Справа № 250/1432/14-а
Суддя: Гаврилюк О. І.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №250/1432/14-а
Номер провадження2-а/250/111/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року Ясинуватський
міськрайонний суд Донецької області у
складі головуючого судді:
Гаврилюка О.І.,

при секретарі
Черевко О.В.,

за участю представника відповідача
Джумиги А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Спартаківської сільської
ради Ясинуватського району Донецької
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання надати достовірну та
повну інформацію на запит,-

В С Т А Н О В И
В :

30 травня 2014 року позивач звернувся до
Ясинуватського міськрайонного суду
Донецької області з вищевказаною
позовною заявою, посилаючись на
наступні обставини.

24 квітня 2014 р. позивач звернувся до
Спартаківської сільської ради з
інформаційним запитом, у якому просив
надати інформацію про земельні ділянки
державної та комунальної власності у
межах Спартаківської сільської ради,
не наданих у користування, що можуть
бути використані під забудову для
реалізації ним права на безоплатне
отримання для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, для
індивідуального дачного будівництва, а
також ведення садівництва, нанести
відповідні дані на графічні матеріали
для подальшої реалізації позивачем
права на земельну ділянку. 14.05.2014 р.
відповідач надав відповідь згідно
якого в межах населених пунктів
Спартаківської сільської ради
відсутні вільні землі зазначених
категорій. Вважає дії відповідача
незаконними, що порушують його законне
право на отримання публічної
інформації відповідно до Закону
України «Про доступ до публічної
інформації».

Просив визнати протиправними дії
Спартаківської сільської ради
Ясинуватського району Донецької
області, які полягають у неправомірній
відмові у наданні позивачу
достовірної інформації про місце
розташування земельних ділянок у межах
Спартаківської сільської ради, не
наданих у користування, що можуть бути
використані під забудову із цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських споруд, для
індивідуального дачного будівництва, а
також ведення садівництва. Зобов'язати
Спартаківську сільську раду письмово
надати йому достовірну та повну
інформацію та нанести на графічні
матеріали про місце розташування
земельних ділянок у межах
Спартаківської сільської ради, не
наданих у користування, що можуть бути
використані під забудову із цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських споруд, для
індивідуального дачного будівництва, а
також ведення садівництва.

Позивач до суду не з'явився, звернувся
із заявою про розгляд справи без його
участі.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав та пояснила суду, що
відповідь надана позивачу
обгрунтована і законна, тому просить
суд відмовити позивачу у повному
обсязі.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог і наданих
сторонами доказів, оцінивши докази
відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає позовні вимоги
такими, що не підлягають задоволенню
повністю, з таких підстав.

Згідно ст. 2 Закону місцеве
самоврядування в Україні - це
гарантоване державою право та реальна
здатність територіальної громади -
жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища, міста - самостійно
або під відповідальність органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України. Місцеве
самоврядування здійснюється
територіальними громадами сіл, селищ,
міст як безпосередньо, так і через
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи, а також через районні
та обласні ради, які представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст.

Система місцевого самоврядування
включає: територіальну громаду;
сільську, селищну, міську раду;
сільського, селищного, міського голову;
виконавчі органи сільської, селищної,
міської ради; районні та обласні ради,
що представляють спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ, міст;
органи самоорганізації населення (ч. 1
ст. 5 Закону).

Відповідно до п. 2 ст. 10 Закону обласні
та районні ради є органами місцевого
самоврядування, що представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ, міст, у межах
повноважень, визначених та
Конституцією України, цим та іншими
законами, а також повноважень,
переданих їм сільськими, селищними,
міськими радами.

Спартаківська сільська рада
Ясинуватського району Донецької
області є органом місцевого
самоврядування, здійснює свою
діяльність відповідно до норм діючого
законодавства.

Згідно положень ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Частинами 1, 2 ст. 17 КАС України
визначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; 2) спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; 3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень; 4)
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання не чинними
адміністративних договорів; 5) спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України; 6)
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 КАС України
окружним адміністративним судам
підсудні адміністративні справи, у
яких однією зі сторін є орган державної
влади, інший державний орган, орган
влади Автономної Республіки Крим,
обласна рада, Київська або
Севастопольська міська рада, їх
посадова чи службова особа, крім
випадків, передбачених цим Кодексом, та
крім справ з приводу їхніх рішень, дій
чи бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

