Справа № 808/3348/14
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року Справа № 808/3348/14
м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Лазаренка М.С., розглянувши в порядку
скороченого провадження
адміністративну справу

за позовом: Токмацької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про: стягнення коштів за податковим
боргом у розмірі 27893,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду (далі
- суд) звернулась з позовною заявою
Токмацької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області (далі - Токмацька ОДПІ ГУ
Міндоходів у Запорізькій, позивач) до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(далі - ФОП ОСОБА_1, відповідач), в якому
позивач просить суд стягнути кошти за
податковим боргом у розмірі 27893,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
положеннями Податкового кодексу
України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин, далі - ПК України), та
зазначено, що за відповідачем
обліковується податкова
заборгованість перед бюджетом у
розмірі 27893,00 грн. по сплаті фінансових
санкцій. Вказана заборгованість
виникла внаслідок несплати
відповідачем узгоджених податкових
зобов'язань, нарахованих податковим
органом у рішенні про застосуванні
фінансових санкцій за порушення ФОП
ОСОБА_1 вимог Закону України "Про
державне регулювання виробництва та
обігу спирту етилового, коньячного, і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів".

Ухвалою від 27.05.2014 відкрито скорочене
провадження у справі 808/3348/14.

Ухвала суду від 27.05.2014 була направлена
на адресу відповідача за відомою суду
адресою згідно довідки з ЄДРПОУ, 02.06.2014
поштова кореспонденція суду була
отримана відповідачем, про що свідчить
особистий підпис на повідомленні про
вручення поштового відправлення.

10.06.2014 через канцелярію суду надійшли
заперечення на адміністративний позов,
у яких відповідач зазначив, що
адміністративний позов був поданий із
порушенням вимог законодавства
неналежним органом, а також про
відсутність інформації щодо
формування податкової вимоги і
наступного її направлення на адресу
відповідача. Враховуючи зазначене,
відповідач вважає доводи позивача не
обґрунтованими, а позовні вимоги
такими, що не підлягають задоволенню.

Суддя, оцінивши повідомлені позивачем
обставини, заперечення відповідача та
наявні у справі докази у їх сукупності,
вирішив продовжити розгляд справи у
порядку скороченого провадження і
встановив наявність достатніх підстав
для прийняття законного та
обґрунтованого рішення.

Розглянувши матеріали справи, судом
встановлені наступні обставини.

Відповідно до Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців Серія АБ
№380880 ОСОБА_1 зареєстрована як фізична
особа-підприємець 11.12.2006 за адресою:
АДРЕСА_1.

Станом на час розгляду
адміністративної справи у суді за
відповідачем обліковується податковий
борг зі сплати фінансових санкцій у
сумі 27839,00 грн., який виник на підставі
наступного.

06.02.2013 посадовими особами
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової служби
України у Запорізькій області (далі - РУ
Департаменту САТ ДПС України у
Запорізькій області) проводилась
фактична перевірка діяльності суб'єкта
господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 з
питань додержання суб'єктами
господарювання вимог, встановлених
законодавством України, які є
обов'язковими до виконання при
здійсненні оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами.

Перевіркою встановлено порушення
відповідачем вимог ст.15 Закону України
"Про державне регулювання виробництва
та обігу спирту етилового, коньячного,
і плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", а саме порушення в
частині роздрібної торгівлі
алкогольними напоями без наявності
ліцензії.

За результатами перевірки податковим
органом складено Акт перевірки від
06.02.2013 №18/211/НОМЕР_1.

На підставі Акту перевірки від 06.02.2013
№18/211/НОМЕР_1 РУ Департаменту САТ ДПС
України у Запорізькій області 21.02.2013
прийнято Рішення №080285 про
застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових
санкцій у розмірі 27839,30 грн. Контроль
над виконанням рішення покладено на
Токмацьку ОДПІ ГУ Міндоходів у
Запорізької області, що
підтверджується Листом від 21.02.2013 (вих.
№97/7/21-110).

Вказане рішення надсилалось
відповідачу засобами поштового зв'язку
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення поштового відправлення та
отримане ФОП ОСОБА_1 особисто 12.03.2013, про
що свідчить особистий підпис на
вказаному рекомендованому
повідомленні.

Не погодившись із винесеним рішенням
про застосування фінансових санкцій
від 21.02.2013 №080285, відповідач оскаржив
його у судовому порядку.

Ухвалою Запорізького окружного
адміністративного суду від 30.05.2013 в
адміністративній справі № 808/3886/13-а
позовну заяву Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової служби
України у Запорізькій області про
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій від 21.02.2013 №080285
залишено без розгляду. Зазначена
ухвала набрала законної сили 13.06.2013
(належним чином засвідчена копія
ухвали міститься в матеріалах справи).

З моменту набрання законної сили
ухвалою Запорізького окружного
адміністративного суду від 30.05.2013 в
адміністративній справі № 808/3886/13-а,
Рішення №080285 від 21.02.2013 про
застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових
санкцій у розмірі 27839,30 грн. вважається
узгодженим.

Вказана сума ФОП ОСОБА_1 сплачена не
була, у зв'язку з чим вона набула
статусу податкового боргу.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивачем вживалися заходи щодо
стягнення податкової заборгованості у
встановленому законодавством порядку,
а саме була сформована та надіслана
податкова вимога №24-25 від 21.02.2014 на
суму 27839,00 грн. Відповідно до матеріалів
справи, кореспонденція з направленою
вимогою була повернута із відміткою
поштового відділення «за закінченням
строку зберігання» 24.03.2014.

Станом на 12.06.2014 ФОП ОСОБА_1 має
заборгованість зі сплати фінансових
санкцій у сумі 27839,00 грн., яка до
теперішнього часу не погашена.

Оцінивши надані документи та
матеріали, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню з
огляду на наступне.

Згідно зі ст. 67 Конституції України,
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України передбачено обов'язок
платників податків сплачувати податки
та збори у строки та в розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до положень пп. 14.1.39 п.14.1 ст.14
ПК України грошове зобов'язання
платника податків - це сума коштів, яку
платник податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 109.1 ст. 109 Податкового
кодексу України податковими
правопорушеннями є протиправні діяння
(дія чи бездіяльність) платників
податків, податкових агентів, та/або їх
посадових осіб, а також посадових осіб
контролюючих органів, що призвели до
невиконання або неналежного виконання
вимог, установлених цим Кодексом та
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

Пунктом 109.2 ст. 109 ПК України
передбачено, що вчинення платниками
податків, їх посадовими особами та
посадовими особами контролюючих
органів порушень законів з питань
оподаткування та порушень вимог,
встановлених іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, тягне
за собою відповідальність, передбачену
цим Кодексом та іншими законами
України.

Платники податків, податкові агенти
та/або їх посадові особи несуть
відповідальність у разі вчинення
порушень, визначених законами з питань
оподаткування та іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи (п.110.1
ст. 110 ПК України).

Підпунктом 111.1.1 п.111.1 ст. 111 Податкового
кодексу України встановлено види
відповідальності за порушення законів
з питань оподаткування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
серед яких, зокрема, є фінансова
відповідальність.

За правилами п.111.2 ст. 111 ПК України
фінансова відповідальність за
порушення законів з питань
оподаткування та іншого законодавства
встановлюється та застосовується
згідно з цим Кодексом та іншими
законами. Фінансова відповідальність
застосовується у вигляді штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів) та/або
пені.

Пунктом 113.1 ст. 113 Податкового кодексу
України передбачено, що строки
застосування, сплата, стягнення та
оскарження сум штрафних (фінансових)
санкцій (штрафів) здійснюються у
порядку, визначеному цим Кодексом для
сплати, стягнення та оскарження сум
грошових зобов'язань. Суми штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів)
зараховуються до бюджетів, до яких
згідно із законом зараховуються
відповідні податки та збори.

За приписами п.113.3 ст. 113 ПК України
штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за
порушення норм законів з питань
оподаткування або іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
застосовуються у порядку та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України.

Законом України від 19 грудня 1995 року №
481/95-ВР "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів" (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) визначені
основні засади державної політики у
сфері виробництва, експорту, імпорту,
оптової і роздрібної торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої якості та
захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України.

Статтею 16 Закону України №481/95-ВР
встановлено, що контроль за
дотриманням норм цього Закону
здійснюють органи, які видають
ліцензії, а також інші органи в межах
компетенції, визначеної законами
України.

Судом встановлено, що відповідачем
порушено вимоги ст. 15 Закону України
№481/95-ВР, а саме заборона роздрібної
торгівлі алкогольними напоями (крім
столових вин) та/або тютюновими
виробами за відсутності ліцензії.

Відповідальність за вищевказане
порушення передбачена абзацом 5 статті
17 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР, а
саме штраф у розмірі 200 відсотків
вартості отриманої партії товару, але
не менше 1700 грн.

Рішення про стягнення штрафів,
передбачених частиною другою цієї
статті, приймаються органами доходів і
зборів та/або органом, який видав
ліцензію на право виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами, та
іншими органами виконавчої влади у
межах їх компетенції визначеної
законами України.

