Справа № 2а-10773/12/1370
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року
Справа №
2751/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України у Мостиському районі
Львівської області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 10.01.2013 року
у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України у Мостиському
районі Львівської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Мостиському
районі Львівської області про
спонукання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2009 року Управління Пенсійного
фонду України у Мостиському районі
Львівської області (далі - Позивач, УПФУ
в Мостиському р-ні) звернулося до суду з
позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Мостиському
районі Львівської області (далі -
Відповідач, ВВД ВСС в Мостиському р-ні)
про спонукання до вчинення дій, а саме
зобов'язати відповідача включити в
Акти звірки та прийняти до
відшкодування, починаючи з квітня 2008 р.
по вересень 2009 р., державну адресну
допомогу та підвищення на загальну
суму 269 255,17 грн.

Позивач мотивує позов тим, що згідно з
п. 2 Постанови Кабінету Міністрів
України «Про деякі питання пенсійного
забезпечення громадян» № 265 від 26.03.2009
року у разі, коли щомісячний розмір
пенсійних виплат, державної соціальної
допомоги інвалідам з дитинства і
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової
допомоги, сум індексації та інших
доплат, встановлених законодавством,
крім пенсій за особливі заслуги перед
Україною) не досягає прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб, які втратили працездатність,
таким особам надається щомісячна
державна адресна допомога у сумі, що не
вистачає до зазначеного прожиткового
мінімуму. Пунктом 4 цієї ж постанови
передбачено, що виплата зазначеної
допомоги проводиться за рахунок
коштів, з яких виплачується пенсія або
державна соціальна допомога.
Відповідно до наведених вище норм,
починаючи з квітня 2008 р. по вересень 2009
р., Позивачем виплачено державну
адресну допомогу та підвищення на
загальну суму 269 255,17 грн. На
переконання позивача, виплачені кошти
повинні бути відшкодовані, однак
відповідач безпідставно відмовився
включити цю суму в акти звірок.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 10.01.2013 року
у задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що обраний Позивачем
спосіб захисту (відновлення)
порушеного права щодо зобов'язання
Відповідача прийняти до заліку
виплачені суми пенсії по інвалідності
у зв'язку з трудовим каліцтвом є таким,
що не відповідає змісту прав Позивача
щодо відшкодування понесених ним
витрат. Крім того, адресна допомога як
окремий вид соціальної допомоги не
входить до складу розміру пенсії по
інвалідності та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Фонд не може нести
витрати на виплату державної адресної
допомоги.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило УПФУ в Мостиському р-ні,
подавши на неї апеляційну скаргу.

Позивач зазначає, що не погоджується з
висновком суду першої інстанції та
вважає, що постанова підлягає
скасуванню.

Звертає увагу на порушення судом
першої інстанції положень
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Сторони правом на участь у судовому
засіданні не скористалися, у зв'язку з
чим справа розглядалася в порядку
письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
УПФУ в Мостиському районі Львівської
області витрати на виплату щомісячної
адресної допомоги та витрати з виплати
і доставки державної адресної допомоги
зараховано до основного розміру
пенсій, що підлягають відшкодуванню,
включено в списки осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та подано на
відшкодування до ВВДФСС від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Мостиському
районі Львівської області.

Проте, заявлені до відповідача
виплачені суми державної адресної
допомоги та витрати з виплати і
доставки державної адресної допомоги,
підвищення та витрати з виплати і
доставки підвищення за квітень 2008 -
жовтень 2009 р. не прийнято до заліку, що
підтверджується актами щомісячної
звірки за квітень 2008 - по жовтень 2009 р.

Вірно встановивши обставини справи,
суд першої інстанції правильно
застосував до правовідносин між
сторонами відповідні їм норми
матеріального права.

Пунктом 2,4,5 Постанови Кабінету
Міністрів України «Про деякі питання
пенсійного забезпечення громадян» № 265
від 26.03.2008 року (далі - Постанова № 265)
передбачено, що у разі, коли щомісячний
розмір пенсійних виплат, державної
соціальної допомоги інвалідам з
дитинства і дітям-інвалідам, особам,
які не мають права на пенсію, та
інвалідам (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової
грошової допомоги, сум індексації та
інших доплат, встановлених
законодавством, крім пенсій за
особливі заслуги перед Україною) не
досягає прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність, таким особам
надається щомісячна державна адресна
допомога у сумі, що не вистачає до
зазначеного прожиткового мінімуму.
Виплата щомісячної державної адресної
допомоги, передбаченої цією
постановою, здійснюється за рахунок
коштів, з яких виплачується пенсія або
державна соціальна допомога. Щомісячна
державна адресна допомога
встановлюється з 1 квітня 2008 р. і
переглядається у зв'язку із
збільшенням прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність.

Механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, зокрема, на виплату
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві визначено
«Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання», затвердженим
постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року N 5-4/4, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року N 376/7697 (далі - Порядок № 5-4/4).

Відповідно до вимог п. 4, 5 цього Порядку
№ 5-4/4, управління Пенсійного фонду
України в районах та містах області та
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування у цих
населених пунктах проводять звірку сум
витрат, про що складають відповідний
акт звірки, який подають Головному
управлінню ПФУ та обласному управлінню
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування. Останні в свою чергу
узгоджують суми, що підлягають
відшкодуванню і подають свою довідку
відповідно до Пенсійного фонду України
та Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України. Фонд
соціального страхування на
централізованому рівні до 25 числа,
наступного за звітним, перераховує
відповідні кошти Пенсійному фонду
України.

Згідно з п. 4 Порядку № 5-4/4
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме: 1)
сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; 2) щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; 3) допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; 4)
сума витрат Пенсійного фонду з виплати
і доставки вищезазначених пенсій.

Адресної допомоги, виплата якої
передбачена згаданою вище постановою
Кабміну № 256, у наведеному переліку
немає, що також свідчить про те, що ці
кошти не є страховими виплатами і не
повинні відшкодовуватись за рахунок
Фонду.

Така позиція також викладена в
Постанові Верховного суду України від
20.06.2011 року у справі № 21-118а11.
Відповідність практиці Верховного
Суду України важлива з огляду на статтю
244-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, відповідно до
якої рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви при перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Зокрема, суд зазначає, що одним із
основних принципів страхування від
нещасного випадку є цільове
використання коштів. Відповідно до
статті 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» кошти на здійснення
страхування від нещасного випадку не
формуються за рахунок Державного
бюджету України, не включаються до його
складу та використовуються виключно за
їх прямим призначенням. Зважаючи на
особливості фінансування страхування
від нещасного випадку, виключно
цільове використання цих коштів та
враховуючи те, що адресна допомога як
окремий вид соціальної допомоги не
входить до складу розміру пенсії по
інвалідності та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Фонд не може нести
витрати на виплату державної адресної
допомоги.

Крім того, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що вказаний вище
Порядок № 5-4/4 відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
отриманого каліцтва на виробництві або
професійного захворювання не
врегульовує спірних відносин, які
виникли. Згаданий Порядок щодо
підписання актів звірки розрахунків
підлягає застосуванню лише при
відсутності спору.

У випадку відсутності згоди на
підписання актів з боку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, вимоги по
відшкодуванню таких сум вирішуються в
судовому порядку в судах
адміністративної юрисдикції шляхом
пред'явлення позову про стягнення цих
сум, а не шляхом пред'явлення вимог про
підписання актів звірки.

Враховуючи наведене суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про відсутність підстав для
зобов'язання відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Мостиському
районі Львівської області прийняти до
заліку з квітня 2008 р. по вересень 2009 р.
державну адресну допомогу та
підвищення на загальну суму 269 255,17 грн.
та включити її до щомісячних актів
звірок.

Доводи апеляційної скарги не
відповідають законодавству України та
не можуть бути підставою для її
задоволення.

З огляду на викладене, постанова суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, наявним в ній
доказам, прийнята з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для її скасування колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у Мостиському
районі Львівської області залишити без
задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 10.01.2013 року
у справі № 2а-10773/12/1370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С.
Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М.
Матковська