Справа № 1318/2024/12, 2а-1318/85/12
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2014р.
Справа № 9104/178529/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Обрізка І.М.,

судді

Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційну скаргу ОСОБА_1, м.Самбір
Самбірського району Львівської
області

на постанову Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 15.10.2012р. у справі №1318/2024/2012,
2а/1318/85/2012

за позовом ОСОБА_1, м.Самбір
Самбірського району Львівської
області

до управління Пенсійного фонду України
в м.Самборі та Самбірському районі
Львівської області, м.Самбір
Самбірського району Львівської
області

про перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

06.07.2012р. ОСОБА_1 звернулась до
Самбірського міськрайонного суду
Львівської області з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м.Самборі та Самбірському
районі Львівської області про
перерахунок пенсії, просила визнати
дії управління Пенсійного фонду
України в м.Самборі та Самбірському
районі Львівської області щодо
проведення їй перерахунку пенсії у 2012р.
з урахуванням показника середньої
заробітної плати за 2007р. протиправними;
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Самборі та
Самбірському районі Львівської
області здійснити ОСОБА_1 перерахунок
пенсії відповідно до ч.ч.1, 2 ст.40, ч.4 ст.42
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески за 2011р.,
який становить 2370,53грн., н підставі її
заяви про перерахунок пенсії від
01.03.2012р.

Постановою Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 15.10.2012р. у справі №1318/2024/2012,
2а/1318/85/2012 у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, його оскаржив позивач:
ОСОБА_1, яка у поданій апеляційній
скарзі, посилаючись на те, що при
винесенні даного рішення судом
неповністю з'ясовано обставини, які
мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам справи
та порушено норми матеріального та
процесуального права, просила
скасувати оскаржувану постанову та
постановити нове рішення, яким позовні
вимоги задоволити повністю. Доводи
апеляційної скарги обґрунтовано тим,
що суд при прийнятті рішення повинен
був застосувати вимоги Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", а не сумнівний
та незаконний підзаконний акт
(Постанову правління Пенсійного фонду
України від 12.02.2008р. №4-4), який не має
ніякої юридичної сили та не
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України.

22.05.2014р. на адресу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від управління Пенсійного фонду
України в м.Самборі та Самбірському
районі Львівської області надійшло
заперечення на апеляційну скаргу, у
якому відповідач з доводами
апеляційної скарги не погодився,
оскільки такі є безпідставними,
зазначив, що рішення суду першої
інстанції є законним та обґрунтованим,
просив апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 15.10.2012р. залишити без змін.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення:
13.05.2014р. - управлінню Пенсійного фонду
України в м.Самборі та Самбірському
районі Львівської області та ОСОБА_1,
тому колегія суддів, у відповідності до
вимог ст.197 КАС України, вважає можливим
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечення на апеляційну скаргу у
їх сукупності, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, оскаржувану
постанову суду першої інстанції слід
залишити без змін, з огляду на наступне:

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_1 з 13.03.1998р. як пенсіонерка
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в м.Самборі та
Самбірському районі Львівської
області.

16.03.2012р. позивач звернулась до
управління Пенсійного фонду України в
м.Самборі та Самбірському районі
Львівської області із заявою про
перерахунок пенсії із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески за 2011р.,
однак пенсію було перераховано із
застосуванням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих в галузях
економіки за 2007р.

Частиною другою статті 40 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі -
Закон) встановлено формулу заробітної
плати (доходу) для обчислення пенсії.

У редакції Закону від 09.07.2003р., яка
набрала чинності 01.01.2004р., зазначена
формула була такою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати
(доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3
+... + Кзn);

К - кількість місяців страхового стажу,
за які розраховано коефіцієнти
заробітної плати (доходу)
застрахованої особи (абзаци другий -
шостий частини другої статті 40 Закону).

Відповідно до вимог ч.4 ст.42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", в
редакції до внесення змін Законом
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" від 28.12.2007р.
№ 107-VI) у разі, якщо застрахована особа
після призначення пенсії продовжувала
працювати, проводиться перерахунок
пенсії з урахуванням страхового стажу
після призначення пенсії.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
від 28.12.2007р. №107-VI статтю 42 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" змінено
та викладено в такій редакції: у разі,
якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, провадиться перерахунок
пенсії з урахуванням не менше ніж 24
місяців страхового стажу після
призначення (попереднього перерахунку)
пенсії незалежно від перерв у роботі.
Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія. За бажанням
пенсіонера перерахунок пенсії
провадиться із заробітної плати за
періоди страхового стажу, зазначені в
частині першій статті 40 цього Закону,
із застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка, відповідно до
цього Закону, враховується для
обчислення пенсії, за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії. При
цьому, з періоду, за який враховується
заробітна плата (дохід) для перерахунку
пенсії, період після призначення
пенсії не підлягає виключенню згідно
із абзацом третім частини першої
статті 40 цього Закону.

Цим же Законом до ст.40 Закону було
внесено зміни, згідно з якими показник
Зс було змінено та викладено в такій
редакції: Зс - середня заробітна плата
(дохід) в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії.
Порядок визначення показників
зазначеної заробітної плати
затверджується Пенсійним фондом
України за погодженням з центральними
органами виконавчої влади у галузях
статистики, економіки, праці та
соціальної політики і фінансів.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008р. №10-рп/2008 вказані вище зміни
були визнані неконституційними.

Відповідно до вимог ч.2 ст.152
Конституції України, закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним судом України рішення
про їх неконституційність.

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам, суд апеляційної
інстанції враховує те, що відповідно до
вимог ч.2 ст.40 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", заробітна плата (дохід)
для обчислення пенсії визначається за
формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зс - середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії.

Таким чином, з 22.05.2008р. відновлено дію
положення частини другої статті 40 та
частини четвертої статті 42 Закону у
первинній його редакції, які й
підлягають застосуванню у спірних
правовідносинах.

28.05.2008р. Кабінетом Міністрів України
прийнято Постанову №530 "Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян", яким встановлено порядок
перерахунку пенсій особам, які після її
призначення продовжували працювати,
відмінний від того порядку, який
визначений частиною четвертою статті 42
Закону, у редакції Закону від 09.07.2003р.

Отже, виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над іншими
підзаконними нормативними актами, під
час розгляду та вирішення справ
зазначеної категорії застосуванню
підлягає Закон "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", а саме, нормативні
положення статті 42 цього Закону, що
діяли в редакції до скасування змін,
внесених за Законом України від 28.12.2007р.
№107-VI "Про Державний бюджет України на
2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", та були і
залишаються чинними на момент
проведення перерахунку пенсії. Як
зазначалося вище, зі змісту цих
положень випливає, що під час
перерахунку пенсії величина середньої
заробітної плати (доходу) враховується
та, яка використовувалася під час
призначення пенсії.

Колегія суддів апеляційного суду
зазначає про існування колізії між
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та Постановою Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008р. №530
"Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян" та щодо
застосування при вирішенні спірних
правовідносин саме норм закону, а не
підзаконного нормативного акту.

Відповідно до вимог Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (у редакції від 09.07.2003р.),
під час перерахунку пенсії
враховується величина заробітної
плати (доходу), яка використовувалася
під час обчислення пенсії (призначення
або останнього перерахунку), тому
відмова пенсійного органу у
застосуванні іншого показника для
здійснення перерахунку пенсії є
обґрунтованою.

Середня заробітна плата працівників,
зайнятих в галузях економіки України,
за календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії,
використовується, як складова для
призначення пенсії, відповідно до
вимог ч.2 ст.40 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", і є величиною постійною,
незмінною при перерахунку пенсії, на
відміну від інших показників, які
використовуються при визначенні
заробітної плати (доходу)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. При здійсненні перерахунку
пенсії враховується та величина
середньої заробітної плати (доходи),
яка використовувалась на час
призначення пенсії.

З урахування вищезазначеного, правові
підстави для перерахунку пенсії
позивача із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні
відсутні. Останній із наведених
показників застосовується виключно
для призначення пенсії, застосування
його для перерахунку є безпідставним.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду приходить до
висновку про те, що судом першої
інстанції прийнято законне та
обґрунтоване рішення з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, апеляційна скарга висновків
суду першої інстанції не спростовує,
відтак задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1, м.Самбір
Самбірського району Львівської
області на постанову Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 15.10.2012р. у справі №1318/2024/2012,
2а/1318/85/2012 за позовом ОСОБА_1, м.Самбір
Самбірського району Львівської
області до управління Пенсійного фонду
України в м.Самборі та Самбірському
районі Львівської області, м.Самбір
Самбірського району Львівської
області про перерахунок пенсії, -
залишити без задоволення.

2. Постанову Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 15.10.2012р. у справі №1318/2024/2012,
2а/1318/85/2012 за позовом ОСОБА_1, м.Самбір
Самбірського району Львівської
області до управління Пенсійного фонду
України в м.Самборі та Самбірському
районі Львівської області, м.Самбір
Самбірського району Львівської
області про перерахунок пенсії, -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
І.М.
Обрізко

Суддя
В.П.
Сапіга