Справа № 606/2943/13-а
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 червня 2014 року Справа № 4518/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Затолочного В.С.,

суддів:
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові апеляційну
скаргу на ОСОБА_1 на постанову
Теребовлянського районного суду
Тернопільської області від 11.04.2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Теребовлянському районі
Тернопільської області, третя особа
Головне управління Пенсійного фонду в
Тернопільській області про
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Теребовлянському районі
Тернопільської області про
зобов'язання вчинити дії з призначення
пенсії за віком на пільгових умовах.

Теребовлянський районний суд
Тернопільської області постановою від
11.04.2014 року в задоволенні позову
відмовив повністю.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, позивач оскаржив його в
апеляційному порядку, зазначивши в
апеляційній скарзі, що суд
безпідставно дійшов висновку про
правомірність дій відповідача,
оскільки наявність у нього пільгового
стажу, достатнього для призначення
пенсії за віком, підтверджується
матеріалами справи, а висновок про
необхідність безпосереднього
звернення позивача за призначенням
пенсії, а не шляхом подання заяви
поштою не ґрунтується на чинному
законодавстві. Просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
винести нове рішення про задоволення
позову.

Сторони правом на участь у судовому
засіданні не скористалися, у зв'язку з
чим справа розглядалася в порядку
письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши та обговоривши матеріали
справи, суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
15.05.1971 року позивач вступив на роботу в
колгосп «Заповіт Ілліча»
Теребовлянського району, де
пропрацював прицепщиком по 31.08.1971 року.

З 01.09.1971 року по 15.08.1972 року позивач
навчався в Буданівському СПТУ № 8
Тернопільської області, по закінченні
якого йому було присвоєно кваліфікацію
тракторист-машиніст третього класу.

Після закінчення училища в період з
16.08.1972 року по 09.05.1973 року позивач
працював трактористом в колгоспі
«Заповіт Ілліча» теребовлянського
району Тернопільської області.

В період з 16.05.1973 року по 04.05.1975 року
позивач проходив службу в армії.

Вищевикладені обставини
підтверджуються наявними в матеріалах
справи копіями документів.

З врахуванням роботи позивача в
колгоспі «Заповіт Ілліча», його
навчання в Буданівському СПТУ, строку
служби в армії, його трудовий стаж
становить 3 роки 10 місяців 09 днів, а
пільговий стаж - 3 роки 6 місяців 24 дні.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону
України «Про військовий обов'язок і
військову службу» та статті 8 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей» час проходження військової
служби зараховується громадянам
України до їх страхового стажу, стажу
роботи, стажу роботи за спеціальністю.

Після звільнення з армії позивач
працював з 07.07.1975 року по 15.01.2003 року
трактористом в Теребовлянському
районному об'єднанні
«Сільгосптехніка» (перейменоване в
Теребовлянське районне виробниче
об'єднання по виробничо-технічному
забезпеченню сільського господарства),
Теребовлянській райсільгоспхімії,
(перейменована в підприємство
«Райагрохім»), в Теребовлянському ЗАТ
«Агрохімсервіс».

З врахуванням роботи позивача
трактористом у вищезазначених
підприємствах його пільговий стаж
становить 30 років 3 місяці.

Як вбачається з матеріалів справи
правонаступником Теребовлянського
районного об'єднання
«Сільгосптехніка» є Теребовлянське
державне районне виробниче
підприємство «Агропромтехніка», а в
подальшому - Теребовлянське ВАТ
«Агропромтехніка».

Правонаступником Требовлянського
районного державного підприємства по
виконанню агрохімічних робіт
«Райагрохім» є ВАТ «Теребовлянський
агрохімкомплекс».

Вищезазначені обставини також
підтверджуються наявними у справі
документами.

За період роботи позивача трактористом
у вищезазначених господарствах
атестація робочих місць за умовами
праці не проводилась.

Позивач за період своєї роботи
трактористом приймав безпосередню
участь у виробництві
сільськогосподарської продукції у
сільськогосподарських підприємствах,
працюючи на роботі повний робочий день
та отримуючи за це відповідну зарплату.

До сільськогосподарських належать
підприємства, які виробляють продукцію
тваринництва і рослинництва.

Єдина назва професії
«тракторист-машиніст» запроваджена в
1961 році і охоплює професію тракториста,
що підтверджується роз'ясненням
Міністерства соціального забезпечення
України від 20.01.1992 року № 7.

06.04.2010 року позивачу виповнилося 55
років.

Його загальний трудовий стаж становить
34 роки 01 місяць 09 днів, а стаж роботи
трактористом у вищезазначених
господарствах становить 33 роки 09
місяців 24 дні.

Як вбачається з ст.. 62 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» та ст.. 48
КЗпП України основним документом для
обчислення трудового стажу є трудова
книжка.

Трудова книжка позивача заповнена
відповідним чином і містить всі
необхідні записи для визначення
трудового стажу позивача.

Відповідно до пункту «в» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
трактористи-машиністи, безпосередньо
зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Таким чином, позивач набув право на
отримання пенсії на підставі
вищезазначеної норми закону.

30 жовтня 2013 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про призначення
йому пенсії відповідно до пункту «в»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення»

08.11.2013 року відповідач листом повідомив
позивача про недостатність наданих
документів для призначення пенсії і
роз'яснив, які документи йому слід
подати, а також роз'яснив, що необхідно
особисто подати також заяву про
призначення пенсії.

Суд апеляційної інстанції вважає
висновок суду першої інстанції про те,
що позивач не звертався до відповідача
із заявою про призначення пенсії таким,
що не ґрунтується на матеріалах справи,
оскільки відповідач не заперечує того,
що ним отримано заяву позивача від
30.10.2013, в якій він просив призначити
йому пенсію за віком на пільгових
умовах.

Таким чином, відмова в призначенні
такої пенсії, за наявності у позивача
підстав для її отримання, є
необґрунтованою.

Відповідно до частини 1 статті 195 та
частини 2 статті 11 КАС України суд
апеляційної інстанції для повного
захисту прав позивача вважає за
можливе вийти за межі апеляційної
скарги та позовних вимог, що необхідно
для повного захисту порушених прав та
інтересів позивача, та визнати дії
відповідача щодо відмови в призначенні
пенсії позивачу неправомірними, а
також задовольнити його позовні вимоги
щодо зобов'язання відповідача
призначити пенсію позивачу на підставі
пункту «в» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Тому постанова суду першої інстанції
винесена при неповному з'ясуванні
обставин справи, з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим вона підлягає
скасуванню з винесенням нової
постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198 п. 3, 202, 205, 207 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Постанову Теребовлянського районного
суду Тернопільської області від 11.04.2014
року у справі № 606/2943/13-а - скасувати та
винести нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Теребовлянському районі
Тернопільської області про
зобов'язання вчинити дії задовольнити
повністю.

Визнати протиправною відмову
управління Пенсійного фонду України в
Теребовлянському районі
Тернопільської області в призначенні
пенсії ОСОБА_1, викладену в листі від
08.11.2013 року № 7048/09 на підставі пункту
«в» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Теребовлянському
районі Тернопільської області
призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до пункту
«в» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» з 30.10.2013 року.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20-ти днів після набрання нею
законної сили, а уразі складення такої
в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України,
протягом того ж строку з часу складення
в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.С.Затолочний

Судді
В.М.
Каралюс

З.М. Матковська