Відповідно до статті 104 Кодексу
адміністративного судочинства України
до адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Так, згідно з п. 4 рішення
Конституційного суду України по справі
№ 7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року в
Основному Законі України передбачено
форми та засоби реалізації права
територіальних громад на місцеве
самоврядування і вказано, що органи
місцевого самоврядування в межах
повноважень, визначених законом,
приймають рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території
(ч. 1 ст. 144). На основі цього положення
Конституції України в Законі
визначено, що у формі рішень рада
приймає нормативні та інші акти (ч. 1 ст.
59). Проаналізувавши функції і
повноваження органів місцевого
самоврядування, врегульовані
Конституцією України та іншими
законами України, Конституційний Суд
України дійшов висновку, що органи
місцевого самоврядування, вирішуючи
питання місцевого значення,
представляючи спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ та
міст, приймають нормативні та
ненормативні акти. До нормативних
належать акти, які встановлюють,
змінюють чи припиняють норми права,
мають локальний характер, розраховані
на широке коло осіб та застосовуються
неодноразово, а ненормативні акти
передбачають конкретні приписи,
звернені до окремого суб'єкта чи
юридичної особи, застосовуються
одноразово і після реалізації
вичерпують свою дію. Такий висновок
узгоджується із правовими позиціями
Конституційного Суду України,
викладеними у рішеннях від 27 грудня 2001
року N 20-рп/2001 у справі про укази
Президії Верховної Ради України щодо
Компартії України, зареєстрованої 22
липня 1991 року (абзац 1 п. 6 мотивувальної
частини), від 23 червня 1997 року N 2-зп у
справі про акти органів Верховної Ради
України (абзац 4 п. 1 мотивувальної
частини).

Суд, проаналізувавши зміст позовної
заяви та оскаржуваної відповіді,
приходить до висновку, що воно
відповідає критеріям, які ставляться
до ненормативних актів.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 3 КАС України
позивач - особа, на захист прав, свобод
та інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

Аналіз зазначених процесуальних норм
свідчить, що під час розв'язання спорів
в порядку адміністративного
судочинства, в тому числі й під час
перевірки оскаржуваних
нормативно-правових актів, суди
повинні встановити, чи порушено
оскаржуваним актом права, свободи та
інтереси фізичної особи, права та
інтереси юридичної особи (позивача) у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень (відповідача).

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КАС України
визначено, що право оскаржити
нормативно-правовий акт мають особи,
щодо яких його застосовано, а також
особи, які є суб'єктом правовідносин, у
яких буде застосовано цей акт.

В обґрунтування позовних вимог позивач
взагалі не навів суду жодних доказів, а
також не надав обґрунтованих пояснень,
яким чином даними рішеннями органу
місцевого самоврядування порушуються
його права.

Статтею 1 Закону України «Про доступ до
публічної інформації» публічна
інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

Так, статтею 7 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
визначено, що конфіденційна інформація
- інформація, доступ до якої обмежено
фізичною або юридичною особою, крім
суб'єктів владних повноважень, та яка
може поширюватися у визначеному ними
порядку за їхнім бажанням відповідно
до передбачених ними умов. Не може бути
віднесена до конфіденційної
інформація, зазначена в частині першій
і другій статті 13 цього Закону.

Розпорядники інформації, визначені
частиною першою статті 13 цього Закону,
які володіють конфіденційною
інформацією, можуть поширювати її лише
за згодою осіб, які обмежили доступ до
інформації, а за відсутності такої
згоди - лише в інтересах національної
безпеки, економічного добробуту та
прав людини.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до приписів ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод від 04 листопада
1950 року № ETS N 005 кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру.

На підставі ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За результатами розгляду справи суд
дійшов висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог.

З наведених підстав позовні вимоги
щодо визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання надати
достовірну та повну інформацію на
запит, оскільки відповідь голови
Спартаківської сільської ради
Ясинуватського району Донецької
області на інформаційний запит
позивача відповідає вимогам діючого
законодавства, є обґрунтованою та
правомірною, а вимоги позивача є
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтею 19 Конституції України, статтею
1 Закону України «Про Інформацію»,
статтями 5, 22 Закону України «Про доступ
до публічної інформації», статтею 1
Закону України «Про місцеве
самоврядування», статтями 2, 9, 10, 11, 18, 23,
69-72, 86, 87, 94, 105-164, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

У задоволення адміністративного
позову ОСОБА_2 до Спартаківської
сільської ради Ясинуватського району
Донецької області про визнання дій
протиправними та зобов'язання надати
достовірну та повну інформацію на
запит - відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду Донецької
області через Ясинуватський
міськрайонний суд Донецької області.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя: О. І. Гаврилюк