Справа № 2-а-1429/11/1509
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-1429/11/1509

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Погорєлов І.В. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого
судді - Коваля М.П.,

суддів
- Потапчука В.О.,

- Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Іванівському районі Одеської
області на постанову Іванівського
районного суду Одеської області від 03
жовтня 2011 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Іванівському районі Одеської області
про визнання протиправними дії та
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Іванівського районного
суду Одеської області від 03 жовтня
2011 року задоволено
адміністративний позов ОСОБА_2. Визнано
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Іванівському районі Одеської області з
невиплати ОСОБА_2, як постраждалому
внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС
2-ої категорії, з 13 березня 2011 року
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
встановленого Законом України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» від
23.12.2010 року № 2857-VI. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Іванівському районі Одеської області з
13 березня 2011 року і
безстроково призначити ОСОБА_2, як
постраждалому внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС 2-ої категорії
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
встановленого Законом України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» від
23.12.2010 року № 2857-VI, з проведенням
відповідного перерахунку пенсії та
виплатою різниці між перерахованим
розміром пенсії і фактично отриманим.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням суду першої інстанції
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні
адміністративного позову в повному
обсязі.

Виходячи з приписів п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, а також враховуючи те, що в
матеріалах справи достатньо доказів
для вирішення справи, вищезазначена
апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи -
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, віднесеним до 2
категорії, що підтверджується
відповідним посвідченням.

Нормами ст. 49 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено пенсії особам, віднесеним
до 1, 2, 3, 4 категорій у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
постраждалим внаслідок Чорнобильської
катастрофи, віднесеним до категорії 2,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

При цьому, розмір мінімальної пенсії за
віком визначається за правилами ч. 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки чинним
законодавством інший мінімальний
розмір пенсії за віком не визначений.

Водночас, Законом України «Про
Державний бюджет на 2008 рік» змінено ст.
51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а саме визначено, що
особам, віднесеним до категорії 2,
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначається в
розмірі 15% прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Проте, рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008
положення Закону України «Про
Державний бюджет на 2008 рік», якими
змінено положення ст. 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними).

Відповідно до п. 5 резолютивної частини
рішення Конституційного Суду України
визнані неконституційними положення
Закону України «Про Державний бюджет
на 2008 рік» втратили чинність з дня
ухвалення цього рішення, тобто з 22
травня 2008 року.

За таких обставин правильним і таким,
що відповідає закону, є висновок суду
першої інстанції, що позивач має право
на призначення щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Доводи апелянта щодо правомірності дій
у зв'язку з відсутністю джерел
фінансування на вказані виплати та
необхідність їх встановлення
бюджетним законодавством, є
безпідставними, оскільки реалізація
встановленого законом права не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

Поряд з цим, на думку колегії суддів,
судом першої інстанції, при
задоволенні позову, помилково
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Іванівському районі
Одеської області безстроково
призначити ОСОБА_2, як постраждалому
внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС
2-ої категорії додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, встановленого Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» від 23.12.2010 року № 2857-VI, з
огляду на викладене.

Так, колегія суддів наголошує, що з
самого визначення поняття «пенсія»
випливає, що щомісячні пенсійні
виплати здійснюються на постійній
основі, один раз на місяць протягом
невизначеного періоду часу, а тому цей
вид виплат не є строковим і не може бути
призначений на певний строк. Кінцевий
термін або строк, на який призначається
пенсія, не може встановлюватись,
оскільки це суперечить самому
визначенню та суті пенсії, тому виплату
пенсії не може бути обмежено будь-яким
кінцевим терміном або строком,
оскільки це б обмежувало право особи на
отримання державної пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка має
виплачуватись постійно, один раз на
місяць протягом невизначеного часу та
без встановлення будь-якого терміну
або строку виплати пенсії.

Такий висновок суду апеляційної
інстанції відповідає правовій позиції
Верховного Суду України, висловленій,
зокрема, у постановах від 23 квітня 2012
року № 21-239а11 та від 19 березня 2013 року №
21-53а13.

Разом з тим, колегія суддів наголошує,
що порядок та строки нарахування
пенсій можуть бути змінені за умов
іншого законодавчого регулювання.

Колегія суддів наголошує, що судове
рішення не може обмежувати волю
законодавчого органу в майбутньому
змінювати правове регулювання
суспільних відносин, зокрема, приймати
в подальшому рішення щодо зміни
порядку виплати та розміру додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Вказану позицію щодо зміни порядку та
строку нарахування пенсії за умов
іншого законодавчого регулювання
висловлено, також, Верховним Судом
України, зокрема, у постанові № 21-293а13
від 05 листопада 2013 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
оскаржуване судове рішення, на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України,
підлягає зміні в частині визначення
строку, за який необхідно здійснити
перерахунок пенсії позивачу, оскільки
суд по суті правильно вирішивши справу,
помилково застосував норми
матеріального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Іванівському районі Одеської області
на постанову Іванівського районного
суду Одеської області від 03 жовтня 2011
року - задовольнити частково.

Постанову Іванівського районного суду
Одеської області від 03 жовтня 2011 року
по справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Іванівському районі Одеської
області про визнання протиправними дії
та зобов'язання вчинити певні дії -
змінити, зазначивши в її резолютивній
частині період, за який слід здійснити
перерахунок та виплату пенсії позивачу
- «з 13 березня 2011 року», виключивши
визначений Іванівським районним судом
Одеської області період - «і
безстроково».

В іншій частині постанову Іванівського
районного суду Одеської області від 03
жовтня 2011 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через 5 днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/В.О. Потапчук/

Суддя:
/Т.М. Танасогло/