEWSCY" підписані
уповноваженим представником
підприємства та скріплені печаткою
підприємства. На даний час вказаний
контракт та специфікація, є дійсними.
Однак, зазначений лист було
безпідставно не прийнято до уваги при
розгляді скарги позивача від 03.02.2014
року про скасування рішення про
коригування митної вартості.

Так само, є безпідставними та такими, що
обґрунтовано відхилені судом першої
інстанції посилання митного органу під
час розгляду справи в суді першої
інстанції, що сумніви стовно ціни
задекларованого позивачем товару
виникли в митному органі за
результатами аналізу відомостей, що
містяться у базі даних Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
Міндоходів, зокрема, відповідачем
встановлено, що заявлена позивачем
митна вартість на товар не відповідала
МД № 205070000/2013/055626 від 11.11.2013 року.

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що зазначена система
відповідно до приписів МК України
носить інформаційний характер і не є
виключною підставою відмови визнання
задекларованої митної вартості
декларантом, оскільки така підстава
для коригування не передбачена ст. 55 МК
України і не викладена в ст. VII ГАТТ та в
Угоді про застосування ст. VII ГАТТ.

Окрім того, наявність в
автоматизованій системі аналізу та
управління ризиками інформації про те,
що товар, який задекларовано
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інко-Фуд Бердичів"
розмитнювався за іншою вартістю, за
відсутності інших визначених законом
підстав, що обумовлюють межі і способи
здійснення митним органом контролю
митної вартості, не утворює підстав для
відмови у визнанні заявленої
декларантом митної вартості за
основним методом, оскільки торгові
відносини є різноманітними,
здійснюються на принципах автономії
волі та свободи договору, при цьому
безліч обставин можуть впливати на їх
ціну (характеристика товару, виробник,
торгова марка, умови і обсяги поставок,
наявність знижок тощо).

На підставі вищезазначеного, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, що автоматизована
система аналізу та управління ризиками
з об'єктивних причин не містить усієї
інформації, що стосується суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності,
товарів і умов їх продажу, а тому такі
дані не можуть мати першочергового
значення у порівнянні з наданими
декларантом первинними документами
про товар.

Також, є обґрунтованими висновки суду
першої інстанції, що оскаржуване
рішення винесено з порушенням ч. 1 та 2
ст. 55 МК України, оскільки у ньому
відсутні відомості, зокрема, щодо того,
які обґрунтовані підстави встановив
митний орган з приводу того, що
декларантом заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів; обґрунтування
числового значення митної вартості
товарів, скоригованої митним органом,
та фактів, які вплинули на таке
коригування; наявної в митного органу
інформації (у тому числі щодо числових
значень складових митної вартості,
митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, інших
умов, що могли вплинути на ціну
товарів), яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом.

Так, у порушення ч. 2 ст. 55 МК України,
пункту 2.1. Розділу 2 (опис гр. 33) Правил
заповнення рішення про коригування
митної вартості товарів, затверджених
Наказом Міністерства Фінансів України
від 24.05.2012 року № 598, відповідач при
визначенні митної вартості оцінюваних
товарів із застосуванням резервного
методу не зазначив у спірному рішенні
докладної інформації та джерел, які
використовувалися контролюючим
органом при її визначенні, а саме ним не
було зазначено митна вартість якого
товару бралася за основу, торгова
марка, фактурна вартість, країна
експорту цього товару, час експорту в
Україну, виробник, маршрут
транспортування товару та інші
комерційні умови поставки.

Посилання відповідача з приводу того,
що митний орган не має можливості
послідовно застосувати методи
визначення митної вартості, зокрема, на
те, що методи 2а і 2б не можуть бути
застосовані у зв'язку з відсутністю
цінової інформації на ідентичні та
подібні товари, зважаючи на таке.

Як встановлено судом першої інстанції,
згідно контракту №86/13-РL від 20.11.2013 року
та специфікації № 1 від 29.11.2013 р. до
нього, позивач вже отримував
ідентичний товар від вищевказаного
контрагента. Розмитнення товару
здійснювалося 11.12.2013 р. відповідно до МД
101050000/2013/005038. Якісні показники, умови
поставки, строки виробництва, країна
виробника та виробник товару були
ідентичні, відрізнялась лише кількість
поставки. Визначену позивачем у МД
101050000/2013/005038 від 11.12.2013 року митну
вартість було відкориговано
відповідачем у сторону збільшення,
позивач з даною вимогою погодився та з
метою уникнення в майбутньому
непорозумінь з відповідачем щодо
визначення митної вартості товару,
погодив з постачальником зміну ціни до
2.72 дол. США за 1 кг, про що укладено
специфікацію № 2 від 20.01.2014 року до
контракту. За цією ж ціною здійснена
поставка товару, митна вартість якого
відкоригована спірним рішенням від
24.01.2014 року.

Отже, є вірними висновки суду першої
інстанції, що відповідач не був
позбавлений можливості маючи
інформацію про попереднє розмитнення
позивачем товару застосувати при
митному оформленні товару послідовно
замість основного методу, другорядний
метод визнання митної вартості 2а - за
ціною договору щодо ідентичних
товарів.

Враховуючи вищезазначене, суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення, задовольняючи позовні вимоги
ТОВ "Інко-Фуд Бердичів".

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції щодо обґрунтованості
позовних вимог, не містять фактів
невірного застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
а тому колегія суддів не вбачає
підстав, визначених ст. 202 КАС України,
для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
митниці Міністерства доходів і зборів
України залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "24" квітня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.С. Котік

судді:
А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення
виготовлено "27" червня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Товариство з обмеженою
відповідальністю " ІНКО-ФУД БЕРДИЧІВ"
вул.Білопільська,131,м.Бердичів,Житомирс
ька область,13300

3- відповідачу Житомирська митниця
Міністерства доходів і зборів України
вул.Перемоги,25,м.Житомир,10000

4- представник позивача Качанівський
Леонід Абрамович АДРЕСА_1

5-представник позивача Заїка Анатолій
Миколайович АДРЕСА_2

- ,