Справа № 821/441/14
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 р. Справа № 821/441/14

Категорія: 9.3 Головуючий в 1 інстанції:
Кисильова О.Й.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.

розглянувши у письмовому
провадженні справу за апеляційною
скаргою Державного підприємства
«Цюрупинське лісомисливське
господарство» на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 21 березня
2014 року по справі за позовом Державної
фінансової інспекції в Херсонській
області до Державного підприємства
«Цюрупинське лісомисливське
господарство» про зобов'язання вчинити
певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державна фінансова
інспекція в Херсонській області (далі -
позивач, ДФІ) звернулась з позовом до
державного підприємства "Цюрупинське
лісомисливське господарство" (далі -
відповідач, Підприємство), в якому
просив зобов'язати відповідача
виконати пункти 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10 та 11 вимоги
від 27.12.2013 р. № 21-07-14-14/7847 про усунення
порушень, посилаючись на те, що
підприємство не виконує свій обов'язок
згідно ст.15 Закону України "Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні".

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 21 березня
2014 року - позов задоволено частково.
Зобов'язано державне підприємство
"Цюрупинське лісомисливське
господарство" виконати пункти 3, 4, 5, 6, 7,
10, 11 вимоги від 27.12.2013 р. № 21-07-14-14/7847 про
усунення порушень, а саме:

- пунк 3 вимоги - стягнути недоотримані
доходи з контрагентів ПП ОСОБА_1 у сумі
2855,05 грн. та громадської організації
"Товариство власників великої рогатої
худоби сіл Підстепне і Пісчанка" у сумі
192,40 грн. Кошти перерахувати в дохід
Підстепненської сільської ради;

- пункт 4 вимоги - кошти в загальній сумі
31382,81 грн. перерахувати до відповідних
бюджетів за кодом доходів 24062100 "Грошові
стягнення за шкоду, заподіяну
порушенням законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
внаслідок господарської та іншої
діяльності;

- пункт 5 вимоги - провести
претензійно-позовну роботу з ПП ОСОБА_2
для отримання несплачених коштів у
сумі 12480,01 грн. В іншому випадку
стягнути з осіб, винних у заниженні
орендних ставок шкоду в порядку та
розмірі встановленому ст.ст. 130-136 КЗпП
України;

- пункт 6 вимоги - провести
претензійно-позовну роботу для
отримання несплачених коштів у сумі
9621,23 грн. В іншому випадку стягнути з
осіб, винних у недоотриманні доходів,
шкоду в порядку та розмірі
встановленому ст.ст. 130-136 КЗпП України;

- пункт 7 вимоги - провести
претензійно-позовну роботу для
отримання несплачених коштів у сумі
1567102,69 грн. В іншому випадку стягнути з
осіб, винних у недоотриманні доходів,
шкоду в порядку та розмірі
встановленому ст.ст. 130-136 КЗпП України;

- пункт 10 вимоги - стягнути кошти з
контрагента ДП "Херсонське ЛМГ" у сумі
27168,40 грн. У разі пропуску встановленого
строку - відшкодувати порушення за
рахунок винної особи, що допустила
пропуск строку у порядку та розмірі,
встановленому ст.ст. 130-136 КЗпП України;

- пункт 11 вимоги - стягнути з ОСОБА_3
безпідставно виплачену заробітну
плату в розмірі 27 495,45 грн. Провести
перерахунок та відповідну
взаємозвірку щодо суми єдиного
соціального внеску та повернути зайво
сплачені кошти в сумі 9980,85 грн. або
зарахувати в рахунок майбутніх
платежів.

Відмовлено Державній фінансовій
інспекції в Херсонській області у
задоволенні позовних вимог про
зобов'язання державного підприємства
"Цюрупинське лісомисливське
господарство" виконати пункт 8 вимоги
від 27.12.2013 р. про усунення порушень.

В апеляційній скарзі, Державне
підприємство "Цюрупинське
лісомисливське господарство",
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить постанову суду від 21.03.2014 року
-скасувати, прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позову в повному
обсязі.

Колегія суддів, заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов частково, виходив з того, що
позивач діяв на підставі, у межах своїх
повноважень та у спосіб, що
передбачений законами України.

Однак з таким висновком суду першої
інстанції погодитись неможливо з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ревізійною групою державної
фінансової інспекції в Херсонській
області проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
державного підприємства "Цюрупинське
лісомисливське господарство" за період
з 01.01.2011 р. по 01.09.2013 р., за результатами
якої складено акт ревізії від акт від
21.11.2013 р. № 07-17/013.

Ревізією встановлено ряд порушень
державним підприємством фінансової
дисципліни.

27.12.2013 року державною фінансовою
інспекцією в Херсонській області
надіслано керівнику державного
підприємства "Цюрупинське
лісомисливське господарство" вимогу
про усунення порушень № 21-07-14-14/7847, якою
встановлено термін виконання - до 23.01.2014
р., зокрема, наступного змісту:

« 3.Стягнути недоотримані доходи з
контрагента ПП ОСОБА_1 (код

НОМЕР_1) в сумі 2 855,05 гривень та
контрагента Громадська Організація

"Товариство власників великої рогатої
худоби сіл Підстепне і Пісчанка" (код

35540580) в сумі 192,40 гривень. Стягнуті кошти
перерахувати в дохід

Підстепненської сільської ради.

4.Кошти в загальній сумі 31382,81 гривень
перерахувати до відповідних

бюджетів за кодом доходів 24062100
«Грошові стягнення за шкоду,

заподіяну порушенням законодавства
про охорону навколишнього

природного середовища внаслідок
господарської та іншої діяльності».

5.Провести претензійно-позовну роботу з
ПП «ОСОБА_2» для

отримання несплачених коштів в сумі
12480,01 гривень. В іншому випадку

стягнути з осіб, винних у заниженні
орендних ставок, шкоду у порядку та

розмірі встановленому ст. ст. 130-136
Кодексу законів про працю України

6.Провести претензійно-позовну роботу
для отримання несплачених

коштів в сумі 9621,23 гривень. В іншому
випадку стягнути з осіб, винних у

недоотриманні доходів, шкоду у порядку
та розмірі встановленому ст. ст.

130-136 Кодексу законів про працю України.

7.Провести претензійно-позовну роботу
для отримання несплачених

коштів в сумі 1567102,69 гривень. В іншому
випадку стягнути з осіб, винних

у недоотриманні доходів, шкоду у
порядку та розмірі встановленому ст.
ст.

130-136 Кодексу законів про працю України

10.Стягнути кошти з контрагента ДП
«Херсонське ЛМГ» в сумі 27168,40

гривень. У разі пропуску встановленого
строку - відшкодувати порушення за

рахунок винної особи, що допустила
пропуск строку у порядку та розмірі

встановленому ст. ст. 130-136 Кодексу
законів про працю України.

11.Стягнути з ОСОБА_3 27495,45 гривень
безпідставно виплаченої

заробітної плати; провести перерахунок
та відповідну взаємозвірку щодо суми
єдиного

соціального внеску та повернути зайво
сплачені кошти в сумі 9980,85

гривень, або зарахувати в рахунок
майбутніх платежів».

Згідно з Положенням про Державну
фінансову інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 23 квітня 2011 № 499/2011 (далі -
Положення), Державна фінансова
інспекція України (далі -
Держфінінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра фінансів
України, входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно
до покладених на неї завдань вживає в
установленому порядку заходів до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та притягнення
до відповідальність винних осіб, а
саме: вимагає від керівників та інших
підконтрольних установ усунення
виявлених порушень законодавства;
звертається до суду в інтересах
держави, якщо підконтрольною установою
не забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів
(підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення
Держфінінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку,
зокрема, пред'являти керівникам та
іншим особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства; при виявленні збитків,
завданих державі чи об'єкту контролю,
визначати їх розмір згідно з методикою,
затвердженою Кабінетом Міністрів
України.

Також Положенням установлено, що у
разі, якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів,
Держфінінспекція України має право
звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з
положеннями пункту 7 статті 10 Закону №
2939-ХІІ, згідно з якими державній
контрольно-ревізійній службі надано
право пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що органу державного
фінансового контролю надано
можливість здійснювати контроль за
використанням коштів державного і
місцевого бюджету та у разі виявлення
порушень законодавства пред'являти
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих
державі чи об'єкту контролю, орган
державного фінансового контролю має
право визначати їх розмір згідно з
методикою, затвердженою Кабінетом
Міністрів України, та звернутися до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Вимога органу державного
фінансового контролю спрямована на
корегування роботи підконтрольної
організації та приведення її у
відповідність із вимогами
законодавства і у цій частині вона є
обов'язковою до виконання. Що
стосується відшкодування виявлених
збитків, завданих державі чи об'єкту
контролю то про їх наявність може бути
зазначено у вимозі, але вони не можуть
бути примусово стягнуті шляхом вимоги.
Такі збитки відшкодовуються у
добровільному порядку або шляхом
звернення до суду з відповідним
позовом.

На підставі наведенного, колегія
суддів дійшла висновку про наявність у
органу державного фінансового
контролю права заявляти вимогу про
усунення порушень, виявлених у ході
перевірки підконтрольних установ, яка
обов'язкова до виконання лише в частині
усунення допущених порушень
законодавства і за допомогою якої
неможливо примусово стягнути виявлені
в ході перевірки збитки.

