Справа № П/811/752/14
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------ПОСТАНОВА
Справа №П/811/752/14
Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого - судді Момонт Г.М.,
розглянув у порядку письмового
провадження в м. Кіровограді
адміністративну справу
за позовом: Приватного акціонерного
товариства «Креатив»
до відповідача: Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
про скасування податкового
повідомлення-рішення.
Приватне акціонерне товариство
«Креатив» звернулося з позовом, в
подальшому уточненим, до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області про
скасування податкового
р., яким позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за липень 2013 року на 92
В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує, що ним сформовано податковий
кредит на підставі належно оформлених
податкових накладних, отриманої від ПП
«Господар», натомість висновки
податкового органу базуються лише на
співставленні відомостей у розрізі
контрагентів ПрАТ «Креатив».
Відповідачем до суду подано
заперечення на позовну заяву
відповідно до змісту якого, позов ним
не визнається у повному обсязі,
оскільки перевіркою встановлено, що
ПрАТ «Креатив» у липні 2013 року
відобразило в податковому обліку
придбання у ПП «Господар» насіння
соняшника в кількості 118,34 т. на
загальну суму 556 177,42 грн., у тому числі
ПДВ - 92 696,26 грн., однак з моменту
перереєстрації ПП «Господар»
фінансово-господарську діяльність не
здійснювало, розрахункові рахунки в
банківських установах не відкривалися,
а установчі документи ПП «Господар»
суперечать чинному законодавству,
оскільки містять неправдиві відомості
щодо керівника і місцезнаходження
підприємства, у зв'язку з чим
податковий орган дійшов висновку, що
усі операції по взаємовідносинах з ПП
«Господар» за період з 01.07.2013 р. по 31.07.2013
р. не спричиняють реального настання
правових наслідків по ланцюгу до
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, представник
відповідача заперечив проти
30.05.2014 р. у судовому засіданні
представником позивача подано
клопотання про розгляд справи у
порядку письмового провадження, яке
письмово погоджене представником
відповідача (а.с.247).
На підставі усної ухвали, прийнятої в
судовому засіданні 30.05.2014 р. та
занесеної до журналу судового
засідання (а.с.248), подальший розгляд
справи проведено в порядку письмового
провадження у відповідності до ч.4 ст.122
Дослідивши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
адміністративний суд,
У період з 29.10.2013 р. по 04.11.2013 р.
посадовими особами Кіровоградської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській
області на підставі наказу №1032 від
29.10.2013 р. (а.с.148) проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
Приватного акціонерного товариства
«Креатив» з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинах з ТОВ «Прометей» -
Зерноторгова компанія» за період з
01.04.2013 р. по 31.05.2013 р., ФГ «Родомир-Агро»
за період з 01.04.2013 р. по 31.05.2013 р., ТОВ
«Вторметекспорт» за період з 01.05.2013 р.
по 30.06.2013 р., ПП «Господар» за період з
01.07.2013 р. по 31.07.2013 р., за результатами
якої складено акт №117/11-23-22-02/31146251 від
07.11.2013 р., висновками якого, зокрема, є
порушення ПрАТ «Креатив», на думку
відповідача, пп.198.1, 198.3, 198.6 ст.198
Податкового кодексу України, у
результаті чого занижено податок на
додану вартість на суму 14 136 075,00 грн.
На підставі акта перевірки
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області винесено
від 22.11.2013 р., яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість у розмірі 21 204 113,00
грн., у тому числі 14 136 075,00 грн. основного
платежу та 7 068 038,00 грн. (а.с.60).
Рішенням Міністерства доходів і зборів
України №3955/6/99-99-10-0115 від 28.02.2014 р. про
результати розгляду повторної скарги
скасовано податкове
повідомлення-рішення Кіровоградської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській
області від 22.11.2013 р. № в частині
визначення суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість, яке
виникло за результатами
взаємовідносин ТОВ «Прометей»
Зерноторгова компанія», ФГ
«Родомир-Агро», ТОВ «Вторметекспорт»
та у відповідній частині рішення
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області №888/10/11-28-10-01-08
від 29.01.2014 р., а в іншій частині
податкове повідомлення-рішення
Кіровоградської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області від 22.11.2013 р.
№ та рішення Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області №888/10/11-28-10-01-08
від 29.01.2014 р. залишено без змін (а.с.61-66).

З огляду на вказане рішення
Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області винесено
податкове повідомлення-рішення №
від 09.04.2014 р., яким позивачу зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість за липень 2013
року на 92 696,00 грн. (а.с.115).

Як встановлено в судовому засіданні,
оскаржуваним податковим
повідомленням-рішенням податковим
органом зменшено ПрАТ «Креатив» розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у зв'язку з включенням
позивачем до складу податкового
кредиту сум ПДВ за господарськими
операціями з ПП «Господар», які на
думку Кіровоградської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Кіровоградській області,
не носять реального характеру.

