Справа № 2а-2239/11
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

26 червня 2014 року м. Київ
В/800/2727/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів Черпіцької Л.Т.,

Гончар Л.Я.,

Сороки М.О.,

Чумаченко Т.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_5

про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 15 травня 2014 року у справі
№2а-2239/11 (касаційне провадження
К/800/25308/13)

за позовом ОСОБА_5

до Управління Пенсійного
фонду України у Буському районі

Львівської області

про визнання неправомірними
дій про індексацію пенсії, зобов'язання

здійснити та виплатити індексацію
пенсії, компенсацію втрати

частини грошових доходів та стягнення
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2011 року ОСОБА_5 звернувся до
Буського районного суду Львівської
області з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Буському районі Львівської області про
індексацію пенсії, зобов'язання
здійснити та виплатити індексацію
пенсії, компенсацію втрати частини
грошових доходів та стягнення
моральної шкоди.

Постановою Буського районного суду
Львівської області від 19 квітня 2012року
у справі №2а-2239/11 адміністративний
позов задоволено частково.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12 квітня 2013
року у справі №2а-2239/11 скасовано
постанову суду першої інстанції та
прийнято нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 15 травня 2014 року у справі
№2а-2239/11 (касаційне провадження
К/800/25308/13) постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 12 квітня 2013 року залишено без змін.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
касаційного суду, ОСОБА_5 подав заяву
про її перегляд Верховним Судом
України.

В обґрунтування заяви зазначає, що в
спірних правовідносинах судом невірно
застосовано положення пункту 9 Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078,
статті 2 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати» від 19.10.2000 року, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах. В
якості прикладів приводить правову
позицію колегії суддів, викладену в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 13 березня 2014 року у справі
№0818/10488/2012 (касаційне провадження
К/800/47322/13), ухвалі Вищого
адміністративного суду України від 28
березня 2013 року у справі №2а-2084/10
(№22-а-239/11) (касаційне провадження
К/9991/43991/11).

Згідно статті 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, який за правилами статей 239-2 та
240 Кодексу адміністративного
судочинства України перевіряє
відповідність заяви вимогам цього
Кодексу та вирішує питання про допуск
справи до провадження.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно пункту 4 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
«Про судову практику застосування
статей 235 - 240 Кодексу адміністративного
судочинства України» від 13.12.2010 року N2
(із наступними змінами та
доповненнями), під неоднаковим
застосуванням одних і тих самих норм
матеріального права необхідно
розуміти, зокрема:

- різне тлумачення змісту і
сутності правових норм, на підставі
якого зроблено висновок про різний
зміст суб'єктивних прав і обов'язків
учасників відповідних правовідносин, у
тому числі про наявність та обсяг прав
і/або обов'язків осіб, які беруть участь
у справі;

- різне застосування правил
конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням ієрархії цих правових
норм, а також дії норм у часі, просторі
та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню;

- різне визначення предмета
регулювання правових норм, зокрема
застосування різних правових норм для
регулювання одних і тих самих відносин
або поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню;

- різне застосування правил
аналогії права чи закону в подібних
правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

В основу висновків ухвали Вищого
адміністративного суду України від 15
травня 2014 року у справі №2а-2239/11
(касаційне провадження К/800/25308/13)
покладена наступна правова позиція.

Позивача звільнено з роботи 31.05.2011 року.
В травні 2011 року йому проводилась
індексація заробітної плати. Таким
чином, базовим місяцем для обчислення
індексу споживчих цін для проведення
індексації пенсії позивачу є травень
2011 року. Відповідно до статті 2 Закону
України "Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ
компенсація громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати провадиться у разі затримки
на один і більше календарних місяців
виплати доходів, нарахованих
громадянам за період починаючи з дня
набрання чинності цим Законом. Під
доходами у цьому Законі слід розуміти
грошові доходи громадян, які вони
одержують на території України і які не
мають разового характеру: пенсії;
соціальні виплати; стипендії;
заробітна плата (грошове забезпечення)
та інші. Аналіз даної норми дає
підстави для висновку про те, що
зазначена компенсація можлива лише в
тому разі, коли пенсія нарахована,
проте не виплачена. Відповідачем
ніяких сум позивачу не нараховано у
зв'язку з існуванням спору, тому
відсутні правові підстави для
обчислення компенсації.

В ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 28 березня 2013 року у справі
№2а-2084/10 (№22-а-239/11) (касаційне
провадження К/9991/43991/11) вказано, що суд
касаційної інстанції погоджується з
правомірністю висновків судів
попередніх інстанції про часткове
задоволення позовних вимог щодо
нарахування індексації пенсії з
березня 2008 року, відповідно Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, оскільки позивачу з
1 лютого 2008 року було нараховано розмір
пенсії, отже березень місяць став
базовим місяцем для нарахування
індексації пенсії та індексація за цей
місяць не проводилась.

Наведені заявником приклади
застосування різних правових норм для
регулювання одних і тих самих відносин
не відповідають вимогам
вищезазначених норм, оскільки відсутня
обов'язкова одночасна наявність таких
складових як тотожність суб'єктного
складу учасників відносин, об'єкта та
предмета правового регулювання, умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин).

Крім того, судова колегія звертає
увагу, що ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 13
березня 2014 року у справі №0818/10488/2012
(касаційне провадження К/800/47322/13)
рішення судів попередніх інстанцій
скасовані, справу направлено на новий
судовий розгляд. Отже застосування
судом касаційної інстанції норм
матеріального права в даній справі не
відбулось.

За вказаних обставин підстави для
допуску справи до провадження для
перегляду судового рішення Верховним
Судом України у даній адміністративній
справі відсутні.

Керуючись статтями 236- 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_5 в задоволенні заяви
про допуск справи №2а-2239/11 до
провадження для перегляду Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 15
травня 2014 року (касаційне провадження
К/800/25308/13).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: