Справа № 2а/5346/09
Суддя: Шинкар Т.І.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 червня 2014 року Справа №
876/2250/14Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Шинкар Т.І.,

суддів
Ільчишин Н.В., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради Закарпатської області на
постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 27 жовтня 2009 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради Закарпатської області,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Головне управління
Державного казначейства України в
Закарпатській області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії,-

В С Т А Н О В И В:

23.07.2009р. ОСОБА_1 звернулася в суду із
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради
Закарпатської області
(далі-Управління), третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача:
Головного управління Державного
казначейства України в Закарпатській
області, просила визнати дії
Управління щодо неповного нарахування
недоотриманої суми допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з вересня 2007
року по травень 2009 року неправомірними;
стягнути з Управління на її користь
недоплачену допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 01.09.2007р. по 31.05.2009р. в
розмірі - 9 034,14грн.; стягнути моральну
шкоду в сумі 1 000,00грн.; зобов'язати
Управління здійснювати позивачу в
подальшому виплату допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, починаючи з червня 2009
року з врахуванням ст. 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 27 жовтня 2009 року
адміністративний позов задоволено
частково: зобов'язано Управління
нарахувати та виплатити на користь
ОСОБА_1 недоплачену щомісячну допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» із врахуванням встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років відповідно до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік», Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік»та
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2009 рік» за період з 01.09.2007р.
по 31.05.2009р.; стягнуто з Управління на
користь позивача сплачений судовий
збір в розмірі 3,40 грн. В решті позову
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просить скасувати постанову
суду та прийняти нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
відмовити повністю. Вказує на те, що
судом не враховано, що Управління не є
належним відповідачем у даній справі,
оскільки позивачка не перебуває в
Управлінні на обліку по отриманні
спірної допомоги.

Сторони явку повноважних
представників в судове засідання не
забезпечили, повідомлені про дату, час
та місце апеляційного розгляду, що
відповідно до п. 3 ч. 1 ст.197 КАС України
розгляд даної справи судом апеляційної
інстанції здійснюється в порядку
письмового провадження, за наявними у
справі матеріалами

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, законність
і обґрунтованість рішення суду,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач мала право відповідно до ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» на отримання
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі, що
обчислюється з урахуванням
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років
відповідно до ст. 62 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік»,
проте Управління, на обліку в якому
перебуває позивачка, виплачувало
спірну допомогу без дотримання
встановлених законом розмірів.

Перевіряючи законність та
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду
виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
позивач ОСОБА_1 являється матір'ю
малолітньої дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, що підтверджується
свідоцтвом про народження від 08.08.2007р.,
виданим виконавчим комітетом
Тарновецької сільської ради
Ужгородського району Закарпатської
області.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 з 2007 року перебуває на обліку в
Управління праці та соціального
захисту населення Ужгородської
районної державної адміністрації
Закарпатської області, а не в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради Закарпатської області, як
це встановлено судом першої інстанції,
та протягом вересня 2007 року по травень
2009 року отримувала щомісячну грошову
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, що
стверджується довідкою №448 від 02.06.2009р.,
виданою Управлінням праці та
соціального захисту населення
Ужгородської районної державної
адміністрації Закарпатської області.

Згідно відповіді Управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської районної державної
адміністрації Закарпатської області
№938/01-13 від 26.06.2009р. вбачається, що
позивач не зверталась за призначенням
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення трирічного віку, що
перевищує мінімальний розмір у 2007 - 2008
роках.

З вище наведеного слід зробити
висновок, що позивачем заявлений позов
до неналежного відповідача.

Колегія суду звертає увагу, що підстави
та порядок заміни неналежної сторони у
адміністративному процесі встановлено
приписами ст. 52 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.52 КАС України суд
першої інстанції встановивши, що з
адміністративним позовом звернулася
не та особа, якій належить право вимоги,
або не до тієї особи, яка повинна
відповідати за адміністративним позов,
може за згодою позивача допустити
заміну первинного позивача або
відповідача належним позивачем або
відповідачем, якщо це не потягне за
собою зміни підсудності
адміністративної справи.

Аналіз вимог чинного законодавства дає
підстави колегії суддів дійти
висновку, що допустити заміну належної
сторони у справі може виключно суд
першої інстанції за умови згоди
позивача та незмінності підсудності
адміністративної справи, суд ж
апеляційної інстанції таким правом не
наділений.

Отже, позов ОСОБА_1 до Управління праці
та соціального захисту населення
Ужгородської міської ради
Закарпатської області, який є
неналежним відповідачем у даній
справі, задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце,
зокрема, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи чи питання.

З огляду на те, що судом першої
інстанції рішення прийняте з
порушенням норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, суд апеляційної інстанції
прийшов до висновку, що оскаржувану
постанову слід скасувати та прийняти
нову постанову, якою відмовити в
задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради
Закарпатської області задовольнити.

Постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 27 жовтня 2009 року у справі
№2а-5346/09 скасувати та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.І. Шинкар

Судді
М.В. Ільчишин

М.А. Пліш