Судом встановлено, що відповідно до
договору поставки №С12-2573 від 10.07.2013 р.
(а.с.80-83) ПП «Господар» у період з 12 липня
по 18 липня 2013 року поставило ПрАТ
«Креатив» насіння соняшнику на
загальну суму 556 177,42 грн., у тому числі
ПДВ - 92 696,26 грн., що підтверджується
видатковими накладними №РН-0000122 від
16.07.2013 р., №РН-0000123 від 17.07.2013 р., №РН-0000124
від 17.07.2013 р., №РН-0000125 від 18.07.2013 р. (а.с.97,
99, 101, 103), податковими накладними №5/2,
№15/2, №16/2, №17/2, №18/2, №19/2, №20/2, №21/2 від
12.07.2013 р. (а.с.86-96) та платіжними
дорученнями №2180 від 12.07.2013 р., №2189 від
15.07.2013 р. (а.с.84, 85).

На підтвердження транспортування
придбаного товару позивачем надано до
суду копії товарно-транспортних
накладних (а.с.98, 100, 102, 104).

Разом з цим матеріали справи містять
копію звіту №29-сг «Підсумки збору
врожаю сільськогосподарських культур,
плодів, ягід та винограду на 01 грудня 2012
року» у якому ПП «Господар»
відобразило факт одержання у звітному
періоді врожаю соняшника в обсязі 89 740,00
центнер (а.с.234-237).

Позивачем у декларації з податку на
додану вартість за липень 2013 року
включено до складу податкового кредиту
суму ПДВ у розмірі 92 696,24 грн. за
господарськими операціями з ПП
«Господар» (а.с.119-136). При цьому разом із
декларацією з ПДВ за липень 2013 року
позивачем подано заяву про відмову
постачальника надати податкову
накладну (порушення ним порядку
заповнення та/або порядку реєстрації в
Єдиному реєстрі податкових накладних у
якій відповідно до п.201.10 ст.201
Податкового кодексу України заявлено
про те, що продавцем ПП «Господар»
порушено порядок заповнення
податкових накладних (загальна сума
ПДВ - 92 696,26 грн. (а.с.143-144).

У відповідності до п.201.10 ст.201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

У разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту.

Таким чином, з огляду на дотримання
ПрАТ «Креатив» вимог п.201.10 ст.201
Податкового кодексу України, у
позивача виникло право на включення до
податкового кредиту за відповідний
звітний період сум ПДВ за податковими
накладними виданими ПП «Господар».

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Із аналізу зазначеної норми суд вбачає,
що визначальним фактором для
формування податкового кредиту
платником податку на додану вартість є
подальше використання таких товарів
(основних фондів) в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності такої особи - платника
податку.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України господарська
діяльність - діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Тобто обов'язковими ознаками
господарської діяльності є здійснення
її суб'єктами господарювання у сфері
суспільного виробництва; спрямування
її на виготовлення та реалізацію
продукції, виконання робіт чи надання
послуг. При цьому результати
зазначеної діяльності - продукція,
роботи чи послуги - мають вартісний
характер і цінове вираження.

Зі змісту акта №117/11-23-22-02/31146251 від 07.11.2013
р. ПрАТ «Креатив» є, зокрема,
виробництво рафінованих і
нерафінованих олії та жирів (а.с.10).

У судовому засіданні представник
позивача пояснив, що соняшник
придбаний у ПП «Господар» використаний
позивачем для виробництва олії і шроту
в обґрунтування чого до суду надано
копії договорів оренди цілісного
майнового комплексу та майна (а.с.198-201,
211-223), акта прийому-передачі майна
(а.с.233), актів здачі-прийняття робіт
(надання послуг) (а.с.202-210).

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що витрати понесені
позивачем за вищевказаними
господарськими операціями з ПП
«Господар» пов'язані з господарською
діяльністю ПрАТ «Креатив».

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу
України встановлено, що не відносяться
до податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При цьому в пункті 198.2 зазначеної
статті передбачено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
із банківського рахунку платника
податку в оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Аналіз наведених норм дає підстави
зробити висновок, що у Податковому
кодексі України передбачено єдину
підставу для формування податкового
кредиту, а саме наявність у платника
податку - покупця належно оформленої та
виданої податкової накладної.

З матеріалів справи встановлено, що
позивач у липні 2013 року сформував
податковий кредит, у тому числі на
підставі податкових накладних, виданих
йому ПП «Господар».

У судовому засіданні представник
відповідача вказував, що постановою
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 02.07.2013 р. у
справі №814/2721/13-а визнано установчі
документи приватного підприємства
«Господар» недійсними з моменту
перереєстрації на ОСОБА_1 та припинено
юридичну особу приватного
підприємства «Господар» (а.с.158-160).

