Справа № 826/6329/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2014 року № 826/6329/14
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Гарник К.Ю.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергомашкомплект"
до Державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві про
визнання протиправним та скасування
податкових повідомлень-рішень від
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Енергомашкомплект»
(далі по тексту - позивач) звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Державної податкової інспекції у
Подільському районі ГУ Міндоходів у
місті Києва (далі по тексту -
відповідач) в якому просить суд визнати
протиправним та скасувати податкові
повідомлення - рішення від 24 вересня 2013
Позивач не погоджується з висновками
Акта перевірки та прийнятими на його
підставі податковими повідомленнями -
рішеннями й мотивує позовні вимоги тим,
що відповідачем не наведено жодного
доказу на підтвердження нереальності
господарських відносин між ним та ТОВ
«Компанія «Трейд Оіл» (), ТОВ
«Івітек ТТК» (), ТОВ
«Константа Інкорпорейтед» (), ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД» (), ТОВ «Панда-1» (), ТОВ «Ерміт» ().

Заперечення відповідача, співпадають з
висновками акта від 03 вересня 2013 року
№ 894/26-56-22-01-03/32556755.

Керуючись приписами частини 4 статті 122
та частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.

На підставі наказу від 21 серпня 2013 року
№ 410, згідно з підпунктом 78.1.1. пункту 78.1.
статті 78 Податкового кодексу України,
відповідачем проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Енергомашкомплект»
з питань дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
ТОВ «Компанія «Трейд Оіл» (),
ТОВ «Івітек ТТК» (), ТОВ
«Константа Інкорпорейтед» (), ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД» (), ТОВ «Панда-1» (), ТОВ «Ерміт» (), за
результатами якої складено акт
перевірки від 03 вересня 2013 року №
894/26-56-22-01-03/32556755.

Як висновок проведеної перевірки
встановлено наступні порушення:

- підпунктів 139.1.6, 139.1.9. пункту 139.1.
статті 139 Податкового кодексу України,
що призвело до заниження податку на
прибуток на загальну суму 149988 грн., в
тому числі по періодам: I квартал 2012
року на загальну суму 56180 грн., II квартал
2012 року на загальну суму 93808 грн.;

- пунктів 198.2., 198.3., 198.6. статті 198
Податкового кодексу України, внаслідок
чого встановлено заниження податку на
додану вартість на загальну суму 142845
грн., в тому числі по періодам: січень 2012
року на загальну суму 7800,00 грн.,
березень 2012 року на суму 45705 грн.,
квітень 2012 року на загальну суму 8720,00
грн., травень 2012 року на загальну суму
80620,00 грн.

Така позиція податкового органу
мотивована висновками актів перевірок
ТОВ «Компанія «Трейд Оіл» (),
ТОВ «Івітек ТТК» (), ТОВ
«Константа Інкорпорейтед» (), ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД» (), ТОВ «Панда-1» (), ТОВ «Ерміт» ().

Податковим повідомленням - рішенням
Державної податкової інспекції у
Подільському районі ГУ Міндоходів у
місті Києва від 24 вересня 2013 року №
позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 214267,50 грн., в
тому числі: за основним платежем - 142845,00
грн., за штрафними санкціями - 71422,50 грн.

Податковим повідомленням - рішенням
Державної податкової інспекції у
Подільському районі ГУ Міндоходів у
місті Києва від 24 вересня 2013 року №
позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток на суму 224982,00 грн., в тому
числі: за основним платежем - 149988 грн.,
за штрафними санкціями - 74994 грн.

На думку позивача, висновки акту
перевірки спростовуються первинною
документацією, наявною в матеріалах
справи, а спірні податкові
повідомлення - рішення є
неправомірними та підлягають
скасуванню.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши встановлені
обставини справи, Окружний
адміністративний суд міста Києва
зазначає наступне.

Як зазначив Вищий адміністративний суд
України в листі від 02 червня 2011 року
№742/11/13-11, з метою встановлення факту
здійснення господарської операції,
формування витрат для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або податкового кредиту з
податку на додану вартість судам
належить з'ясовувати, зокрема, такі
обставини: рух активів у процесі
здійснення господарської операції;
установлення спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції та
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг), понесенням інших
витрат і господарською діяльністю
платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід
встановити факт здійснення
(реальність) господарських операцій
між позивачем та перевірок ТОВ
«Компанія «Трейд Оіл» (), ТОВ
«Івітек ТТК» (), ТОВ
«Константа Інкорпорейтед» (), ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД» (), ТОВ «Панда-1» (), ТОВ «Ерміт» (),
обставини використання придбаних
товарів у власній господарській
діяльності позивача, встановити
спеціальну податкову
правосуб'єктність учасників
господарської операції (зокрема, чи
були платниками податку на додану
вартість).

Судом встановлено, що між позивачем та
ТОВ «Компанія «Трейд Оіл» (),
ТОВ «Івітек ТТК» (), ТОВ
«Константа Інкорпорейтед» (), ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД» (), ТОВ «Панда-1» (), ТОВ «Ерміт» ()
укладено аналогічні Договори поставок
(№ 112ДП від 01 лютого 2012 року, № М-1231 від 01
березня 2012 року, № 11211 від 01 грудня 2011
року, № 112ДП від 01 лютого 2012 року), за
умовами яких Постачальник передає у
власність, а покупець приймає
обладнання по сплаченим
рахункам-фактурам.

Матеріали справи містять копії
видаткових накладних та податкових
накладних. Оплата за придбаний товар
(насосне обладнання, запасні частини,
продукція виробничо-технічного
призначення) здійснювалась в порядку
безготівкового розрахунку, що
підтверджують відповідні виписки з
банківського рахунку.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковий кредит - це сума, на яку
платник. податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового
кодексу України вбачається, що
визначальним фактором для формування
податкового кредиту платником податку
на додану вартість є відповідність
податкової накладної порядку її
заповнення та подальше використання
придбаних товарів (основних фондів) в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку.

Як вбачається з обставин справи,
позивач в податкових деклараціях з
податку на додану вартість
перевіряємий період в складі
податкового кредиту відобразив суми
податку на додану вартість на підставі
податкових накладних, виписаних ТОВ
«Компанія «Трейд Оіл» (), ТОВ
«Івітек ТТК» (), ТОВ
«Константа Інкорпорейтед» (), ТОВ «Компанія «Мармур ЛТД» (), ТОВ «Панда-1» (), ТОВ «Ерміт» (), у
зв'язку з придбанням товарів.

Суд звертає увагу, що наявність у
покупця належно оформлених документів,
необхідних для віднесення певних сум
до податкового кредиту, зокрема
виданих постачальником/продавцем
податкових накладних, не є безумовною
підставою формування податкового
кредиту, у разі недоведенння
реальності здійснених господарських
операцій та факту використання
придбаних товарів/послуг в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Під господарською діяльністю у
Господарському кодексі України (стаття
3) розуміється діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, податкові накладні, рахунки
тощо) мають силу первинних документів
лише в разі фактичного здійснення
господарської операції.

Для підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції (ч.
2 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні").

Таким чином, право на податковий кредит
з податку на додану вартість виникає в
результаті придбання товарів і послуг
з метою використання в господарській
діяльності. При цьому операція з
придбання повинна бути реальною, тобто
повинна мати місце об'єктивна зміна
складу активів платника податків.

Крім того, в основі будь-якої реальної
господарської операції має лежати
економічна мета, тобто бажання
платника податків приростити активи за
допомогою досягнення господарського
ефекту.

У податковому обліку понесені витрати
на придбання послуг мають бути
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, які містять відомості про
господарську операцію, підтверджують
її фактичне здійснення, тобто
первинними документами, що містять
інформацію про фактичні господарські
операції, розкривають їх зміст та
обсяг.

За відсутності достатніх доказів -
первинних документів, які б достовірно
підтверджували факт здійснення
господарської операції, розкривали її
зміст та обсяг з метою та в цілях
господарської діяльності платника
податку, підстави для формування даних
податкового обліку - відсутні.

Обґрунтовуючи мету придбання товарів у
ТОВ «Компанія «Трейд Оіл» (), ТОВ «Івітек ТТК» (), ТОВ «Константа Інкорпорейтед»
(), ТОВ «Компанія «Мармур
ЛТД» (), ТОВ «Панда-1» (), ТОВ «Ерміт» () позивач посилається на укладені
між ним та ЗАТ «Кримський Титан», ПАТ
«Азот» договори поставок, та стверджує,
що придбаний товар реалізований
зазначеним контрагентам по ланцюгу
постачання.

Разом з тим, позивачем не надано до
перевірки документів на підтвердження
факту придбання товарів з метою та в
цілях господарської діяльності.

Матеріали справи не містять доказів
придбання товарів саме у ТОВ «Компанія
«Трейд Оіл» (), ТОВ «Івітек
ТТК» (), ТОВ «Константа
Інкорпорейтед» (), ТОВ
«Компанія «Мармур ЛТД» (), ТОВ «Панда-1» (),
ТОВ «Ерміт» (), адже в
матеріалах справи відсутні Матеріали
справи не містять копій
товарно-транспортних накладних,
подорожніх листів, довіреностей, які б
свідчили про транспортування,
відвантаження та зберігання товарів.

Зміст Договорів № 112ДП від 01 лютого 2012
року, № М-1231 від 01 березня 2012 року, № 11211
від 01 грудня 2011 року, № 112ДП від 01 лютого
2012 року та копії первинних документів,
що приєднані до матеріалів справи, не
дають змогу встановити яким чином
транспортувались придбані товари від
Постачальника Покупцю.

При цьому, враховуючи навіть отримання
вищезазначених товарів, не вбачається
можливим встановити, яким чином вони
використовувались позивачем у власній
господарській діяльності.

Суд звертає увагу, що матеріали справи
не місять доказів наявності у ТОВ
«Компанія «Трейд Оіл» (), ТОВ
«Івітек ТТК» (),
ТОВ «Константа Інкорпорейтед» (), ТОВ «Компанія «Мармур
ЛТД» (), ТОВ «Панда-1» (), ТОВ «Ерміт» () трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, які економічно необхідні
для виконання такого постачання або
здійснення діяльності.

Надана позивачем документи не дають
змогу ідентифікувати участь ТОВ
«Компанія «Трейд Оіл» (), ТОВ
«Івітек ТТК» (),
ТОВ «Константа Інкорпорейтед» (), ТОВ «Компанія «Мармур
ЛТД» (), ТОВ «Панда-1» (), ТОВ «Ерміт» () у придбанні позивачем товару
(насосне обладнання, запасні частини,
продукція виробничо-технічного
призначення), який зі слів позивача у
подальшому був реалізований по ланцюгу
постачання ЗАТ «Кримський Титан», ПАТ
«Азот».

При цьому, матеріали справи свідчать,
що актами ДПІ встановлено відсутність
у ТОВ «Компанія «Трейд Оіл»
(), ТОВ «Івітек ТТК» (), ТОВ «Константа
Інкорпорейтед» (), ТОВ
«Компанія «Мармур ЛТД» (), ТОВ «Панда-1» (),
ТОВ «Ерміт» ()
трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, які економічно необхідні
для виконання такого постачання або
здійснення діяльності. Також,
перевірками встановлено відсутність
об'єктів оподаткування по операціях з
придбання товарів (послуг) у
підприємств-постачальників та по
операціях з продажу цих товарів
(послуг) підприємствам - покупцям за
перевіряємі періоди.

Позивачем не спростовано належними
доказами доводи податкового органу
щодо відсутності фактичного
здійснення вказаних господарських
операцій, а відтак, з урахуванням
вказаних обставин такі документи не
можна вважати належно оформленими та
підписаними повноважними особами
звітними документами, які посвідчують
факт придбання послуг.

Позивачем не надано документального
підтвердження тих обставин та
відносин, які супроводжують фактичне
виконання такого роду операцій та у
сукупності підтверджують їх реальне
виконання, а відтак, і не доведено того,
що обумовлені правочином надані
послуги надані саме цим контрагентом.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року у справі № 826/17848/13-а.

За таких обставин, аналізуючи наведені
норми чинного законодавства та наявні
в матеріалах справи докази, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість висновків
контролюючого орган про порушення
підпунктів 139.1.6, 139.1.9. пункту 139.1. статті
139, пунктів 198.2., 198.3., 198.6. статті 198
Податкового кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, Державною податковою
інспекцією у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві доведена правомірність та
обґрунтованість прийняття спірного
податкового повідомлень-рішення з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов ТОВ «Енергомашкомплект» не
підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про судовий збір,
Окружний адміністративний суд міста
Києва зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
сплати судового збору», який набрав
чинності з 23 жовтня 2013 року, внесено
зміни у підпункті 1 пункту 3: а саме: за
подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру ставка судового збору
складає 2 відсотки розміру майнових
вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік» встановлено у 2013 році мінімальну
заробітну плату у місячному розмірі з 01
січня - на рівні 1147,00 грн.

Враховуючи розмір майнових вимог,
позивачу, в даному випадку, за
звернення до адміністративного суду із
майновим позовом слід було сплатити
4872,00 грн.

Водночас, частиною 3 статті 4 Закону
України «Про судовий збір»
встановлено, що під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Позивачем сплачено судовий збір у
розмірі 487,20 грн., а тому, враховуючи,
результат розгляду адміністративної
справи та розмір сплаченого судового
збору, решта суми судового збору у
розмірі 4684,80 грн. підлягає стягненню з
позивача на користь Державного
бюджету.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Енергомашкомплект»
відмовити.

2.Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кушнір,
Яким'як та Партнери» ()
на користь Державного бюджету України
(отримувач коштів - УДКСУ у Печерському
районі м. Києва, код 38004897, банк
отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код
банку 820019, р/р 4007, код класифікації
22030001) судовий збір у розмірі 4684,80 грн.

Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник