Справа № 754/8592/13-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Бабко В.В.
Суддя-доповідач: Губська
У Х В А Л А

Іменем України

26 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва
на постанову Деснянського районного
суду м.Києва від 24 липня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва
про визнання дій протиправними та
зобов"язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва, в якому
просив визнати неправомірними дії
посадових осіб управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва щодо відмови у призначенні йому
пенсії за віком на пільгових умовах за
Списком №2 та зобов'язати відповідача
нарахувати та виплатити йому пенсію за
Списком №2 відповідно до п. «б» ст.. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 08.04.2013року.

Постановою Деснянського районного
суду м.Києва від 24 липня 2013 року позов
задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив його скасувати та ухвалити нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити повністю.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, постанова
суду - без змін з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
08.04.2013 позивач звернувся до управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва із заявою
про призначення пенсії за віком на
пільгових умовах за Списком №2
відповідно до п. «б» ст.. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
для чого відповідачу було надано копії:
паспорта, ідентифікаційного коду,
диплома, військового квитка, трудової
книжки, довідки від 21.03.2013 № 155-5 та від
18.03.2013 року № 170/03, наказ про результати
атестації робочих місць, копії
кадрових документів на 15 аркушах,
довідку про заробітну плату від 20.03.2013
№55.

Разом з тим, управління відмовило у
задоволенні заяви позивача, мотивуючи
це тим, що надані довідки не містять
вичерпної документально підтвердженої
інформації про виконувану позивачем
роботу.

Вважаючи таку відмову протиправною,
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
виходив з того, що наявними у справі
матеріалами підтверджується право
позивача на призначення пенсії на
пільгових умовах відповідно до статті
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», оскільки він досяг
відповідного віку і має трудовий стаж,
які визначені у даній нормі Закону.

Апеляційний суд погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Згідно п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» право на пенсію
за віком на пільгових умовах мають
працівники, зайняті повний робочий
день на роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за Списком №2 виробництв,
робіт і професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць: чоловіки після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 25 років, з них не менше 12 років 6
місяців на зазначених роботах.

Застосування Списків № 1 та № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах затвердженого,
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18
листопада 2005 року №383 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 01 грудня 2005 року за
№1451/1 1731, при визначені права на пенсію
за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. До пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до 21
серпня 1992 року та за результатами
проведення атестації робочих місць за
умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно положень ст.62 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.1-2 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637, основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. За відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами. У разі коли документи про
трудовий стаж не збереглися,
підтвердження трудового стажу
здійснюється органами Пенсійного
фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників У довідці має бути
вказано: періоди роботи, що
зараховуються до спеціального стажу;
професія або посада; характер
виконуваної роботи; розділ, підрозділ,
пункт, найменування списків або їх
номери, до якого включається цей період
роботи; первинні документи за час
виконання роботи, на підставі яких
видана зазначена довідка.

Згідно з п.43 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року № 22-1,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27 грудня 2005 року за №
1566/11846, право особи на одержання пенсії
встановлюється на підставі всебічного,
повного і об'єктивного розгляду всіх
поданих документів органом, що
призначає пенсію.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується наявними у справі
матеріалами, згідно з записами в
трудовій книжці позивач працював: з
01.11.1982р. по 08.10.1984р. за професією майстра;
з 09.10.1984р. по 31.08.1987р. за професією в.о.
виконавця робіт; з 01.09.1987р. по 31.01.1991р. за
професією майстра - що передбачено
Списком №2, затвердженого Постановою
Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. № 1173,
Постановою Кабінету Міністрів СРСР від
26.01.1991р. №10.; з 01.02.1991р. по 14.08.1995р. за
професією виконавець робіт, що
передбачено Списком №2, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів СРСР від
26.01.1991р. №10, Постановою Кабінету
Міністрів України від 11.03.1994р. №162.

Відповідний пільговий стаж позивача,
підтверджений уточнюючою довідкою від
21.03.2013р. № 155-5, яка видана ПАТ «ТРЕСТ
КИЇВПІДЗЕМШЛЯХБУД-2», та довідкою від
18.03.2013р. № 170/03, яка видана Державним
будівельним комбінатом управління
справами Верховної Ради України.

Посада виконроба передбачена Списком
№2 виробництва, робіт, професій, посад,
затверджених постановою КМУ від
16.01.2003р. №36, яка є чинною на даний час.

Як було зазначено вище, позивач, разом
із заявою про призначення пенсії на
пільгових умовах подав копії: паспорта,
ідентифікаційного коду, диплома,
військового квитка, трудової книжки,
довідки від 21.03.2013 № 155-5 та від 18.03.2013
року № 170/03, наказ про результати
атестації робочих місць, копії
кадрових документів на 15 аркушах,
довідку про заробітну плату від 20.03.2013
№55.

На думку судової колегії, позивачем
надано всі докази, які він міг зібрати і
які об'єктивно підтверджують наявність
у нього права на пенсію за віком на
пільгових умовах за Списком № 2 згідно
ст.. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», так як містять всю
необхідну інформацію, зокрема щодо
характеру та умов праці, щодо
проведення атестації, щодо зайнятості
протягом повного робочого дня та ін.

Не зарахування управлінням до
спеціального стажу вказаних періодів
роботи позивача у наведених
підприємствах і, як наслідок, відмова у
призначенні пільгової пенсії,
мотивована тим, що надані довідки не
містять вичерпної документально
підтвердженої інформації про
виконувану позивачем роботу, тобто
відмова носить суто формальний
характер.

З цього приводу, колегія суддів звертає
увагу відповідача, на те, що позивач,
отримуючи за місцем роботи зазначені
довідки та всі інші документи,
об'єктивно позбавлений можливості
впливати на зміст викладеної у них
інформації та порядок її викладення,
тобто, зазначення всіх необхідних
даних безпосередньо від позивача не
залежить, а тому не може бути єдиною і
беззаперечною підставою для
позбавлення його права на відповідну
пенсію.

Посилання відповідача на відсутність
даних щодо проведення атестації на
деяких із зазначених місць роботи
позивача, колегія оцінює критично з
огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 01 серпня 1992 року №442 затверджений
Порядок проведення атестації робочих
місць за умовами праці

Пунктом 2 вказаної постанови
встановлено, що відповідно до статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» пенсії за віком на
пільгових умовах за списками № 1 і 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, що дають право на пільгове
пенсійне забезпечення,
затверджуваними Кабінетом Міністрів
України, а також пенсії, що можуть
встановлюватися підприємствами й
організаціями за рахунок власних
коштів працівникам інших виробництв,
професій та посад залежно від умов
праці, призначаються за результатами
атестації робочих місць.

Відповідно до п.1 Порядку атестація
проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Відповідно до ч.2 п.4 Порядку
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Отже, проведення атестації або
своєчасність проведення атестації
робочих місць за умовами праці не
залежить від працівника і не може
обмежувати його право на отримання
пенсії.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що наявними у справі
матеріалами підтверджується право
позивача на призначення пенсії на
пільгових умовах відповідно до статті
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», оскільки, як
встановлено судом, він досяг
відповідного віку і має трудовий стаж,
які визначені у даній нормі Закону.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
вказаного висновку не спростовують.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржувана
постанова прийнята судом відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва на
постанову Деснянського районного суду
м.Києва від 24 липня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов"язання вчинити певні дії -
залишити без задоволення, а постанову
Деснянського районного суду м.Києва
від 24 липня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.