Справа № 201/12409/13-а
Суддя: Федоріщев С. С.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
__________________________________________
Провадження №2-а/201/4/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Федоріщева С.С.,

при секретарі
Постоленко Д.І.,

представника позивача
Малої Л.М.,

представника відповідача
Хорошунової С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду матеріали
адміністративного позову Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Земельний Капітал" до відділу з
питань реклами Дніпропетровської
міської ради та начальника цього
відділу Кучерука Дмитра
Олександровича про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом та, з
урахуванням уточнень (а.с.130-135), просить:

- визнати протиправними дії
начальника відділу з питань реклами
Дніпропетровської міської ради
Кучерука Дмитра Олександровича щодо
неприйняття (не реєстрації) заяв
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Земельний Капітал"
про надання дозволу на розміщення
зовнішньої реклами та відмови у
встановленні пріоритету на розміщення
зовнішньої реклами за адресою: м.
Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 15,
нежитлові приміщення 73, 74, 75;

- зобов'язати відділ з питань
реклами Дніпропетровської міської
ради прийняти (зареєструвати) заяву
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Земельний Капітал"
про надання дозволу на розміщення
зовнішньої реклами за адресою: м.
Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 15,
нежитлові приміщення 73, 74, 75;

- зобов'язати відділ з питань
реклами Дніпропетровської міської
ради прийняти рішення про встановлення
за Публічним акціонерним товариством
"Комерційний банк "Земельний Капітал"
пріоритету на заявлене місце за
адресою: м. Дніпропетровськ, пр.
Пушкіна, 15, нежитлові приміщення 73, 74, 75.

В обґрунтування заявлених вимог
Позивач у позовній заяві та його
представник у судовому засіданні
посилалися на те, що 02.08.2013 р. ПАТ «КБ
«Земельний Капітал» звернулося до
відділу з питань реклами
Дніпропетровської міської ради: було
направлено заяви про надання дозволу
на розміщення зовнішньої реклами за
адресою: м. Дніпропетровськ, пр.
Пушкіна, 15, нежитлові приміщення 73, 74, 75.
На це звернення, 09.08.2013 р. на адресу
Заявника надійшов лист №2556/2-05 від
09.08.2013 р. «Про відмову у встановленні
пріоритету» за підписом начальника
відділу з питань реклами
Дніпропетровської міської ради
Кучерука Д.О., відповідно до якого
Заявнику було повернено заяви та
додатки до них у зв'язку з
недостатністю поданих документів.
Позивач вважає дії начальника відділу
з питань реклами Дніпропетровської
міської ради Кучерука Д.О.
протиправними щодо відмови у
встановленні пріоритету на розміщення
зовнішньої реклами, та такими, що
порушують права та економічні інтереси
Заявника і норми чинного
законодавства. При цьому позивач
посилається на те, що місцем
розташування зовнішньої реклами він
обрав зовнішні елементи будівлі,
власником першого поверху якої він є,
реклама Банку не виходить за межі
першого поверху цієї будівлі.
Відповідач же, вимагаючи від Банку
додаткових документів, вийшов за межі
своїх повноважень, оскільки усі
документи, необхідні для оформлення
дозволу на розміщення зовнішньої
реклами, що передбачені відповідними
нормативно-правовими актами, Позивач
додав до своєї заяви.

Представник Відповідачів проти
задоволення позову заперечувала,
посилаючись на те, що у даному випадку
пріоритет на встановлення зовнішньої
реклами позивачу встановлений бути не
може, оскільки він не є власником усієї
будівлі, вважає, що власником будівлі є
територіальна громада м.
Дніпропетровська. Окрім того, дії
Відповідачів не можна розцінювати як
відмову у наданні пріоритету в
розміщенні зовнішньої реклами
Позивачу, оскільки подані останнім
документи взагалі не розглядалися по
суті, а були повернуті через їх
неповноту. Так, Банк мав додати до свого
звернення ще й правовстановлюючі
документи на усю будівлю, а не тільки на
її частину, що належить Позивачу. До
того ж, на думку представника
Відповідачів, Позивач, направивши
Відповідачу-1 заяву про встановлення
пріоритету на розміщення зовнішньої
реклами та додані до неї документи
поштою, діяв не у передбаченому
нормативно-правовими актами порядку, а
мав забезпечити прибуття з цими
документами до Відповідача-1 свого
представника.