Відповідно до листа Миколаївського
окружного адміністративного суду від
16.05.2014 р. №06-16/7045/14 постанова
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 02.07.2013 р. у
справі №814/2721/13-а набрала законної сили
02.08.2013 р. (а.с.181).

У відповідності до інформації
розміщеної на веб-сайті Міністерства
доходів і зборів України встановлено,
що ПП «Господар» 22.07.2013 року анульовано
реєстрацію платником ПДВ у зв'язку з
визнанням недійсними установчих
документів.

Як встановлено судом, господарські
операції між ПП «Господар» та ПрАТ
«Креатив», з огляду на які видано
податкові накладні за якими позивачем
у липні 2013 року сформовано податковий
кредит у розмірі 92 696,26 грн., відбувалися
у період з 12 липня по 18 липня 2013 року.

Тобто анулювання реєстрації платником
податків ПП «Господар» на підставі
постанови Миколаївського окружного
адміністративного суду від 02.07.2013 р.,
проведено після завершення
господарських операцій ПП «Господар» з
ПрАТ «Креатив» щодо поставки насіння
соняшника за якими позивачем
сформовано податковий кредит у липні
2013 року.

Відтак на час здійснення вищевказаних
господарських операцій та видачі
податкових накладних ПП «Господар»
було зареєстроване платником податку
на додану вартість (а.с.243-246), а тому,
відповідно до вимог п.201.8 та п.201.10 ст. 201
Податкового кодексу України мало
обов'язок нараховувати податок на
додану вартість та виписувати
податкові накладні.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно
до ч.2 ст.33 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» від 15.05.2003 р. №755-IV
(далі за текстом Закон) юридична особа є
такою, що припинилася, з дати внесення
до Єдиного державного реєстру запису
про державну реєстрацію припинення
юридичної особи.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону, якщо відомості,
які підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

На підставі ч.1 ст.38 Закону суд, який
постановив рішення щодо припинення
юридичної особи, що не пов'язане з
банкрутством юридичної особи, у день
набрання таким рішенням законної сили
направляє його копію державному
реєстратору за місцезнаходженням
юридичної особи для внесення до
Єдиного державного реєстру запису про
судове рішення.

У відповідності до ч.12 ст.36 Закону за
відсутності підстав для залишення
документів, які подані для проведення
державної реєстрації припинення
юридичної особи в результаті її
ліквідації, без розгляду державний
реєстратор повинен внести до Єдиного
державного реєстру запис про
проведення державної реєстрації
припинення юридичної особи в
результаті її ліквідації. Дата
внесення до Єдиного державного реєстру
запису про проведення державної
реєстрації припинення юридичної особи
в результаті її ліквідації є датою
державної реєстрації припинення
юридичної особи.

З аналізу зазначених норм встановлено,
що рішення про припинення юридичної
особи є підставою для внесення до
Єдиного державного реєстру запису про
таке судове рішення натомість запис
про проведення державної реєстрації
припинення юридичної особи
здійснюється на підставі подальшого
подання головою комісії з припинення
юридичної особи документів
передбачених Законом.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку, що прийняття судом постанови
про визнання недійсними установчих
документів юридичної особи та
припинення такої юридичної особи, а
також пов'язане з такою постановою
подальше анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість,
самі по собі не призвели до недійсності
усіх угод, укладених з часу державної
реєстрації такої юридичної особи до
виключення її з державного реєстру, та
не позбавили правового значення
податкові накладні видані у
відповідності до вимог п.201.8 та п.201.10 ст.
201 Податкового кодексу України за
такими господарськими операціями
особою, зареєстрованою платником ПДВ.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, при розгляді судом спору
щодо правомірності рішення органу
державної податкової служби, яким
платнику податків визначені податкові
зобов'язання, презумується
добросовісність платника податків,
якщо зазначеним органом не доведено
інше.

Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області не доведено
фактів відсутності реального
характеру господарської операції
позивача з ПП «Господар».

На підставі викладеного, враховуючи, що
відповідачем не надано суду доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення та не
доведено правомірності прийнятого ним
податкового повідомлення-рішення
№ від 09.04.2014 р., суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Відтак сплачений позивачем судовий
збір (10% від ставки судового збору для
позовних вимог майнового характеру) в
розмірі 185,39 грн. підлягає присудженню з
Державного бюджету України на користь
Приватного акціонерного товариства
«Креатив».

Керуючись ст.ст.86, 94, 159 - 163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 09 квітня 2014 року, винесене
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, яким
Приватному акціонерному товариству
«Креатив» зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість за липень 2013 року на 92 696,00 грн.

Присудити Приватному акціонерному
товариству «Креатив»,
(25014, м. Кіровоград, пр. Промисловий, 19) з
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 185,39 грн. (сто вісімдесят
п'ять грн. 39 коп.).

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду
Г.М. Момонт