Справа № 812/554/14
Суддя: Гайдар А.В.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чернявська
Суддя-доповідач - Гайдар А.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року
справа №812/554/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя:
Гайдар А.В.,

судді:
Ханова Р.Ф.,

Яковенко М.М.,

розглянув в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
державної податкової інспекції у
м.Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2014
року по адміністративній справі №
812/554/14 за позовною заявою товариства з
додатковою відповідальністю
«Сєвєродонецький завод хімічного не
стандартизованого обладнання» до
державної податкової інспекції у
м.Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 15
січня 2014 року №№ , , -

В С Т А Н О
В И В :

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2014
року по адміністративній справі №
812/554/14 адміністративний позов
товариства з додатковою
відповідальністю «Сєвєродонецький
завод хімічного нестандартизованого
обладнання» до Державної податкової
інспекції у м. Сєвєродонецьку
Головного управління Міндоходів у
Луганській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 15
січня 2014 року №№ , -
задовольнити частково. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області від 15
січня 2014 року № в частині
збільшення товариству з додатковою
відповідальністю «Сєвєродонецький
завод хімічного нестандартизованого
обладнання» суми грошового
зобов'язання за платежем «податок на
додану вартість» на 284752,50 грн., у тому
числі 189835,00 грн. - за основним платежем,
94917,50 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами). В решті позовних
вимог - відмовлено. Стягнуто з
Державного бюджету України на користь
товариства з додатковою
відповідальністю «Сєвєродонецький
завод хімічного нестандартизованого
обладнання» судові витрати зі сплати
судового збору в сумі 4657,33 грн..
(арк..справи 58-65)

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач - державна
податкова інспекція у м.Сєвєродонецьку
Головного управління Міндоходів у
Луганській області звернувся з
апеляційною скаргою, пославшись на
незаконність та необґрунтованість
постанови суду першої інстанції,
прийняту с порушенням норм
матеріального права, просив постанову
суду першої інстанції скасувати і
прийняти нове рішення, яким відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі. (арк.справи 71-73).

Апеляційний розгляд справи
здійснювався у порядку письмового
провадження з врахуванням приписів
частини 6 статті 128, пункту 2 частини 1
статті 197 КАС України з огляду на те, що
жодна з осіб, які беруть участь у справі
не прибула у судове засідання, хоча
вони були належним чином повідомленні
про дату, час і місце судового
засідання.

За правилами частини 1 статті 195 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний перегляд
постанови суду першої інстанції
здійснюється в межах апеляційної
скарги.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що позивач -
товариство з додатковою
відповідальністю «Сєвєродонецький
завод хімічного нестандартизованого
обладнання» (ідентифікаційний код
04643841) є юридичною особою, зареєстроване
виконавчим комітетом Сєвєродонецької
міської ради Луганської області 21
вересня 2011 року за № 1 002963, про що
свідчить виписка з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців від 31 липня 2013 року
серії АВ № 203287, та діє за статутом (том 1,
арк. справи 119-154, 157-158).

На податковому обліку товариство з
додатковою відповідальністю
«Сєвєродонецький завод хімічного
нестандартизованого обладнання»
(ідентифікаційний код 04643841) перебуває у
Державній податковій інспекції у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області, про що
свідчить довідка про взяття на облік
платника податків від 04 жовтня 2011 року
№ 265 (том 1, арк. справи 155).

Відповідно до вимог Закону України від
03 квітня 1997 року № 168/97-ВР «Про податок
на додану вартість» (який був чинним до
01 січня 2011 року) товариство з
додатковою відповідальністю
«Сєвєродонецький завод хімічного
нестандартизованого обладнання»
зареєстроване платником податку на
додану вартість з присвоєнням
індивідуального податкового номеру
платника податку на додану вартість
44, про що свідчить свідоцтво про
реєстрацію платника податку на додану
вартість від 25 жовтня 2011 року № 200006361
(том 1, арк. справи 156).

У період з 29 листопада 2013 року по 19
грудня 2013 року на підставі постанови
старшого слідчого управління
фінансових розслідувань Головного
управління Міндоходів у Луганській
області старшого лейтенанта
податкової міліції Даніча Є.О. про
призначення документальної
позапланової виїзної перевірки від 14
листопада 2013 року, відповідно до
наказів від 28 листопада 2013 року № 454-п
«Про проведення позапланової виїзної
документальної перевірки» та від 04
грудня 2013 року № 467-п «Про продовження
термінів позапланової виїзної
документальної перевірки», згідно із
направленнями від 29 листопада 2013 року
№ 132/12-14-03/16, № 133/12-14-03/16 у відповідності
із підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78
Податкового кодексу України проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку товариства з додатковою
відповідальністю «Сєвєродонецький
завод хімічного нестандартизованого
обладнання» () з питань
дотримання вимог податкового
законодавства в частині нарахування та
сплати податку на додану вартість і
податку на прибуток за період з 01
жовтня 2010 року по 30 вересня 2013 року по
взаємовідносинам з ТОВ «Вектра 3000» () та ТОВ «Вістол» () та подальшої реалізації
товарно-матеріальних цінностей (робіт,
послуг), за результатами якої складено
акт від 26 грудня 2013 року № 8/12-14-22-05/04643841
(том 1, арк. справи 8-36, 62-76, 83, 84; том 2, арк.
справи 4-18, 19, 20, 21, 26).

Актом перевірки від 26 грудня 2013 року №
8/12-14-22-05/04643841 встановлено порушення
товариством з додатковою
відповідальністю «Сєвєродонецький
завод хімічного нестандартизованого
обладнання»: 1) підпункту 138.1.1 пункту
138.1, пункту 138.2статті 138, підпункту 139.1.9
статті 139 Податкового кодексу України,
в результаті чого підприємством
занижено податок на прибуток в періоді,
що перевірявся, на суму 4482,00 грн., у
тому числі: за півріччя 2012 року в сумі
3350,00 грн., три квартали 2012 року в сумі
4482,00 грн., за 2012 рік в сумі 4482,00 грн.; 2)
пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198
Податкового кодексу України, в
результаті чого підприємством
занижено податок на додану вартість в
періоді, що перевірявся, на загальну
суму 194103,00 грн., у тому числі: за грудень
2011 року у сумі 153371,00 грн., за січень 2012
року у сумі 36464,00 грн., за липень 2012 року
у сумі 4268,00 грн.; 3) пункту 44.6 статті44
Податкового кодексу України -
платником податків не надано первинних
документів, що підтверджують
показники, відображені таким платником
податків у податковій звітності, у
частині придбання кондиціонерів та
пусконалагоджувальних робіт від
товариства з обмеженою
відповідальністю «Вістол» (том 1, арк.
справи 35-36, 75 на звороті-76; том 2, арк.
справи 17 на звороті-18).

На підставі акта від 26 грудня 2013 року №
8/12-14-22-05/04643841 Державною податковою
інспекцією у м. Сєвєродонецьку
Головного управління Міндоходів у
Луганській області 15 січня 2014 року
прийняті наступні податкові
повідомлення-рішення

- № про збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем «податок на
прибуток підприємства» на 6723,00 грн., у
тому числі 4482,00 грн. - за основним
платежем, 2241,00 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) (том
1, арк. справи 6, 79; том 2, арк. справи 24);

- № про збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем «податок на
додану вартість» на 291154,50 грн., у тому
числі 194103,00 грн. - за основним платежем,
97051,50 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) (том 1, арк. справи 7,
78; том 2, арк. справи 22);

- № про збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем
«адміністративні штрафи та інші
санкцій» за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) в сумі 510,00 грн. (том
1, арк. справи 77).

В рамках розгляду зазначеної судової
справи платником податків
оскаржуються тільки податкові
повідомлення-рішення від 15 січня 2014
року № про збільшення суми
грошового зобов'язання за платежем
«податок на прибуток підприємства» на
6723,00 грн., у тому числі 4482,00 грн. - за
основним платежем, 2241,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами), та від 15 січня 2014 року №
про збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем «податок на
додану вартість» на 291154,50 грн., у тому
числі 194103,00 грн. - за основним платежем,
97051,50 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами).