Вислухавши Сторони та дослідивши
докази, надані Сторонами по справі з
увагою на їх належність, допустимість
та взаємний зв'язок між ними, судом
встановлено такі обставини та
визначені відповідні до них
правовідносини:

02.08.2013 р. Позивач звернувся до відділу з
питань реклами Дніпропетровської
міської ради: було направлено заяви про
надання дозволу на розміщення
зовнішньої реклами за адресою: м.
Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 15,
нежитлові приміщення 73, 74, 75 (а.с.7, 10, 13,
16). До цих заяв було додано: ескізи
рекламних засобів (а.с.8-9, 11-12, 14-15, 17-18),
копія свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, згідно до якого Позивач
за договором купівлі-продажу від 18.01.2005
р. є власником нежитлових приміщень
73,74,75 за адресою: м. Дніпропетровськ, пр.
Пушкіна, 15, та це свідоцтво видано
виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради на
підставі його ж рішення №3412 від 04.10.2010
р. (а.с.20), копія витягу з державного
реєстру речових прав на ці приміщення
(а.с.21), копія технічного паспорту,
згідно до якого, Позивач є власником
нежитлових приміщень №№73,74,75 у
житловому будинку літ. А-8,10,12 за адресою
проспект Пушкіна, 15 у м.
Дніпропетровську (а.с.22-29), копія
свідоцтва про державну реєстрацію
юридичної особи - ПАТ «КБ «Земельний
Капітал», згідно до якого, Позивач
зареєстрований за адресою м.
Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 15 (а.с.33),
виписка з Єдиного державного реєстру
підприємств, установ та організацій
про реєстрацію Позивача (а.с.34-35). На це
звернення, 09.08.2013 р. на адресу Позивача
надійшов лист №2556/2-05 від 09.08.2013 р. «Про
відмову у встановленні пріоритету» за
підписом начальника відділу з питань
реклами Дніпропетровської міської
ради Кучерука Д.О. (Відповідача-2),
відповідно до якого Позивачу було
повернено заяви та додатки до них у
зв'язку з недостатністю поданих
документів (а.с.19). Згідно до витягу з
книги реєстрації заяв, зазначені заяви
Позивача зареєстровані Відповідачем-1
як такі, що надійшли на його адресу, не
значаться (а.с.96-97). Згідно до листа
Департаменту корпоративних прав та
правового забезпечення
Дніпропетровської міської ради, у
Реєстрі об'єктів права комунальної
власності територіальної громади
міста Дніпропетровська, станом на
04.02.2014 р. значаться житлові будинки
літ.А-10 та літ.А-12 за адресою проспект
Пушкіна, 15 у м. Дніпропетровську, які
перебувають на балансі Комунального
підприємства «Житлове господарство
Кіровського району»
Дніпропетровської міської ради та
належать до комунальної власності
територіальної громади міста
Дніпропетровська (а.с.137). Згідно до
листа Дніпропетровського МБТІ, станом
на 31.12.2012 р., згідно з матеріалами
інвентарної справи, житловий будинок
по проспекту Пушкіна, 15 у м.
Дніпропетровську, зареєстровано за
Місцевою Радою на підставі рішення
виконкому №601 від 11.06.1993 р., про що КП
ДМБТІ видане реєстраційне посвідчення
від 13.07.1994 р. (а.с.156). Згідно до
інформаційної довідки з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
Позивач орендує земельну ділянку по
проспекту Пушкіна, 15 у м.
Дніпропетровську у Дніпропетровської
міської ради, право ж власності
останньої на будь-які приміщення за
вказаною адресою не зареєстровано
(а.с.166-170).

Правовідносини, що виникли між
сторонами та порядок вирішення спору
між ними у суді законодавчо
врегульовані наступним чином:

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України орган державної влади,
місцевого самоврядування та їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб передбачений Конституцією та
законами України.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст. 16 Закону
України «Про рекламу», що розміщення
зовнішньої реклами в населених пунктах
проводиться на підставі дозволів, що
надаються виконавчими органами
сільських, селищних, міських рад, а поза
межами населених пунктів - на підставі
дозволів, що надаються обласними
державними адміністраціями, а на
території Автономної Республіки Крим -
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, в порядку, встановленому цими
органами на підставі типових правил, що
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
перелік документів дозвільного
характеру у сфері господарської
діяльності», дозвіл на розміщення
зовнішньої реклами є документом
дозвільного характеру.

Відповідно до ст.4-1 Закону України «Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності», порядок
видачі документів дозвільного
характеру або відмови в їх видачі,
переоформлення, видачі дублікатів,
анулювання, видача або відмова у видачі
яких законами України віднесена до
повноважень органів місцевого
самоврядування, встановлюється їх
рішенням за погодженням з
територіальними (місцевими) органами
центральних органів виконавчої влади,
що здійснюють регулювання у
відповідній сфері, та територіальними
органами уповноваженого органу, а у
випадках, передбачених законом, - на
підставі типових порядків,
затверджених Кабінетом Міністрів
України.

Такі порядки мають передбачати,
зокрема, вичерпний перелік документів,
які суб'єкту господарювання необхідно
подати для одержання документа
дозвільного характеру.

Відповідно до п.9 «Типових правил
розміщення зовнішньої реклами»,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.12.2003р. №2067, для
одержання дозволу заявник подає
робочому органу заяву за формою згідно
з додатком 1, до якої додаються:

- фотокартка або комп'ютерний
макет місця (розміром не менш як 6 х 9
сантиметрів), на якому планується
розташування рекламного засобу, та
ескіз рекламного засобу з
конструктивним рішенням;

- копія свідоцтва про державну
реєстрацію заявника як юридичної особи
або фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п.10 «Типових правил
розміщення зовнішньої реклами»,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.12.2003р. №2067, за
наявності документів, передбачених
пунктом 9 цих Правил, заява протягом
трьох днів з дати її надходження
реєструється робочим органом в журналі
реєстрації заяв та дозволів на
розміщення зовнішньої реклами (далі -
журнал реєстрації), який ведеться за
формою згідно з додатком 2. Журнал
повинен бути прошитий, а його сторінки
пронумеровані. На останній сторінці
журналу робиться запис про кількість
сторінок, який засвідчується підписом
керівника робочого органу, скріпленим
печаткою.

Робочий орган протягом п'яти днів з
дати реєстрації заяви перевіряє місце
розташування рекламного засобу,
зазначене у заяві, на предмет наявності
на це місце пріоритету іншого заявника
або надання на заявлене місце
зареєстрованого в установленому
порядку дозволу. Після перевірки місця
керівник робочого органу приймає
рішення про встановлення за заявником
пріоритету на заявлене місце або про
відмову у встановленні пріоритету. У
разі прийняття рішення про
встановлення пріоритету робочий орган
видає заявнику для оформлення два
примірники дозволу за формою згідно з
додатком 3 та визначає заінтересовані
органи (особи), з якими необхідно їх
погодити.

У разі прийняття рішення про відмову у
встановленні пріоритету робочий орган
протягом трьох днів надсилає
заявникові вмотивовану відповідь із
зазначенням дати встановлення
пріоритету іншого заявника на заявлене
місце розташування рекламного засобу
або дати і номера рішення виконавчого
органу ради про надання дозволу на
заявлене місце іншій особі та повертає
всі подані заявником документи.

Пунктом 3.1. Порядку розміщення
зовнішньої реклами в місті
Дніпропетровську, затвердженому
Рішенням Дніпропетровської міськради
№1148 від 31.08.2011 р. окрім документів,
зазначених у п. 9 «Типових правил
розміщення зовнішньої реклами»,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.12.2003р. №2067,
також передбачено, що у разі подання
заяви на місце, що належить до
державної, приватної (колективної)
власності, заявник подає робочому
органу копії відповідних
правовстановлюючих документів.

До заяви про надання дозволу на
розміщення зовнішньої реклами
Заявником було додано наступні
документи:

1. Фотокартка рекламного засобу.

2. Ескіз рекламного засобу.

3. Копія виписки з ЄДРПОУ.

4. Копія Свідоцтва про право
власності на нерухомість.

5. Копія Витягу про державну
реєстрацію прав.

6. Технічний паспорт (за адресою
місця розташування зовнішньої
реклами).

Аналізуючи досліджені докази у їх
співставленні між собою та
законодавчими нормами, що регулюють
спірні правовідносини, суд також
враховує наступне:

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

За правилами ч.2 ст.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дії їй бездіяльності
Конституцією чи іншими законами
України встановлено інший порядок
судового провадження.

Відповідно до ст.3 КАС України справою
адміністративної юрисдикції є
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України
адміністративне судочинство
здійснюється відповідно до
Конституції України, цього Кодексу та
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

КАС України визначає повноваження
адміністративних судів щодо розгляду
справ адміністративної юрисдикції,
порядок звернення до адміністративних
судів і порядок здійснення
адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду, якщо вважає, що рішенням, дією
чи бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси. У випадках, установлених
законом, до суду можуть звертатися
органи та особи, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб.

Згідно ст.11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 17 КАС України, компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставах яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку наданими суду
доказами доведено, що Позивач є
власником нерухомості за адресою: м.
Дніпропетровськ, пр. Пушкіна,15,
нежитлові приміщення 73, 74, 75, а тому
Позивачу достеменно відомо, що
заявлені ним місця для розміщення
рекламних засобів нікому іншому не
надано в оренду чи користування. У
зв'язку з цим Позивач має право на
пріоритетне розміщення реклами на
зовнішніх елементах будівлі у місці
розташування належних йому приміщень.

Суд не може погодитися із твердженням
представника Відповідачів про те, що
власником будівлі, на якій Позивач
просить дозволу розмістити рекламу, є
територіальна громада м.
Дніпропетровська та ця будівля
відноситься до комунальної власності.
Так, згідно до листа Департаменту
корпоративних прав та правового
забезпечення Дніпропетровської
міської ради, на який посилається
представник Відповідачів, у Реєстрі
об'єктів права комунальної власності
територіальної громади міста
Дніпропетровська, станом на 04.02.2014 р.
значаться житлові будинки літ. А-10 та
літ. А-12 за адресою проспект Пушкіна, 15 у
м. Дніпропетровську, які перебувають на
балансі Комунального підприємства
«Житлове господарство Кіровського
району» Дніпропетровської міської
ради та, як висновок надавача цієї
інформації - Департаменту
корпоративних прав та правового
забезпечення Дніпропетровської
міської ради, тобто іншого органу
Дніпропетровської міської ради
нарівні з Відповідачем-1, - належать до
комунальної власності територіальної
громади міста Дніпропетровська. В той
же час, документально доведено, що
Позивач є власником нежитлових
приміщень №№73,74,75 у житловому будинку
літ. А-8,10,12 за адресою проспект Пушкіна,
15 у м. Дніпропетровську, власниками
решти приміщень в цьому будинку є треті
приватні особи, які не є сторонами по
справі.

Баланс же підприємства (організації) є
формою бухгалтерського обліку,
визначення складу і вартості майна та
обсягу фінансових зобов'язань на
конкретну дату. Баланс не визначає
підстав знаходження майна у власності
(володінні) підприємства. Це випливає з
Роз'яснення Вищого Арбітражного суду
України від 02.04.94 р. N02-5/225 (зі змінами)
«Про деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних з судовим захистом
права державної власності».

Правовстановлюючий документ -
документ, який підтверджує права
певного суб'єкта на нерухоме майно та
складений у порядку, передбаченому
законодавством. Це визначено Указом
Президента України "Про державну
реєстрацію прав на нерухоме майно" N 666/99
від 16.06.1999 р.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
реєстрація права власності на
нерухомість здійснюється на підставі
наступних документів:

1) договорів, укладених у порядку,
встановленому законом:

2) свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності,
виданих органами приватизації
наймачам житлових приміщень у
державному та комунальному житловому
фонді;

4) державних актів на право
власності або постійного користування
на земельну ділянку у випадках,
встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали
законної сили;

6) інших документів, що
підтверджують виникнення, перехід,
припинення прав на нерухоме майно,
поданих органу державної реєстрації
прав разом із заявою.

Таким чином, баланс чи знаходження на
балансі підприємства не підтверджує
право власності, та не є підставою
реєстрації права власності на
нерухомість, а отже будинок за адресою
м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 15 не є
комунальною власністю.

Відповідно до ч.5 ст. 4-1 Закону України
«Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності», підставами
для відмови у видачі документу
дозвільного характеру є:

подання суб'єктом господарювання
неповного пакета документів,
необхідних для одержання документа
дозвільного характеру, згідно із
встановленим вичерпним переліком;

виявлення в документах, поданих
суб'єктом господарювання,
недостовірних відомостей: негативний
висновок за результатами проведених
експертиз та обстежень або інших
наукових і технічних оцінок,
необхідних для видачі документа
дозвільного характеру.

Законом можуть встановлюватися інші
підстави для відмови у видачі
документа дозвільного характеру.

Відмова у видачі документа дозвільного
характеру за підставами, не
передбаченими законами, не
допускається.

Також не може погодитися суд і з
доводами представника Відповідачів
про те, що Позивач мав додати до своїх
заяв ще й правовстановлюючі документи
на всю будівлю, оскільки, як з'ясувалося
в судовому засіданні на запит суду,
окрім Позивача, власниками інших
приміщень у вказаному будинку, є
приватні особи, що не є сторонами по
справі. Тобто, Позивач не міг володіти
інформацією про інших власників
приміщень, виходячи з ч.1,2 ст.14 Закону
України «Про захист персональних
даних», згідно до якої поширення
персональних даних передбачає дії щодо
передачі відомостей про фізичну особу
за згодою суб'єкта персональних даних.
Поширення персональних даних без згоди
суб'єкта персональних даних або
уповноваженої ним особи дозволяється у
випадках, визначених законом, і лише
(якщо це необхідно) в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Тобто вимога Відповідачів про надання
Позивачем інформації про інших
власників приміщень у вказаній
будівлі, не ґрунтується на вимогах
Закону.

Навіть у випадку, коли будівля дійсно є
комунальною власністю, вимоги до
заявника, який бажає розмістити
рекламу на ній, щодо подання
правовстановлюючих документів на таку
будівлю, теж не ґрунтується на вимогах
Закону, адже вищезгадані «Типові
правила розміщення зовнішньої
реклами», затверджені Постановою
Кабінету Міністрів України від 29.12.2003р.
№2067 взагалі не містять вимоги про
надання подібних документів, а
«Порядок розміщення зовнішньої
реклами в місті Дніпропетровську»,
затверджений Рішенням
Дніпропетровської міськради №1148 від
31.08.2011 р. передбачає подачу заявником
копій відповідних правовстановлюючих
документів лише у випадку, коли будівля
належить до державної, приватної
(колективної) власності.

Аналізуючи надані докази, суд доходить
до висновку про те, що Позивачем у
повній відповідності до чинного
законодавства та підзаконних
нормативних актів було надано повний
пакет документів для отримання дозволу
на розміщення зовнішньої реклами, але в
порушення вимог ЗУ «Про дозвільну
систему у сфері господарської
діяльності», ЗУ «Про рекламу»,
Постанови КМУ від 29.12.2003р. №2067, Рішення
Дніпропетровської міської ради №148 від
31.08.2011 р., Відповідач-2 неправомірно
відмовив Заявнику у встановленні
пріоритету на місце розташування
рекламного засобу.

Так, відповідно до п.10 Типових правил
розміщення зовнішньої реклами»,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.12.2003 р. №2067, п.3.3.
Порядку розміщення зовнішньої реклами
в місті Дніпропетровську,
затвердженому Рішенням
Дніпропетровської міськради №1148 від
31.08.2011 р., Відповідач-1 мав протягом п'яти
днів з дати реєстрації заяви
перевірити місце розташування
рекламного засобу, зазначене у заяві,
на предмет наявності на це місце
пріоритету іншого заявника або надання
на заявлене місце зареєстрованого в
установленому порядку дозволу. Після
перевірки місця, керівник робочого
органу (Відповідача-1) - Відповідач-2
Кучерук Дмитро Олександрович, мав
прийняти рішення про встановлення за
заявником пріоритету на заявлене місце
або про відмову у встановленні
пріоритету. У разі прийняття рішення
про встановлення пріоритету, робочий
орган (Відповідача-1), мав видати
заявнику для оформлення два примірники
дозволу за формою згідно з додатком 3 та
визначити заінтересовані органи
(особи), з якими необхідно їх погодити.

У разі прийняття рішення про відмову у
встановленні пріоритету, робочий орган
(Відповідач-1) протягом трьох днів мав
надіслати заявникові вмотивовану
відповідь із зазначенням дати
встановлення пріоритету іншого
заявника на заявлене місце
розташування рекламного засобу, або
дати і номера рішення виконавчого
органу ради про надання дозволу на
заявлене місце іншій особі та
повернути всі подані заявником
документи.

Відповідачами цього зроблено не було,
заяви Позивача навіть не були
зареєстровані та, відповідно, по суті
не розглядалися, а одразу ж були
повернуті Позивачу із відмовою в їх
задоволенні, а відтак, Відповідачі
порушили зазначені норми чинного
законодавства, надавши невмотивовану
та незаконну відмову у встановленні
пріоритету на місце розташування
рекламного засобу.

Суд не може погодитися й з твердженням
представника Відповідачів про те, що
заяви про розміщення реклами та
документи до цих заяв Позивач мав
надавати через свого представника, а не
надсилати їх поштою на адресу
Відповідача-1. Таке твердження не
ґрунтується на Законі та подібні
вимоги обмежують права Позивача,
передбачені ст.19 Конституції України,
відповідно до якої правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством, а органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. У разі необхідності розгляду
поданих документів у присутності
представника Заявника, Відповідачі
мали б призначити відповідний день
розгляду поданих документів та
запросити Заявника забезпечити явку
його представника на такий розгляд.

Тобто, Позивачем, у відповідності до
Законів України «Про рекламу», «Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності», «Про
перелік документів дозвільного
характеру у сфері господарської
діяльності», Постанови Кабінету
Міністрів України від 29.12.2003р. №2067,
Рішення Дніпропетровської міської
ради №1148 від 31.08.2011 р., було подано
належним чином оформлені заяви для
отримання дозволу на розміщення
зовнішньої реклами. Відповідач-2 ж,
діючи не у спосіб, визначений
зазначеними нормативно-правовими
актами, ці заяви, навіть не
зареєструвавши, повернув Позивачу та
неправомірно відмовив у задоволенні
його законного прохання про надання
дозволу на розміщення реклами.

З огляду на викладене, позов підлягає
задоволенню.

У відповідність до ч.1 ст. 94 КАС України,
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

У зв'язку з цим, визначаючись у питанні
розподілу судових витрат, враховуючи,
що Відповідачі є органом місцевого
самоврядування та його посадовою
особою, суд доходить до висновку про
наявність підстав для стягнення з
місцевого бюджету міста
Дніпропетровська на користь
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Земельний Капітал" 34
грн. 41 коп. в рахунок відшкодування
витрат по сплаті судового збору.

На підставі ст.ст.2, 6, 69, 71, 86, 138, 158-163 КАС
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Земельний Капітал" до відділу з
питань реклами Дніпропетровської
міської ради та начальника цього
відділу Кучерука Дмитра
Олександровича про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії начальника
відділу з питань реклами
Дніпропетровської міської ради
Кучерука Дмитра Олександровича щодо
неприйняття (нереестрації) заяв
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Земельний Капітал"
про надання дозволу на розміщення
зовнішньої реклами та відмови у
встановленні пріоритету на розміщення
зовнішньої реклами за адресою:
м. Дніпропетровськ, пр.
Пушкіна, 15, нежитлові приміщення 73, 74, 75.

Зобов'язати відділ з питань реклами
Дніпропетровської міської ради
прийняти (зареєструвати) заяву
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Земельний Капітал"
про надання дозволу на розміщення
зовнішньої реклами за адресою: м.
Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 15,
нежитлові приміщення 73, 74, 75.

Зобов'язати відділ з питань реклами
Дніпропетровської міської ради
прийняти рішення про встановлення за
Публічним акціонерним товариством
"Комерційний банк "Земельний Капітал"
пріоритету на заявлене місце за
адресою: м. Дніпропетровськ, пр.
Пушкіна, 15, нежитлові приміщення 73, 74, 75.

Стягнути з місцевого бюджету міста
Дніпропетровська на користь
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Земельний Капітал" 34
грн. 41 коп. в рахунок відшкодування
витрат по сплаті судового збору.

Постанова може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення (отримання) через
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська.

Суддя
С.С. Федоріщев