Справа № 807/4250/13-а
Суддя: Сеник Р.П.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року
Справа №
3709/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Сеника Р.П.,

суддів
Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Виноградівському районі
Закарпатської області на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 24.01.2014 року
у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України у
Виноградівському районі Закарпатської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у
Виноградівському районі про стягнення
заборгованості у сумі 1096993,55 грн., -

В С Т А Н О
В И В :

В грудні 2013 року Управління Пенсійного
фонду України у Виноградівському
районі Закарпатської області
звернулося до суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у
Виноградівському районі яким просить
стягнути заборгованість у сумі 1096993,55
грн., в тому числі, по відшкодуванню
пенсії по інвалідності виплаченої
внаслідок нещасного випадку на
виробництві у вигляді щомісячної
адресної допомоги - 1082748,14 грн., витрати
на виплату допомоги на поховання - 1568,00
грн., витрати на виплату підвищень до
пенсії непрацюючим пенсіонерам - 6804,93
грн., витрати з виплати та доставки
пенсій - 2477,24 грн. та втрати на виплату
індексації державної адресної
допомоги - 3395,24 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що
починаючи з квітня 2008 року по грудень
2012 року УПФУ у Виноградівському районі
понесені витрати в загальній сумі 1096993
грн. по виплаті адресної допомоги,
допомоги на поховання , підвищень до
пенсії непрацюючим пенсіонерам, з
виплати та доставки пенсій та
індексації державної адресної
допомоги, яка повинна відшкодовуватись
відповідачем, однак понесені витрати у
сумі 1096993,55 грн. не прийняті до
відшкодування відділенням ФССНВВПЗ
при підписанні акту щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, в зв'язку з чим УПФУ у
Виноградівському районі звернулось до
суду з позовом до відділення ФССНВВПЗ
про стягнення заборгованості у сумі
1096993,55 грн. в судовому порядку.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 24.01.2014 року
було відмовлено у задоволенні позову.

Постанову суду першої інстанції
оскаржив позивач, подавши на неї
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що не погоджується з рішенням суду
першої інстанції, оскільки дане
рішення винесене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та таке, що неповно відображає
обставини, які мають істотне значення
для даної справи.

Просить скасувати постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 24.01.2014 року
та задовільнити позовні вимоги.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді - доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до переконання, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
без змін з таких підстав.

Відмовляючи у позовних вимогах у
справі, суд першої інстанції виходив з
того, що постановою КМ України від
11.03.2009 року за № 198 "Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян"встановлено підвищення до
пенсії, щомісячного довічного
грошового утримання, державної
соціальної допомоги інвалідам з
дитинства та дітям-інвалідам, особам,
які не мають права на пенсію, та
інвалідам, та згідно п. 2 цієї постанови
- виплата підвищення, передбаченого п. 1
цієї постанови, проводиться понад
розміри, передбачені постановами
Кабінету Міністрів України від 26
березня 2008 р. N 265 "Деякі питання
пенсійного забезпечення громадян" від
16 липня 2008 р. N 654 "Про підвищення рівня
пенсійного забезпечення громадян", в
межах розмірів, зазначених у пункті 10
постанови Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 р. N 530 "Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян", за рахунок коштів, з яких
виплачується пенсія, щомісячне довічне
грошове утримання або державна
соціальна допомога.

Частиною 3 ст. 30 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що пенсія по
інвалідності від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, яка виплачується
Пенсійним фондом України,
призначається відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності", при
цьому, до страхових виплат,
передбачених Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" адресна допомога та
підвищення до пенсії, визначені
(відповідно) постановами КМУ від 26.03.2008
року за № 265 та від 11.03.2009 року за № 198 не
включається.

Пунктом 4 Порядку відшкодування
визначаються суми, що підлягають
відшкодуванню Фондом - суми що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів. Даний
перелік є вичерпним, та "державна
адресна допомога до пенсії" та/або
"підвищення до пенсії" до нього не
входить.

Крім того, не підлягають відшкодуванню
витрати УПФУ у Виноградівському районі
з доставки пенсій, оскільки, як
встановлено в судовому засіданні та
підтверджено матеріалами справи,
актами щомісячної звірки витрат по
особовим справам потерпілих та
таблицями розбіжностей, відділенням
ФССНВВПЗ не прийнято до заліку суми
відшкодування витрат на виплату та
доставку державної адресної допомоги
та підвищення до пенсій, передбачених
постановами КМ України 26.03.2008 року № 265
та від 11.03.2009 року за № 198, які не
передбачені до відшкодування Порядком
відшкодування.

Відповідно до ч. 8 ст. 34 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", у разі смерті
потерпілого від нещасного випадку або
професійного захворювання витрати на
його поховання несе Фонд згідно з
порядком, визначеним Кабінетом
Міністрів України.

Порядок проведення витрат на поховання
у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання
(затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 11 липня 2001 року N
826) регулює питання відшкодування
Фондом таких витрат страхувальнику або
сім'ї застрахованого, чи іншій особі,
яка здійснювала поховання потерпілого,
на організацію поховання та пов'язаних
з цим ритуальних послуг. Витрати на
поховання провадяться у разі смерті
потерпілого, що настала за обставин, за
яких настає страховий випадок
державного соціального страхування
громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, перелік яких наведено
Кабінетом Міністрів України (пункт 2
цього Порядку).

Аналіз норм Закону України Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", який визначає правову
основу, економічний механізм та
організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, що призвели
до втрати працездатності або загибелі
застрахованих на виробництві осіб, та
зазначеного вище Порядку,
затвердженого на виконання ч. 8 ст. 34
цього Закону, дає підстави вважати, що
Фонд зобов'язаний відшкодовувати
виплачені іншими страховиками суми
допомоги на поховання лише тих осіб,
які померли від нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, тобто за умови наявності
причинного зв'язку їх смерті з
одержаним каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду, відповідають
нормам матеріального права та
фактичним обставинам справи і є
правильними.

Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» визначені як об'єкти,
які підлягають виплаті застрахованим
особам Фондом, так і об'єкти, які
підлягають відшкодуванню Фондом у разі
виплати таких сум іншими страховиками.
До зазначених витрат не належать
будь-які додаткові види соціальної
допомоги, які не включені до статей 21,22,
24 вказаного Закону.

Виплата пенсій, відповідно до статті 8
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) «Про
пенсійне забезпечення» здійснюється з
коштів Пенсійного фонду України, який
формується за рахунок коштів, що
відраховуються підприємствами і
організаціями (в тому числі й тими, що
використовують працю громадян за
угодами цивільно-правового характеру)
на заходи соціального страхування за
тарифами, диференційованими залежно
від небезпечності, шкідливості,
тяжкості робіт та стану інших умов
праці, страхових внесків громадян, які
займаються підприємницькою
діяльністю, обов'язкових страхових
внесків громадян, а також коштів
державного бюджету України.

Статтею 6 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що
непрацездатні громадяни крім
пенсійних виплат із системи пенсійного
забезпечення мають право отримувати
доплати, надбавки та підвищення до
зазначених виплат, додаткову пенсію в
порядку та за рахунок коштів,
визначених законодавством.

У разі якщо сукупність виплат,
зазначених у частині першій цієї
статті, разом з пенсійними виплатами із
системи пенсійного забезпечення та
іншими доходами не досягають розміру
прожиткового мінімуму, визначеного
законом для непрацездатних громадян,
такі громадяни мають право на
отримання державної соціальної
допомоги в порядку, розмірах та за
рахунок коштів, визначених законом.

Згідно із п. 2 постанови Кабінету
Міністрів України від 26.03.2008 року № 265
«Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян» у разі, коли
щомісячний розмір пенсійних виплат,
державної соціальної допомоги
інвалідам з дитинства і
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової
допомоги, сум індексації та інших
доплат, встановлених законодавством,
крім пенсій за особливі заслуги перед
Україною) не досягає прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб, які втратили працездатність,
таким особам надається щомісячна
державна адресна допомога у сумі, що не
вистачає до зазначеного прожиткового
мінімуму.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсія по інвалідності
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, яка
виплачується Пенсійним фондом України
замість відповідача, призначається
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

До страхових виплат, передбачених
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», адресна допомога,
визначена постановою Кабінету
Міністрів України від 26.03.2008 року № 265
«Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян» не включається.

Таким чином, дія вказаної вище
постанови Кабінету Міністрів України
не поширюється на відповідача та на
правовідносини між органами
Пенсійного фонду та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в частині
відшкодування витрат з виплати
адресної допомоги, оскільки такі
додаткові державні гарантії
громадянам передбачені лише Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», який
визначає обов'язки саме органів
Пенсійного фонду України.

Законодавцем розрізняються основи та
принципи діяльності органів
Пенсійного фонду та органів Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, які перетинаються
лише в частині відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України витрат на виплату
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання виключно за
рахунок сум, що одержані ним від
страхувальників.

Згідно п. 4 Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання суми, що підлягають
відшкодуванню Фондом - суми, що
виплачуються відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів.

Державна адресна допомога до пенсії,
призначена і виплачена управлінням
Пенсійного фонду України відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
«Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян» від 26.03.2008 року
№ 265 не є сумою коштів, що підлягає
виплаті згідно ст. 21 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

До основного розміру пенсії адресна
допомога не включається, оскільки
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 26.03.2008 року № 265
«Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян» вона є
додатковою допомогою до пенсії. Отже,
щомісячна державна адресна допомога є
самостійним видом пенсійних виплат та
виплачується пенсіонеру, крім інших
видів виплат, у тому числі цільової
допомоги на прожиття, з урахуванням
приписів вказаної постанови Кабінету
Міністрів України.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету
Міністрів України від 11.03.2009 року № 198
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян» у 2009 році з
1 квітня встановлене підвищення до
пенсії, щомісячного довічного
грошового утримання, державної
соціальної допомоги інвалідам з
дитинства та дітям-інвалідам, особам,
які не мають права на пенсію, та
інвалідам, у розмірі 7,5 грн., збільшуючи
його з 1 липня - до 14,2 гривні, а з жовтня -
до 28,4 грн.

Разом з тим, вказане підвищення також
не наведене в переліку, визначеному
пунктом 4 Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, воно відсутнє й в
переліку сум, що підлягають виплаті
згідно ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності». Вказане підвищення не
включається до основного розміру
пенсії і є самостійним видом пенсійних
виплат.

Згідно із статтею 122 КАС України,
судовий розгляд адміністративної
справи здійснюється в судовому
засіданні з викликом осіб, які беруть
участь у справі, після закінчення
підготовчого провадження. Особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. 160, ст.ст.195, 196, 197, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А
Л И В :

Апеляційну Управління Пенсійного
фонду України в Виноградівському
районі Закарпатської області без
задоволення.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 24.01.2014 року
по справі № 807/4250/13-а залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, що беруть
участь у справі та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий:
Р.П. Сеник

Судді :
Я.С. Попко

Р.Б. Хобор