Підставою для збільшення грошових
зобов'язань за основним платежем з
податку на прибуток підприємства в
сумі 4482,00 грн. та з податку на додану
вартість в сумі 194103,00 грн. стало те, що
податковий орган під час проведення
перевірки встановив завищення
позивачем витрат, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування, за
період з 01 жовтня 2010 року по 30 вересня
2013 року по взаємовідносинам з
товариством з обмеженою
відповідальністю «Вістол» в сумі 21340,00
грн. (у тому числі за І півріччя 2012 року
в сумі 15950,00 грн., за 3 квартали 2012 року в
сумі 21340,00 грн., за 2012 рік в сумі 21340,00
грн.) та завищення податкового кредиту
за період з 01 жовтня 2010 року по 30
вересня 2013 року по взаємовідносинам з
товариством з обмеженою
відповідальністю «Вістол» в сумі 419601,32
грн. (у тому числі за грудень 2011 року в
сумі 415333,32 грн., за червень 2012 року в
сумі 3128,00 грн., за липень 2012 року в сумі
1140,00 грн.) за рахунок фактичного
нездійснення господарських операцій
та через відсутність первинних
документів що підтверджують показники,
відображені позивачем у податковій
звітності, у частині придбання
кондиціонерів та
пусконалагоджувальних робіт від
товариства з обмеженою
відповідальністю «Вістол».
Взаєморозрахунки між товариством з
додатковою відповідальністю
«Сєвєродонецький завод хімічного
нестандартизованого обладнання» та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Вістол» не
підтверджують факти отримання
товарно-матеріальних цінностей та
послуг, документи бухгалтерського та
податкового обліку (в тому числі
податкові накладні та видаткові
накладні, акти виконаних робіт (послуг))
не мають статусу юридично значимих,
вважаються недійсними та не дають
товариству з додатковою
відповідальністю «Сєвєродонецький
завод хімічного нестандартизованого
обладнання» права на віднесення цих
сум до витрат, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування, та не
дають позивачу права на податковий
кредит з податку на додану вартість.

Встановлені відповідачем обставини
фактичного нездійснення господарських
операцій між товариством з додатковою
відповідальністю «Сєвєродонецький
завод хімічного нестандартизованого
обладнання» та товариством з обмеженою
відповідальністю «Вістол»
обґрунтовані актом Головного
управління Міндоходів у Луганській
області від 13 листопада 2013 року №
2/22/32926534 «Про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Вістол» () з питань
дотримання вимог чинного податкового
законодавства в частині нарахування та
сплати податку на додану вартість та
податку на прибуток за період з 01 січня
2010 року по 30 вересня 2013 року» та
відсутністю документів, що
підтверджують транспортування
продукції від постачальника -
товариства з обмеженою
відповідальністю «Вістол» до покупця -
товариства з додатковою
відповідальністю «Сєвєродонецький
завод хімічного нестандартизованого
обладнання» (том 2, арк. справи 27-200).

В ході судового розгляду судами як
першої, так і апеляційної інстанції
встановлено, що у період з 01 січня 2010
року по 30 вересня 2013 року товариство з
додатковою відповідальністю
«Сєвєродонецький завод хімічного
нестандартизованого обладнання» мало
господарсько-правові відносини з
товариством з обмеженою
відповідальністю «Вістол» згідно
укладених договорів від 11 листопада 2011
року № 24/11/11 на постачання товару та від
11 червня 2012 року № 006-12 на постачання,
монтаж та технічне обслуговування
систем кондиціонування повітря (том 1,
арк. справи 159-161, 162, 163-167).

За умовами договору від 11 листопада 2011
року № 24/11/11 постачання товару
відбувається на умовах EXW склад
постачальника (Інкотермс 2010), а за
умовами договору від 11 червня 2012 року №
006-12 постачання обладнання та робіт з
технічного обслуговування покладено
на підрядника.

За договором від 11 листопада 2011 року №
24/11/11 на постачання товару
(металопродукції - труб та листів) між
сторонами оформлено видаткові
накладні від 09 грудня 2011 року № РН-0000017
на суму 240000,00 грн., у тому числі податок
на додану вартість в сумі 40000,00 грн., від
12 грудня 2011 року № РН-0000021 на суму 556000,00
грн., у тому числі податок на додану
вартість в сумі 92666,66 грн., від 14 грудня
2011 року № РН-0000024 на суму 560000,00 грн., у
тому числі податок на додану вартість в
сумі 93333,33 грн., від 19 грудня 2011 року №
РН-0000030 на суму 560000,00 грн., у тому числі
податок на додану вартість в сумі 93333,33
грн., від 20 грудня 2011 року № РН-0000033 на
суму 576000,00 грн., у тому числі податок на
додану вартість в сумі 96000,00 грн.,
податкові накладні від 09 грудня 2011 року
№ 17 на суму 240000,00 грн., у тому числі
податок на додану вартість в сумі 40000,00
грн., від 12 грудня 2011 року № 21 на суму
556000,00 грн., у тому числі податок на
додану вартість в сумі 92666,66 грн., від 14
грудня 2011 року № 24 на суму 560000,00 грн., у
тому числі податок на додану вартість в
сумі 93333,33 грн., від 19 грудня 2011 року № 30
на суму 560000,00 грн., у тому числі податок
на додану вартість в сумі 93333,33 грн., від
20 грудня 2011 року № 33 на суму 576000,00 грн., у
тому числі податок на додану вартість в
сумі 96000,00 грн. (том 1, арк. справи 215-219,
224-228).

