Справа № 826/7445/14
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/7445/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 червня 2014 року № 826/7445/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва

До

Товариства з обмеженою відповідальністю «Ідеал-Т»

про

стягнення заборгованості

встановив:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ідеал-Т», в якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ідеал-Т» заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державане пенсійне страхування у розмірі 873,15 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що за відповідачем обліковується борг зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в загальному розмірі 873,15 грн., який відповідач в добровільному порядку не сплачує.

Відповідач у судове засідання не прибув, свого відношення до позову не висловив.

Керуючись ч. 6 ст. 128 КАС України суд розглянув справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ідеал-Т» є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва, як платник страхових внесків.

Відповідно до абз. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Абзацом 1 статті 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Статтею 1 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до вказаної статті страхові внески –це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Згідно з ч. 1 статті 15 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Частинами 3 та 4 цієї статті встановлено, що страхувальники набувають статусу платників страхових внесків із дня їх реєстрації у територіальному органі Пенсійного фонду, а особи, визначені частиною першою статті 12 цього Закону, - з дня набрання чинності договором про їх добровільну участь; платникам страхових внесків у десятиденний термін після їх реєстрації видається повідомлення про реєстрацію платника страхових внесків за формою, встановленою правлінням Пенсійного фонду.

Враховуючи викладене відповідач є платником страхових внесків.

У відповідності до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для роботодавця страхові внески до солідарної системи нараховуються на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці», виплату винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Згідно зі ст. 5 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003, розробленої відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (далі-Інструкція), обчислення страхових внесків зазначеною категорією платників здійснюється щомісячно за ставками, визначеними пунктами 4.1, 4.2 цієї Інструкції.

Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страхові внески нараховуються незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до пп. 5.1.4 Інструкції нараховані за відповідний базовий звітний період страхові внески сплачуються платниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» та п.5 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, обчислення страхових внесків зазначеною категорією платників здійснюється щомісячно за ставками, що визначаються відповідно до п. 4.1,4.2,4.5. Інструкції та Закону №400: 33,2 відсотки для суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднань, які використовують працю найманих працівників від суми фактичних витрат на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, утому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці».

Для підприємств, установ та організацій, де працюють інваліди, збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначається окремо за ставкою 4 відсотки від об'єкта оподаткування для працюючих інвалідів.

Відповідно до п. 4 ст. 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» із заробітної плати працівників підприємства проводиться утримання у розмірі 0,5 відсотків від об'єкта оподаткування, із заробітної плати або з частини заробітної плати, що не перевищує розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та 2 відсотки від об'єкта оподаткування з частини заробітної плати в розмірі понад прожитковий мінімум для працездатних осіб.

Страхові внески нараховуються незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

Нараховані за відповідний базовий період страхові внески сплачуються платниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Перерахування страхових внесків здійснюється платниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг).

Остаточний розрахунок за базовий звітний період здійснюється платником страхових внесків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Відповідно до ч. 9 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» днем сплати страхових внесків вважається:

- у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду або у випадках, передбачених цим Законом, на рахунок Накопичувального фонду - день списання установою банку, установою Державного казначейства України суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду;

- у разі сплати сум страхових внесків готівкою - день внесення страхувальником коштів у банківську установу чи відділення зв'язку для перерахування на банківські рахунки органу Пенсійного фонду та/або Накопичувального фонду.

Як встановлено судом відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив суми страхових внесків до Пенсійного фонду України у повному обсязі.

Абзацом 6 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, чого відповідачем зроблено не було.

З матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Ідеал-Т» подавався до Управління розрахунок сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, згідно якого нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з грудня 2006 по червень 2007 року в розмірі 944,00 грн. (924,00 грн. - нарахування страхових внесків (32%, 4%, 42%) згідно звітності + 20,00 грн. - утримання (1%-5 %)) згідно звітності.

Згідно картки особового рахунку товариства із 944,00 грн. нарахованих страхових внесків заборгованість було сплачено в розмірі 70,85 грн.

Таким чином, на момент вирішення даної справи залишаються не сплаченими відповідачем страхові внески в розмірі 873,15 грн. (944,00 грн.-70,85 грн.).

Відповідно підпункту «а» пункту 8.2. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках: якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків.

Згідно абз. 7 пункту 8.3. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під підпис або надіслано листом з повідомленням про вручення.

На підставі вищезазначеного Управлінням було направлено відповідачу вимоги про сплату боргу від 05.02.2007 року № Ю 0117, від 04.06.2007 року № Ю 0377, від 05.09.2007 року № Ю 0555.

Згідно повідомлень про вручення поштових відправлень, вимоги отримані страхувальником.

Таким чином, беручи до уваги те, що сума заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 857,16 грн. до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва відповідачем не сплачена, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ідеал-Т» коштів у загальному розмірі 873,15 грн.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Судові витрати, які підлягають стягненню у відповідності до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України – відсутні

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 69-71, 94, 128, 158-163, 167, 254 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

постановив:

Позов Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ідеал-Т» заборгованість у розмірі 873,15 грн. (вісімсот сімдесят три гри. 15 коп.) на користь Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва а саме на:

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Шейко Т.І.