У разі невиконання суб'єктом
господарювання рішення органів,
зазначених у частині третій цієї
статті, сума штрафу стягується на
підставі рішення суду.

Механізм застосування фінансових
санкцій, передбачених статтею 17 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів" визначено
спеціальним Порядком, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
№790 від 02.06.2006 (далі - Порядок №790).

Відповідно до п. 2 Порядку №790 фінансові
санкції застосовуються за порушення,
передбачені статтею 17 Закону України
"Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів".

Згідно з п. 3 Порядку №790 до суб'єктів
підприємницької діяльності, винних у
вчиненні порушень, застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафів у
розмірах, передбачених Законом.

За правилами п. 5 Порядку №790 підставою
для прийняття рішення про застосування
фінансових санкцій є акт перевірки
додержання суб'єктом підприємницької
діяльності встановлених
законодавством вимог, обов'язкових для
виконання під час здійснення оптової і
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями та/або тютюновими виробами,
складений органом, що видав ліцензію, у
якому зазначається зміст порушення і
конкретні порушені норми
законодавства.

Пунктом 10 Порядку №790 встановлено, що у
разі невиконання суб'єктом
підприємницької діяльності рішення
про застосування фінансових санкцій
протягом 30 днів після його отримання
сума санкцій стягується на підставі
рішення суду.

Як вбачається з матеріалів
адміністративної справи, відповідач не
оскаржував винесене йому рішення про
застосування фінансових санкцій, отже
воно є узгодженим і оскільки сума
штрафу сплачена не була, вона набула
статусу податкового боргу.

В пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України визначено, що
податковий борг - це сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.

Відповідно до пп. 95.1 - 95.3 ст. 95
Податкового кодексу, контролюючий
орган здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі.

Пунктом 59.1. ст. 59 Податкового кодексу
України передбачено, що у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Як зазначено у пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК
України податкова вимога - це письмова
вимога контролюючого органу до
платника податків щодо погашення суми
податкового боргу.

Відповідно до приписів п.58.3 ст.58
Податкового кодексу України податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) юридичній особі,
якщо його передано посадовій особі
такої юридичної особи під розписку або
надіслано листом з повідомленням про
вручення. Податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) фізичній особі,
якщо його вручено їй особисто чи її
законному представникові або
надіслано на адресу за місцем
проживання або останнього відомого її
місцезнаходження фізичної особи з
повідомленням про вручення. У такому
самому порядку надсилаються податкові
вимоги та рішення про результати
розгляду скарг. У разі коли пошта не
може вручити платнику податків
податкове повідомлення-рішення або
податкові вимоги, або рішення про
результати розгляду скарги через
відсутність за місцезнаходженням
посадових осіб, їх відмову прийняти
податкове повідомлення-рішення або
податкову вимогу, або рішення про
результати розгляду скарги,
незнаходження фактичного місця
розташування (місцезнаходження)
платника податків або з інших причин,
податкове повідомлення-рішення або
податкова вимога, або рішення про
результати розгляду скарги вважаються
врученими платнику податків у день,
зазначений поштовою службою в
повідомленні про вручення із
зазначенням причин невручення.

Відповідно до п. 59.3. ст. 59 Податкового
кодексу України податкова вимога
надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Пунктом 59.5 ст. 59 Податкового кодексу
України у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Податкова вимога повинна містити
відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Вищенаведеним нормативним актом не
передбачено направлення податкових
вимог в інших випадках.

Судом встановлено, що на виконання
вищезазначених норм податковим
органом була сформована та надіслана
на адресу відповідача податкова вимога
форми «Ф» №24-25 від 21.02.2014

Позивачем надано довідки про
заборгованість відповідача станом на
31.01.2014 та 30.04.2014.

Зважаючи на несплату у добровільному
порядку відповідачем фінансових
санкцій Токмацька ОДПІ ГУ Міндоходів у
Запорізькій області звернулась до суду
із позовом про стягнення з відповідача
зазначених фінансових санкцій.

На момент розгляду справи в суді,
вказана сума податкових зобов'язань
відповідачем не сплачена,
заборгованість перед бюджетом не
погашена.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно зі ст. 11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
є доведеними, обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 11,71, 86, 94, 158-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Токмацької
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області -
задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1) суму
фінансових санкцій у розмірі 27839,00 грн.
(двадцять сім тисяч вісімсот тридцять
дев'ять гривень 00 копійок) на р/р
0014, отримувач - Токмацьке УК, , банк ГУДКСУ у Запорізькій
області, МФО 813015.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
М.С.
Лазаренко