Відповідно ст.2 Закону № 2939-ХІІ
порядок проведення державною
контрольно-ревізійною службою
державного фінансового аудиту та
інспектування встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 35 Порядку проведення
інспектування державною контрольно
ревізійною службою, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 квітня 2006 р. № 550, визначено, що
виявлені допущені об'єктом контролю
порушення законодавства, контроль за
дотриманням якого віднесено до
компетенції служби, фіксуються в
констатуючій частині акта ревізії з
обов'язковим посиланням на норми
законів чи інших нормативно-правових
актів, які порушені, та зазначенням
винних у їх допущенні осіб.

Згідно пункту 49 Порядку, коли діями
чи бездіяльністю працівників об'єкту
контролю державі або підконтрольній
установі заподіяна матеріальна шкода,
орган служби ставить вимоги перед
керівником об'єкту контролю та органом
його управління щодо пред'явлення
цивільних позовів до винних осіб.

Пункт 50 Порядку передбачає, що за
результатами проведеної ревізії у
межах наданих прав органи служби
вживають заходів для забезпечення:
притягнення до адміністративної,
дисциплінарної та матеріальної
відповідальності винних у допущених
порушеннях працівників об'єкту
контролю; звернення до суду в
інтересах держави щодо усунення
виявлених ревізією порушень
законодавства питань збереження і
використання активів, а також
стягнення у дохід держави коштів,
одержаних за незаконними договорами,
без встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства;
застосування заходів впливу за
порушення бюджетного законодавства.

Виходячи з вищенаведеного органам
Державного фінансового контролю
надається право звертатися до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог щодо усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів, а також
стягнення у дохід держави коштів,
одержаних за незаконними договорами,
без встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства.

Аналізуючи наведені норми права
колегія суддів приходить до висновків,
що способом захисту порушеного права
держави є звернення органу Державної
фінансової інспекції до суду в
інтересах держави з відповідним
позовом до керівників та інших
службових осіб підконтрольної
установи, які безпідставно отримали та
використали державні активи (кошти). В
своїх позовних вимогах органи
Держфінконтролю повинні чітко
визначити, які саме дії має вчинити
відповідач, а не ставити загальну
вимогу щодо виконання вимоги про
усунення порушень, які є обов'язковими
до виконання, але не містять посилань
на вчинення конкретних дій конкретними
особами та спосіб вчинення цих дій.

Разом з тим, позивач в даних спірних
правовідносинах ставить саме загальні
вимоги щодо виконання п.п.5,6,7,10 вимоги
про усунення порушень від 27.12.2013 р. №
21-07-14-14/7847, без зазначення винних осіб у
допущених порушеннях та конкретних сум
стягнення, що унеможливлює визначитися
у способі захисту порушеного права та
інтересів держави.

Що стосується п.п. 3,4,11 вимоги про
усунення порушень від 27.12.2013 р. №
21-07-14-14/7847 щодо зобов'язання стягнути
певні суми збитків, то із вказаних
вимог не зрозуміло, яким чином
відповідач повинен забезпечити їх
виконання.

У зв'язку з наведеним, слід зазначити,
що позивач, обираючи спосіб усунення
порушень, перевищив визначені законом
повноваження. Права державної
контрольно - ревізійної служби
встановлено статтею 10 Закону № 2939-ХІІ.
Вказана правова норма не містить
положень щодо права відповідача
зобов'язувати підконтрольну установу
проводити претензійно - позовну роботу
(звертатись до суду із позовом) з метою
відшкодування збитків. Відсутність
положень щодо примусу звернутись до
суду із позовом узгоджується із
положеннями ст. 8 Конституції України,
відповідно до якої в Україні
визнається і діє принцип верховенства
права.

Зважаючи на те, що збитки стягуються
у судовому порядку за позовом органу
державного фінансового контролю,
правильність їх обчислення перевіряє
суд, який розглядає цей позов.

З урахуванням наведеного колегія
суддів вважає, що позивач обрав
невірний спосіб захисту порушеного
права, у зв'язку з чим відсутні підстави
для задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції прийняв
постанову від 21 березня 2014 року з
порушенням норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, яка підлягає скасуванню.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.3 ч. 1 ст. 198, п.4ст.
202,ч. 2 ст. 205, ст.254 КАС України, колегія
суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Цюрупинське
лісомисливське господарство» -
задовольнити.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 21 березня
2014 року по справі за позовом Державної
фінансової інспекції в Херсонській
області до Державного підприємства
«Цюрупинське лісомисливське
господарство» про зобов'язання вчинити
певні дії - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову Державної
фінансової інспекції в Херсонській
області - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: