Справа № 2а-1970/3329/12
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2014р.
Справа № 9104/180208/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Обрізка І.М.,

судді

Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від
30.10.2012р. у справі №2а-1970/3329/12

за позовом управління Пенсійного фонду
України в Борщівському районі
Тернопільської області, м.Борщів
Борщівського району Тернопільської
області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

25.09.2012р. управління Пенсійного фонду
України в Борщівському районі
Тернопільської області звернулось до
Тернопільського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, просило стягнути з
ОСОБА_1 заборгованість зі сплати
страхових внесків в сумі 1599,60грн. на
користь управління Пенсійного фонду
України в Борщівському районі
Тернопільської області на р/р 1662,
в ТВБВ №10019/036 філія Тернопільське
обласне управління ВАТ "Ощадний банк
України", МФО 338545, код 21156551.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 30.10.2012р. у
справі №2а-1970/3329/12 адміністративний
позов управління Пенсійного фонду
України в Борщівському районі
Тернопільської області задоволено,
стягнуто з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 заборгованість зі сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 1599,60грн. на користь
управління Пенсійного фонду України в
Борщівському районі Тернопільської
області.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, його оскаржив відповідач:
фізична особа-підприємець ОСОБА_1, який
у поданій апеляційній скарзі,
посилаючись на те, що при винесенні
даного рішення судом неповністю
з'ясовано обставини, які мають значення
для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи та
порушено норми матеріального права,
просив скасувати оскаржувану
постанову. Доводи апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що повідомлення про
взяття на облік фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 є підробленим.
Апелянт вважає, що він не був
зобов'язаний сплачувати страхові
внески, оскільки не був зареєстрований
в управлінні Пенсійного фонду України
в Борщівському районі Тернопільської
області та він є приватним підприємцем,
що обрав спрощену систему
оподаткування.

12.05.2014р. на адресу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від управління Пенсійного фонду
України в Борщівському районі
Тернопільської області надійшло
клопотання про розгляд справи без
участі представника Управління.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення:
30.04.2014р. - управлінню Пенсійного фонду
України в Борщівському районі
Тернопільської області, 05.05.2014р. -
ОСОБА_1, тому колегія суддів, у
відповідності до вимог ст.197 КАС
України, вважає можливим розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
у їх сукупності, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, оскаржувану
постанову суду першої інстанції слід
залишити без змін, з огляду на наступне:

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_1 зареєстрований в Управлінні
Пенсійного фонду України у
Борщівському районі та є платником
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що підтверджується
відповідним повідомленням (а.с.3).

Закон України від 09.07.2003р. №1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон України
№1058-ІV) набрав чинності з 01.01.2004р.
Статтею 15 цього Закону визначено, що
платниками внесків до солідарної
системи є страхувальники, зокрема
фізичні особи-суб'єкти підприємницької
діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований
податок, єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент).

Згідно із вимогами ст.5 Закону України
№1058-ІV, цим Законом регулюються
відносини, які виникають між суб'єктами
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування. Дія
інших нормативно-правових актів на ці
правовідносини може поширюватись лише
у випадках, передбачених цим Законом,
або в частині, що йому не суперечать.
Виключно цим Законом визначаються:
принципи та структура системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, коло осіб, які
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню,
перелік платників страхових внесків,
їхні права та обов'язки, порядок
нарахування, обчислення та сплати
страхових внесків, стягнення
заборгованості за цими внесками.

Пунктом 3 ч.1 ст.11 Закону України №1058-IV
встановлено, що загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
підлягають фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
та члени сімей зазначених фізичних
осіб, які беруть участь у провадженні
ними підприємницької діяльності.

Відповідно до вимог п.6 ч.2 ст.17 Закону
України №1058-ІV, страхувальники
зобов'язані нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.
Статтею 18 цього Закону передбачено, що
страхові внески є цільовим
загальнообов'язковим платежем, який
справляється на всій території України
в порядку, встановленому цим Законом;
вони не включаються до складу податків,
інших обов'язкових платежів, що
складають систему оподаткування, на ці
внески не поширюється податкове
законодавство, а іншим законодавством
не можуть встановлюватися пільги з
нарахування та сплати страхових
внесків або звільнення від їх сплати.

Разом з тим, він не містить у собі норму
про надання такої пільги, як звільнення
від сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування для
суб'єктів підприємницької діяльності,
які перейшли на спрощену систему
оподаткування.

Ставки, механізм справляння та пільги
щодо сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування
встановлені Законом України №400/97-ВР
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування".

Страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування не
входять до системи оподаткування та на
них не поширюється податкове
законодавство, іншим законодавством не
можуть встановлюватись пільги із
нарахування та сплати страхових
внесків або звільнення від їх сплати, а
обов'язок сплачувати страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування не зумовлюється
статусом платника податку як суб'єкта
підприємницької діяльності.

Згідно підпункту 4 пункту 8 Прикінцевих
положень Закону України №1058-ІV, фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований
податок, єдиний податок, придбання
спеціального торгового патенту) та
члени сімей зазначених фізичних осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, на період
дії законодавчих актів з питань
особливого способу оподаткування
сплачують страхові внески в порядку,
визначеному цим Законом у фіксованому
розмірі. При цьому сума страхового
внеску з урахуванням частини
фіксованого податку, що перерахована
до Пенсійного фонду України, повинна
становити не менше мінімального
розміру страхового внеску на кожну
особу.

Законом України від 08.07.2010р. №2461-VI "Про
внесення змін до законів України "Про
Державний бюджет України на 2010 рік" та
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (набрав чинності
з 17.07.2010р.), внесено зміни, внаслідок
чого фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування,
зокрема, фіксований податок, на період
дії законодавчих актів з питань
особливого способу оподаткування
сплачують страхові внески в порядку,
визначеному цим Законом.

Згідно із вимогами ст.53 Закону України
"Про державний бюджет України на 2010 рік"
№2154-VI від 27.04.2010р., мінімальний розмір
заробітної плати становить з 01.07.2010р. -
888,00грн., з 01.10.2010р. - 907,00грн., з 01.12.2010р. -
922,00грн.

Відповідно до вимог абз.6 п.4.7
"Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України", затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України
№21-1 від 19.12.2003р., - для застрахованих
осіб, визначених підпунктами 2.2.3-2.2.5 п.2.2
цієї Інструкції (зокрема фізичні особи
- суб'єкти підприємницької діяльності,
у тому числі ті, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований
податок, єдиний податок)), розмір
мінімального страхового внеску
визначається шляхом множення
мінімального розміру заробітної плати,
установленої законом на той час, за
який здійснюється розрахунок сум
страхових внесків, - 33,2% з 01.01.2007р. по
31.12.2010р. включно.

Таким чином, відповідач повинен
сплачувати страхові внески до
Пенсійного фонду України за кожен
місяць з 01.07.2010р. по 30.09.2010р. у сумі
294,82грн. (888,00грн. х 33,2%), з 01.10.2010р. по
30.11.2010р. у сумі 301,12грн. (907,00грн. х 33,2%) за
кожен місяць та з грудня 2010р. у сумі
306,10грн. (922,00грн. х 33,2%).

Як свідчить повідомлення-розрахунок
щодо ОСОБА_1 (а.с.4), від відповідача на
рахунок Пенсійного фонду України за
період липень-грудень 2010р. надійшло
191,10грн.

Таким чином, відповідач, враховуючи
розмір мінімального страхото внеску у
ІІІ-ІV кварталі 2010р. та з урахуванням
частини сплачених сум, повинен
здійснити сплату до мінімального
страхового внеску на загальну суму
1599,60грн.

Виходячи із системного аналізу норм
чинного законодавства та матеріалів
справи, колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду
приходить до висновку про те, що
всупереч вимогам вищезазначених
нормативних актів, відповідач не
проводив сплату до мінімального
страхового внеску до Пенсійного фонду
України, внаслідок чого виникла
заборгованість зі сплати страхових
внесків за період з липня по грудень
2010р. на суму 1599,60грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду приходить до
висновку про те, що судом першої
інстанції прийнято законне та
обґрунтоване рішення з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, апеляційна скарга висновків
суду першої інстанції не спростовує,
відтак задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 на
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 30.10.2012р. у
справі №2а-1970/3329/12 за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Борщівському районі Тернопільської
області, м.Борщів Борщівського району
Тернопільської області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 про
стягнення заборгованості, - залишити
без задоволення.

2. Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 30.10.2012р. у
справі №2а-1970/3329/12 за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Борщівському районі Тернопільської
області, м.Борщів Борщівського району
Тернопільської області до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 про
стягнення заборгованості, - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
І.М.
Обрізко

Суддя
В.П.
Сапіга