Справа № 522/3094/14-а
Суддя: Шенцева О. П.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/3094/14-а
Провадження № 2а/522/498/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року Приморський районний
суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
адміністративну справу за позовом
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради до Другого
Приморського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в
якому просив суд визнати незаконними
постанову відповідача про закінчення
виконавчого провадження № 34938039 щодо
зобов'язання ОСОБА_1, за власні кошти
привести самовільно реконструйовану
квартиру АДРЕСА_1, у попередній стан.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав та просив суд його
задовольнити.

Відповідач до судового засідання не
з'явився, надав свої письмові
заперечення.

Суд вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача вважає
позов обґрунтованим, доведеним та
таким, що підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.11.2011р.
Приморським районним судом м. Одеса
видано виконавчий лист про примусове
виконання рішення Приморського
районного суду м. Одеса від 24.11.2011 р. №
2/1522/10386/11 про зобов'язання ОСОБА_1, за
власні кошти привести самовільно
реконструйовану квартиру АДРЕСА_1, у
попередній стан. 22.10.2012р. вказаний
виконавчий лист надіслано для
виконання у Другий Приморський відділ
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції. 01.06.2013р.
державним виконавцем Касіловою К. О.
винесена постанова про закінчення
виконавчого провадження № 34938039.

Частинами 1, 2 ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що учасники виконавчого
провадження мають право звернутися до
адміністративного суду з позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 1 Закону Україна "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб визначений у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень суді та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Статтею 4 Закону України „Про
державну виконавчу службу"
встановлено, що Державний виконавець
є представником влади і здійснює
примусове виконання судових рішень,
постановлених іменем України, та
рішень інших органів (посадових осіб),
виконання яких покладено на державну
виконавчу службу, у порядку,
передбаченому законом.

Статтею 7 Закону України „Про
державну виконавчу службу", Працівник
органу державної виконавчої служби
зобов'язаний сумлінно виконувати
службові обов'язки, не допускати у
своїй діяльності порушення прав
громадян та юридичних осіб,
гарантованих Конституцією України.

Правові основи судового способу
оскарження дій державного виконавця є
стаття 55 Конституції України, якою
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльність органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
"Про виконавче провадження", Примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Відповідно до ст. 19 Закону державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Як вбачається з постанови про
закінчення виконавчого провадження,
виконавець керувався п.11 ч.1 ст. 49 Закону
України "Про виконавче провадження".

П. 11 ч.1 ст. 49 Закону України "Про
виконавче провадження", передбачає
повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу

(посадової особи), який його видав, у
випадку, передбаченому

частиною третьою статті 75 цього Закону;

Ст. 75 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачає, що у
разі якщо виконати рішення без
участі боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника
штраф відповідно до статті 89 цього
Закону та вносить подання
(повідомлення) правоохоронним органам
для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до
суду чи іншого органу (посадової особи),
що його видав.

Але, згідно ч 10 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження" Державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії
звертатися до суду з поданням про
розшук боржника - фізичної особи або
дитини чи про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або
іншої особи, в якої перебуває майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб, або дитина,
стосовно якої складено виконавчий
документ про її відібрання.

Дії державним виконавцем по
розшуку боржника вжито не було.

Частинами 1 та 2 статті 89 Закону України
«Про виконавче провадження»
встановлено, що у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
та рішення про поновлення на роботі
державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - фізичну особу від десяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян; на посадових осіб -
від двадцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на боржника -юридичну особу -
від сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання.

У разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Таким чином, Законом України «Про
виконавче провадження» чітко
передбачено послідовність дій
державного виконавця, що має
передувати закінченню виконавчого
провадження за п.11 ст.49 даного Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
винесена постанова про закінчення
виконавчого провадження прийнята
відповідачем без дотримання вимог
Закону України «Про виконавче
провадження».

Таким чином, на підставі наведеного суд
вважає можливим позов Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради задовольнити в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради до Другого Приморського
відділу Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
про скасування постанови про
закінчення виконавчого провадження -
задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати
постанову Другого Приморського
відділу Державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
про закінчення виконавчого
провадження ВП № 34938039 щодо
зобов'язання ОСОБА_1, за власні кошти
привести самовільно реконструйовану
квартиру АДРЕСА_1, у попередній стан.

Зобов'язати державного виконавця
Другого Приморського відділу
Державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції
забезпечити виконання рішення
Приморського районного суду м. Одеса
від 24.11.2011р. №2-1522/10386/11

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня її проголошення. У разі подання
апеляційної скарги постанова суду,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

19.06.2014