Податкові накладні від 09 грудня 2011 року
№ 17, від 12 грудня 2011 року № 21, від 14
грудня 2011 року № 24, від 19 грудня 2011 року
№ 30, від 20 грудня 2011 року № 33, отримані
позивачем від товариства з обмеженою
відповідальністю «Вістол»,
відображені у реєстрі отриманих
податкових накладних за грудень 2011
року за порядковими номерами 132, 133, 156,
188, 208 (том 1, арк. справи 172-177).

Витрати на придбання
товарно-матеріальних цінностей за
договором постачання від 11 листопада
2011 року № 24/11/11 в сумі 2076666,68 грн. та
податок на додану вартість в сумі 415333,32
грн. не були віднесені позивачем до
складу валових витрат в періодах
визнання доходів та не відображені у
податкових деклараціях з податку на
прибуток підприємства за період з 01
січня 2010 року по 30 вересня 2013 року.

Оплата отриманих за договором від 11
листопада 2011 року № 24/11/11
товарно-матеріальних цінностей у
перевіряємому періоді позивачем не
здійснювалась, кредиторська
заборгованість по розрахунках з
товариством з обмеженою
відповідальністю «Вістол» станом на 30
вересня 2013 року складала 2492000,00 грн. Про
відсутність здійснення розрахунків
між позивачем та товариством з
обмеженою відповідальністю «Вістол»
за договором від 11 листопада 2011 року №
24/11/11 свідчить також рішення
господарського суду Луганської
області від 25 квітня 2013 року та
постанова Вищого господарського суду
України від 21 жовтня 2013 року у справі №
913/439/13-г за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Вістол»
до товариства з додатковою
відповідальністю «Сєвєродонецький
завод хімічного нестандартизованого
обладнання» про стягнення 2763715,44 грн.
(том 3, арк. справи 20-25, 26-33).

Транспортування товарно-матеріальних
цінностей згідно умов пункту 3.1
договору від 11 листопада 2011 року № 24/11/11
здійснювалось власним автотранспортом
товариства з додатковою
відповідальністю «Сєвєродонецький
завод хімічного нестандартизованого
обладнання» згідно подорожніх листів
вантажного автомобіля від 09 грудня 2011
року № 23, від 12 грудня 2011 року № 38, від 14
грудня 2011 року № 39, від 20 грудня 2011 року
№ 40 (том 3, арк. справи 3-8, 12-19).

Згідно податкової декларації з податку
на додану вартість за грудень 2011 року
та додатку 5 «Розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів» в межах
встановлених податковим органом
порушень позивачем до складу
податкового кредиту по
господарсько-правовим відносинам з
товариством з обмеженою
відповідальністю «Вістол» за
договором від 11 листопада 2011 року №
24/11/11 включено податок на додану
вартість в сумі 415333,34 грн. (том 1, арк.
справи 192-198).

За договором від 11 червня 2012 року № 006-12
на постачання, монтаж та технічне
обслуговування систем кондиціонування
повітря між сторонами оформлено акт
здачі-приймання виконаних робіт від 30
липня 2012 року № 005-12 на суму 25608,00 грн., у
тому числі податок на додану вартість в
сумі 4268,00 грн., накладні від 18 червня 2012
року № 18.06.2012 на суму 10320,00 грн., у тому
числі податок на додану вартість в сумі
1720,00 грн., накладна від 22 червня 2012 року
№ 18.06.2012 на суму 5040,00 грн., у тому числі
податок на додану вартість в сумі 840,00
грн., від 08 серпня 2012 року № 31.07.2012 на
суму 6840,00 грн., у тому числі податок на
додану вартість в сумі 1140,00 грн.,
рахунки-фактури від 13 червня 2012 року №
1306-1 на суму 6468,00 грн., у тому числі
податок на додану вартість в сумі 1078,00
грн., від 13 червня 2012 року № 1306-2 на суму
10740,00 грн., у тому числі податок на
додану вартість в сумі 1790,00 грн., від 13
червня 2012 року № 1306-3 на суму 8400,00 грн., у
тому числі податок на додану вартість в
сумі 1400,00 грн., податкова накладна від 15
червня 2012 року № 52 на суму 25608,00 грн., у
тому числі податок на додану вартість в
сумі 4268,00 грн., розрахунок від 31 липня 2012
року № 147 коригування кількісних і
вартісних показників до податкової
накладної від 15 червня 2012 року № 52 на
зменшення обсягу постачання (без
податку на додану вартість) на суму
5700,00 грн. та зменшення податкового
кредиту в сумі 1140,00 грн., податкову
накладну від 31 липня 2012 року № 148 на
суму 6840,00 грн., у тому числі податок на
додану вартість в сумі 1140,00 грн. (том 1,
арк. справи 208-214, 220-223).

Податкова накладна від 15 червня 2012 року
№ 52, розрахунок від 31 липня 2012 року № 147
коригування кількісних і вартісних
показників до податкової накладної від
15 червня 2012 року № 52, податкова
накладна від 31 липня 2012 року № 148,
отримані позивачем від товариства з
обмеженою відповідальністю «Вістол»,
відображені у реєстрах отриманих
податкових накладних за червень 2012
року за порядковим номером 192, за липень
2012 року за порядковими номерами 321, 323
(том 1, арк. справи 168-169, 170-171).

Витрати на придбання
товарно-матеріальних цінностей та
робіт за договором від 11 червня 2012 року
№ 006-12 на постачання, монтаж та технічне
обслуговування систем кондиціонування
повітря були віднесені позивачем до
складу валових витрат в періодах
визнання доходів та відображені у
податкових деклараціях з податку на
прибуток підприємства за період з 01
січня 2010 року по 30 вересня 2013 року в
сумі 21340,00 грн., у тому числі у
податкових деклараціях з податку на
прибуток підприємства за 1 півріччя 2012
року в сумі 15950,00 грн., за 3 квартали 2012
року в сумі 21340,00 грн., за 2012 рік в сумі
21340,00 грн. (том 1, арк. справи 199-202, 203-205,
206-207).

Оплата отриманих за договором від 11
червня 2012 року № 006-12
товарно-матеріальних цінностей та
робіт у перевіряємому періоді
позивачем здійснена за платіжним
дорученням від 15 червня 2012 року № 311 в
сумі 25608,00 грн. (том 1, арк. справи 18, 67; том
2, арк. справи 9).

Згідно податкової декларації з податку
на додану вартість за червень 2012 року
та додатку 5 «Розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів» в межах
встановлених податковим органом
порушень позивачем до складу
податкового кредиту по
господарсько-правовим відносинам з
товариством з обмеженою
відповідальністю «Вістол» за
договором від 11 червня 2012 року № 006-12
включено податок на додану вартість в
сумі 4268,00 грн. (том 1, арк. справи 178-184).

Згідно податкової декларації з податку
на додану вартість за липень 2012 року та
додатків 1 «Розрахунок коригування сум
податку на додану вартість до
податкової декларації з податку на
додану вартість» та 5 «Розшифровки
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів» в
межах встановлених податковим органом
порушень позивачем до складу
податкового кредиту по
господарсько-правовим відносинам з
товариством з обмеженою
відповідальністю «Вістол» за
договором від 11 червня 2012 року № 006-12
включено податок на додану вартість в
сумі 1140,00 грн. та зменшено податковий
кредит внаслідок його коригування на
суму 1140,00 грн. (том 1, арк. справи 185-191).

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону
України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції
(частина 2 статті 9 Закону України від 16
липня 1999 року № 996-XIV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні»).

Відповідно пункту 2.1 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05 червня 1995 року за №
168/704, первинні документи - це документи,
створені у письмовій або електронній
формі, що фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції (пункт 2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05 червня 1995 року за №
168/704).

З 01 січня 2011 року відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначення
вичерпного переліку податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

Згідно з абзацом 1 пункту 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків у відповідності із
абзацом 2 пункту 44.1 статті 44
Податкового кодексу України
забороняється формування показників
податкової звітності, митних
декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Розділом ІІІ Податкового кодексу
України врегульовані питання,
пов'язані з обчисленням та сплатою
податку на прибуток підприємств.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1
статті 134 Податкового кодексу України
об'єктом оподаткування є прибуток із
джерелом походження з України та за її
межами, який визначається шляхом
зменшення суми доходів звітного
періоду, визначених згідно зістаттями
135-137 цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138-143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

У відповідності із статтею 138
Податкового кодексу України:

- витрати операційної діяльності
включають: собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та інші витрати беруться для
визначення об'єкта оподаткування з
урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї
статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей
142 і 143 та інших статей цього Кодексу,
які прямо визначають особливості
формування витрат платника податку
(підпункт 138.1.1 пункту 138.1);

- витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу (пункт 138.2);

- витрати, що формують собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг, визнаються витратами
того звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
(підпункт 138.4);

- інші витрати визнаються витратами
того звітного періоду, в якому вони
були здійснені згідно з правилами
ведення бухгалтерського обліку
(підпункт 138.5).

Не включаються до складу витрат,
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку
(підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139
Податкового кодексу України).

Розділом V Податкового кодексу України
врегульовані питання, пов'язані з
обчисленням та сплатою податку на
додану вартість.

У відповідності із статтею 198
Податкового кодексу України:

- право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу (пункт 198.1);

- датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається: дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною
(пункт 198.2);

- податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду
(пункт 198.3);

- якщо платник податку придбає
(виготовляє) товари/послуги та
необоротні активи, які призначаються
для їх використання в операціях, що не є
об'єктом оподаткування або
звільняються від оподаткування, то
суми податку, сплачені (нараховані) у
зв'язку з таким придбанням
(виготовленням), не відносяться до
податкового кредиту зазначеного
платника (пункт 198.4);

- не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цьогоКодексу. У разі коли на момент
перевірки платника податку
контролюючим органом суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу (пункт 198.6).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
яка згідно з пунктом 201.6статті 201
Податкового кодексу України є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту
(пункт 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України).

В ході судового розгляду встановлено,
що під час проведення документальної
позапланової виїзної перевірки з
питань дотримання вимог податкового
законодавства в частині нарахування та
сплати податку на додану вартість і
податку на прибуток за період з 01
жовтня 2010 року по 30 вересня 2013 року по
взаємовідносинам з ТОВ «Вектра 3000» () та ТОВ «Вістол» () та подальшої реалізації
товарно-матеріальних цінностей (робіт,
послуг), за результатами якої складено
акт від 26 грудня 2013 року № 8/12-14-22-05/04643841,
товариством з додатковою
відповідальністю «Сєвєродонецький
завод хімічного нестандартизованого
обладнання» контролюючому органу не
було надано первинних документів
бухгалтерського та податкового обліку
за договором від 11 червня 2012 року № 006-12
на постачання, монтаж та технічне
обслуговування систем кондиціонування
повітря, що підтверджують
задекларовані платником податків
показники у податкових деклараціях з
податку на прибуток підприємства в
частині валових витрат за 1 півріччя 2012
року в сумі 15950,00 грн., за 3 квартали 2012
року в сумі 21340,00 грн., за 2012 рік в сумі
21340,00 грн. та у податкових деклараціях з
податку на додану вартість в частині
податкового кредиту з податку на
додану вартість за червень 2012 року в
сумі 4268,00 грн., за липень 2012 року в сумі
1140,00 грн. та в частині зменшення
податкового кредиту внаслідок його
коригування на суму 1140,00 грн.

Відсутність первинних документів
бухгалтерського та податкового обліку
за договором від 11 червня 2012 року № 006-12
на постачання, монтаж та технічне
обслуговування систем кондиціонування
повітря кваліфікована Державною
податковою інспекцією у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області як
порушення пункту 44.6 статті 44
Податкового кодексу України, за яке
податковим повідомленням-рішенням від
15 січня 2014 року № на підставі
пункту 121.1 статті 121 Податкового
кодексу України до позивача
застосовані штрафні (фінансові)
санкції (штраф) в сумі 510,00 грн. (том 1,
арк. справи 77).

Особистим підписом у акті перевірки
від 26 грудня 2013 року № 8/12-14-22-05/04643841
директор товариства з додатковою
відповідальністю «Сєвєродонецький
завод хімічного нестандартизованого
обладнання» Григорський С.М. та
головний бухгалтер підприємства
Кравченко О.М. засвідчили та
підтвердили, що первинні,
бухгалтерські та інші документи,
використані при проведенні перевірки,
достовірні, надані в повному обсязі, а
додаткові (інші) документи, що свідчать
про діяльність суб'єкта господарювання
(спростовують викладені в акті
перевірки факти) за період, що
перевіряються, відсутні (том 1, арк.
справи 36, 76; том 2, арк. справи 18).

Згідно з пунктом 44.6 статті 44
Податкового кодексу України у разі
якщо до закінчення перевірки або у
терміни, визначені в абзаці другому
пункту 44.7 цієї статті платник податків
не надає посадовим особам
контролюючого органу, які проводять
перевірку, документи (незалежно від
причин такого ненадання, крім випадків
виїмки документів або іншого вилучення
правоохоронними органами), що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, вважається, що такі
документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності. Якщо платник податків
після закінчення перевірки та до
прийняття рішення контролюючим
органом за результатами такої
перевірки надає документи, що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, не надані під час перевірки
(у випадках, передбачених абзацами
другим і четвертим пункту 44.7 цієї
статті), такі документи повинні бути
враховані контролюючим органом під час
розгляду ним питання про прийняття
рішення.

Відповідно до пункту 44.7 статті 44
Податкового кодексу України у разі
якщо посадова особа контролюючого
органу, яка здійснює перевірку,
відмовляється з будь-яких причин від
врахування документів, наданих
платником податків під час проведення
перевірки, платник податків має право
до закінчення перевірки надіслати
листом з повідомленням про вручення та
з описом вкладеного або надати
безпосередньо до контролюючого органу,
який призначив проведення перевірки,
копії таких документів (засвідчені
печаткою платника податків (за
наявності печатки) та підписом
платника податків - фізичної особи або
посадової особи платника податків -
юридичної особи). Протягом п'яти
робочих днів з дня отримання акта
перевірки платник податків має право
надати до контролюючого органу, що
призначив перевірку, документи, які
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності.

В ході судового розгляду встановлено,
що товариством з додатковою
відповідальністю «Сєвєродонецький
завод хімічного нестандартизованого
обладнання» не було надано
контролюючому органу, як то
передбачено пунктами 44.6, 44.7 статті 44
Податкового кодексу України, первинні
документи бухгалтерського та
податкового обліку, що підтверджують
задекларовані платником податків
показники у податкових деклараціях з
податку на прибуток підприємства та у
податкових деклараціях з податку на
додану вартість за договором від 11
червня 2012 року № 006-12 на постачання,
монтаж та технічне обслуговування
систем кондиціонування повітря, ані до
закінчення перевірки шляхом
надіслання листом з повідомленням про
вручення та з описом вкладеного або
наданням безпосередньо до
контролюючого органу, який призначив
проведення перевірки, ані після
закінчення перевірки та до прийняття
рішення контролюючим органом за
результатами такої перевірки, ані
протягом п'яти робочих днів з дня
отримання акта перевірки.

З огляду на приписи абзацу 1 пункту 44.6
статті 44 Податкового кодексу України,
суд прийшов до висновку, що у позивача
були відсутні первинні документи
бухгалтерського та податкового обліку
за договором від 11 червня 2012 року № 006-12
на постачання, монтаж та технічне
обслуговування систем кондиціонування
повітря, на час складення податкових
декларацій з податку на прибуток
підприємства за 1 півріччя 2012 року, за 3
квартали 2012 року, за 2012 рік та
податкових декларацій з податку на
додану вартість за червень 2012 року в
сумі 4268,00 грн. та липень 2012 року, у
зв'язку з чим товариством з додатковою
відповідальністю «Сєвєродонецький
завод хімічного нестандартизованого
обладнання» безпідставно
задекларовані валові витрати за 1
півріччя 2012 року в сумі 15950,00 грн., за 3
квартали 2012 року в сумі 21340,00 грн., за 2012
рік в сумі 21340,00 грн. та податковий
кредит з податку на додану вартість за
червень 2012 року в сумі 4268,00 грн., за
липень 2012 року в сумі 1140,00 грн. та
зменшено податковий кредит внаслідок
його коригування на суму 1140,00 грн.

Зазначене порушення призвело до
заниження податкових зобов'язань з
податку на прибуток підприємства в
сумі 4482,00 грн., у тому числі за півріччя
2012 року в сумі 3350,00 грн., три квартали 2012
року в сумі 4482,00 грн., за 2012 рік в сумі
4482,00 грн., та заниження податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість в сумі 4268,00 грн., у тому числі
за липень 2012 року у сумі 4268,00 грн., що
обумовлює застосування до платника
податків штрафних (фінансових) санкцій
(штрафів) з податку на прибуток
підприємства в сумі 2241,00 грн. та з
податку на додану вартість в сумі 2134,00
грн. на підставі абзацу 4 пункту 123.1
статті 123 Податкового кодексу України у
розмірі 50 відсотків суми нарахованого
податкового зобов'язання (обставини
щодо повторного протягом 1095 днів
визначення контролюючим органом суми
податкового зобов'язання з податку на
прибуток підприємства та з податку на
додану вартість не заперечувались та
визнані у судовому засіданні
представниками сторін, а тому
відповідно до частини 3 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України не доказуються перед судом).

З урахуванням вищенаведеного колегія
суддів погоджує висновок суду першої
інстанції, що податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області від 15
січня 2014 року № про збільшення
суми грошового зобов'язання за
платежем «податок на прибуток
підприємства» на 6723,00 грн., у тому числі
4482,00 грн. - за основним платежем, 2241,00
грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами), та № в
частині збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем «податок на
додану вартість» на 6402,00 грн., у тому
числі 4268,00 грн. - за основним платежем,
2134,00 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами), є законними та
обґрунтованими, що свідчить про
відсутність правових підстав для
визнання їх протиправними та
скасування, та про відмову в
задоволенні позовних вимог в цій
частині.

Колегія суддів погоджує висновок суду
першої інстанції стосовно того, що
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області від 15
січня 2014 року № в частині
збільшення суми грошового зобов'язання
за платежем «податок на додану
вартість» на 284752,50 грн., у тому числі
189835,00 грн. - за основним платежем, 94917,50
грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами), є протиправним та
підлягає скасуванню, оскільки
податковий кредит з податку на додану
вартість за грудень 2011 року в сумі 415333,32
грн. по господарсько-правовим
відносинам з товариством з обмеженою
відповідальністю «Вістол» за
договором від 11 листопада 2011 року №
24/11/11 сформований позивачем з
дотриманням вимог Податкового кодексу
України, що спростовує висновки акта
перевірки від 26 грудня 2013 року №
8/12-14-22-05/04643841 про заниження платником
податків податку на додану вартість за
грудень 2011 року у сумі 153371,00 грн. та
січень 2012 року у сумі 36464,00 грн. та
свідчить про безпідставне
застосування до платника податків
штрафних (фінансових) санкцій (штрафів)
з податку на додану вартість в сумі
94817,50 грн. на підставі абзацу 4 пункту 123.1
статті 123 Податкового кодексу України у
розмірі 50 відсотків суми нарахованого
податкового зобов'язання, а відтак, у
зазначеній частині позовні вимоги
судом задовольняються.

Посилання відповідача на відсутність
товарно-транспортних накладних у
товариства з додатковою
відповідальністю «Сєвєродонецький
завод хімічного нестандартизованого
обладнання», як на доказ відсутності
фактичного здійснення господарських
операцій з товариством з обмеженою
відповідальністю «Вістол», колегія
суддів вважає безпідставними та
необґрунтованими, оскільки
товарно-транспортна накладна за своєю
суттю є підтвердженням придбання
автотранспортних послуг і єдиною
підставою для включення до складу
валових витрат сплачених сум за
автотранспортні послуги. Відсутність
товарно-транспортної накладної
свідчить про відсутність підстав для
віднесення до складу валових витрат
витрат за автотранспортні послуги, а не
витрат з придбання товарів.

Відсутність товарно-транспортних
накладних у товариства з додатковою
відповідальністю «Сєвєродонецький
завод хімічного нестандартизованого
обладнання» не є перешкодою для
формування підприємством податкового
кредиту по податку на додану вартість,
включення витрат по придбанню товару
до складу валових витрат підприємства
та не свідчить про відсутність
фактичного здійснення господарських
операцій між позивачем та його
контрагентом, оскільки наявність чи
відсутність товарно-транспортних
накладних є лише дотриманням чи
порушенням тільки правил перевезень
автомобільним транспортом, які не
пов'язані з дотриманням вимог
податкового законодавства.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення без
змін.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність прийнятого
судом першої інстанції рішення.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 197,
198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу державної
податкової інспекції у
м.Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2014
року по адміністративній справі №
812/554/14 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2014
року по адміністративній справі №
812/554/14 - залишити без змін.

Направити особам, які беруть участь у
справі протягом трьох днів з моменту
підписання копії даної ухвали.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя

А.В.Гайдар

Судді

Р.Ф.Ханова

М.М.Яковенко