Справа № 804/4710/14
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 р. Справа № 804/4710/14
Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Дєєв М.В.,
одноособово розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Амур -
Нижньодніпровському

районі м. Дніпропетровська

до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої

служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області

про визнання дій
протиправними та скасування
постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Амур - Нижньодніпровському районі
м. Дніпропетровська звернулося
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із позовом до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними дій
відповідача щодо винесення постанови
№ 41907585 від 21.03.2014 року та скасування
постанови № 41907585 від 21.03.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачу надійшла постанова ВП
№ 41907585 від 21.03.2014 року про
накладення штрафу в сумі 1020 грн. за
невиконання рішення суду на підставі
якого Жовтневим районним судом м.
Дніпропетровська видано виконавчий
лист по справі № 2а-412/7816/11. Позивач
вважає дії державного виконавця про
накладення штрафу необґрунтованими, а
винесену постанову протиправною. З
огляду на викладене, позивач просив суд
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Представник позивача проти розгляду
справи в порядку письмового
провадження не заперечував.

Відповідач, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, явку свого
представника у судове засідання не
забезпечив, надав суду письмові
заперечення, у яких зазначено, що
постанова винесена правомірно, при
цьому, при її прийнятті відповідач діяв
в спосіб та у межах повноважень,
визначених чинним законодавством
України, а отже підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

Враховуючи те, що для участі у судовому
засіданні прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, при цьому,
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених ст. 128
КАС України не встановлено, відповідно
до ч. 6 зазначеної статті справу
розглянуто в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
доходить висновку, що адміністративний
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Закон України «Про виконавче
провадження» визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження»,
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 2 вказаного Закону,
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу».

Частина 1 ст. 17 зазначеного Закону
встановлює, що примусове виконання
рішень державною виконавчою службою
здійснюється на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

З матеріалів справи вбачається, що
05.02.2014 року на адресу відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області надійшла
заява ОСОБА_1 разом з виконавчим листом,
виданого 23.01.2014 року Жовтневим районним
судом м. Дніпропетровська по справі №
2а-412/7816/11.

06.02.2014 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, у якій встановлено строк
для самостійного виконання рішення
суду до 13.02.2014 року.

Вимоги виконавчого документа в повному
обсязі виконані не були, тому 14.02.2014
року державним виконавцем на адресу
Управління Пенсійного фонду України в
Амур - Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська направлено вимогу
про зобов'язання виконати дії
передбачені виконавчим листом по
справі № 2а-412/7816/11 та надати відповідь
про виконання у 3-денний строк з дня
отримання даної вимоги. Крім того,
даною вимогою Управління Пенсійного
фонду України в Амур -
Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська було попереджено про
відповідальність за не виконання
законних вимог державного виконавця.

На вимогу державного виконавця
Управлінням Пенсійного фонду України в
Амур -Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська повідомлено, що
постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 03.12.2013 року апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
24.05.2012 року у справі № 2а/412/7816/11
задоволено частково. Постанову
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 24.05.2012 року
скасовано. Позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано
рішення комісії з розгляду питань,
пов'язаних з призначенням
(перерахунком) та виплатою пенсій
Управління Пенсійного фонду України в
Амур - Нижньодніпровському районі від
07.04.2010 року № 15 стосовно ОСОБА_1;
розпорядження Управління Пенсійного
фонду України в Амур -
Нижньодніпровському районі від 26.08.2010
року та від 21.05.2012 року № 195387 в частині
неврахування частини заробітної плати.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Амур -
Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська розглянути звернення
ОСОБА_1 та прийняти рішення
та розпорядження у відповідності до
норм чинного законодавства про
пенсійне забезпечення. При цьому,
оскільки позивачу зазначена постанова
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду була
незрозумілою в частині порядку
виконання резолютивної частини, 14.02.2014
року позивачем була подана заява про
роз'яснення рішення суду, про що
позивач повідомив відповідача листом
№ 801/09/32 від 17.02.2014 року.

Позивач вважає подання заяви про
роз'яснення судового рішення поважною
причиною, через яку неможливо виконати
рішення суду.

Суд погоджується з вищевказаним
твердженням позивача, з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Закону України
«Про виконавче провадження», у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Отже, державний виконавець може
застосувати штраф за невиконання
рішення виключно після встановлення
відсутності поважних причин для його
невиконання боржником.

Однією з таких поважних причин є
незрозумілість судового рішення. У
відповідності до ст. 34 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
якщо викладена у виконавчому документі
резолютивна частина рішення є
незрозумілою, державний виконавець або
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення відповідного рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КАС України подання
заяви про роз'яснення судового рішення
зупиняє перебіг строку, встановленого
судом для виконання судового рішення, а
так само строку, протягом якого судове
рішення може бути подане для
примусового виконання.

Із матеріалів справи вбачається, що в
ході виконавчого провадження
державний виконавець звертався до суду
із заявою про роз'яснення судового
рішення, від 13.02.2014 року № 769/09/32 (вх. №
8489/14 від 14.02.2014 року).

З огляду на вищевикладене, позивачем
станом на день накладання штрафу не
було виконано судове рішення з
поважних причин, що виключає
можливість застосування до нього
відповідальності, передбаченої
Законом України «Про виконавче
провадження».

За таких обставин, суд доходить
висновку, що дії відповідача щодо
винесення постанови № 41907585 від 21.03.2014
року є протиправними, а оскаржувана
постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Керуючись ст. ст. 128, 160 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в Амур -
Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська - задовольнити.

Визнати протиправними дії Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області щодо
винесення постанови № 41907585 від 21.03.2014
року.

Скасувати постанову № 41907585 від 21.03.2014
року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги в порядку, встановленому ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя М.В. Дєєв