Справа № 754/5977/14-а
Суддя: Мальченко О. В.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/299/14
Справа №754/5977/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

10.06.2014 Суддя Деснянського
районного суду міста Києва Мальченко
О.В. розглянувши в скороченому
провадженні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці
та соціального захисту населення
Деснянської районної в м.Києві
державної адміністрації про визнання
дій протиправними та зобов»язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1
звернувся до суду в особі
представника ОСОБА_3 з
вищезазначеним позовом до відповідача
та в обґрунтування позову вказує, що
він є учасником ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, інвалід 3 групи, за
рішенням Медико-соціальної експертної
комісії та згідно з положеннями ст.14
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобилської
катастрофи» від 28.02.1991 року , віднесений
до 1 категорій осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.
На підставі ст.48 Закону України від
28.02.1991 року № 796-ХІІ «Про статус і
соціальний захист громадян , які
постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» має право
отримати одноразову компенсацію як
інвалід 3 групи з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
який став інвалідом внаслідок
Чорнобильської катастрофи в розмірі 30
мінімальних заробітних плат, та як
учасник ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС 1986 року, на той час віднесений до
категорії 2, отримувати щорічну
допомогу на оздоровлення в розмірі 5
(п»ять) мінімальних заробітних плат.
Щорічна допомога на оздоровлення
згідно положень цієї статті повинна
виплачуватися громадянам за місцем їх
проживання органами соціального
захисту населення. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на
момент виплати. Позивач також зазначає,
що строки для звернення до
адміністративного суду на його думку
не пропущені , оскільки згідно
Віденської конвенції про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду від 21
травня 1963 року, до якої приєдналася
Україна з поправками, внесеними
Протоколом про внесення поправок до
Віденської конвенції про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду від 12
вересня 1997 року, підпунктом і) пункту а)
частини 1 статті VІ передбачено, що
строк позовної давності для звернення
до суду з метою захисту своїх прав на
відшкодування ядерної шкоди,
спричиненої тілесному здоров'ю,
складає тридцять років з дня ядерного
інциденту. Також, статтею 76 Закону
України «Про використання ядерної
енергії та радіаційну безпеку» від 08
лютого 1995 року №39/95-ВР року
встановлено, що право на подання позову
про відшкодування ядерної шкоди,
заподіяної життю і здоров'ю особи не
обмежується строком давності.

Зазначає про те , що
відповідач не здійснював
належний перерахунок, нарахування
та виплату йому щорічної допомоги на
оздоровлення і одноразової
компенсації, внаслідок чого були
порушені його права. В зв»язку з
викладеним просить суд :

-визнати протиправною бездіяльність та
зобов»язати відповідача Управління
праці та соціального захисту населення
Деснянської районної у м.Києві
державної адміністрації здійснити
перерахунок, нарахувати та виплатити
позивачу щорічну допомогу на
оздоровлення, у розмірі 5-ти
мінімальних заробітних плат, в порядку
та на умовах, визначених положеннями
ст.48 Закону України від 28.02.1991 року
за період починаючи з 1996 року по 2013
рік включно, що дорівнює 85 розмірам
мінімальних заробітних плат;

-визнати протиправною бездіяльність та
зобов»язати відповідача Управління
праці та соціального захисту населення
Деснянської районної у м.Києві
державної адміністрації здійснити
перерахунок, нарахувати та виплатити
позивачу одноразову компенсацію, як
інваліду 3 групи з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
який став інвалідом внаслідок
Чорнобильської катастрофи в розмірі 30
мінімальних заробітних плат.

-зобов»язати відповідача Управління
праці та соціального захисту населення
Деснянської районної у м.Києві
державної адміністрації в подальшому
нараховувати та виплачувати позивачу
щорічну допомогу на оздоровлення у
розмірі 5 мінімальних заробітних плат,
в порядку та на умовах, визначених
положенням ст.48 Закону України від
28.002.1991 року.

Представник відповідача надав до
суду письмові заперечення, в яких
зазначав , що проти позову заперечує,
вважає , що нарахування позивачу
сум щорічної допомоги на
оздоровлення проводилось в межах
визначених ст.48 Закону України від
28.02.1991 року № 796-ХІІ «Про статус і
соціальний захист громадян , які
постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» . Вважає
, що позивачем пропущені строки
звернення з позовом до суду без
поважних причин як до 2013 р. так і
за 2013 р. , оскільки виплата щорічної
допомоги на оздоровлення у розмірі 90
грн. проведена позивачу Управлінням
25.09.2013 р.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС
України скорочене провадження
застосовується у адміністративних
справах про оскарження фізичними
особами рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
обчислення, призначення, перерахунку,
здійснення, надання, одержання
пенсійних виплат.

Згідно із п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя
розглядає справу в порядку скороченого
провадження одноособово, без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі. За результатами розгляду
справи у скороченому провадженні
суддя, оцінивши повідомлені позивачем,
відповідачем обставини, за наявності
достатніх підстав приймає законне та
обґрунтоване судове рішення.

Вивчивши письмові матеріали
справи, оцінивши зібрані по справі
докази, суд приходить до наступного .

Судом встановлено, що позивач є
особою постраждалою внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
3-ї групи інвалідності та перебуває на
обліку в Управлінні праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації.

У відповідності до ч. 4 ст. 48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в редакції від 06.06.1996 року учасникам
ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС 1 категорії 3 групи
інвалідності виплачується щорічна
допомога на оздоровлення в розмірі 5-ти
мінімальних заробітних плат.

Позивачу нарахування та виплата
одноразової допомоги на оздоровлення
Управлінням праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Києві державної
адміністрації була проведена 25.09.2013
р. у відповідності до Постанови
Кабінету Міністрів України за № 562 від
12 липня 2005 року - в розмірі 90 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 99
КАС України адміністративний
позов може бути подано в межах
строку звернення до
адміністративного суду ,
встановленого цим Кодексом або
іншими законами . Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав , свобод та інтересів особи
встановлюється 6-ти місячний
строк , який , якщо не
встановлено інше , обчислюється
з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про
порушення своїх прав , свобод чи
інтересів .

Згідно вимог ст. 100 КАС
України , адміністративний позов
поданий після закінчення
строків установлених законом ,
залишається без розгляду , якщо
суд за заявою особи , яка
його подала , не знайде підстав
для поновлення

строку , про що постановлюється
ухвала .

Вищезазначений позов
подано до суду 15.04.2014 р.

Посилання позивача на
норми Віденської конвенції про
цивільну відповідальність за ядерну
шкоду 1963 року необґрунтоване ,
оскільки згідно ст. 6 ч.1 п.а) пп .і)
зазначеної Конвенції право
на відшкодування ядерної шкоди
втрачає силу ,якщо позов не
було пред"явлено відносно
смерті та тілесного пошкодження
протягом 30-ти років з дня
ядерного інциденту .

Частиною першою
ст. 76 Закону України " Про
використання ядерної енергії та
радіаційну безпеку" визначено ,
що право на подання позову про
відшкодування ядерної шкоди,
заподіяної життю і здоров'ю особи не
обмежується строком давності.

Зважаючи на те , що
позовні вимоги заявлені
позивачем стосуються оскарження
дій відповідача , як суб"єкта
владних повноважень , який
здійснює нарахування та виплату
щорічної допомоги на
оздоровлення , до спірних
правовідносин мають застосовуватися
строки звернення до суду
визначені ст. 99 КАС України
та наслідки подачі позову
після спливу вказаних
строків .

Оскільки позивачем не
надавалось клопотання про поновлення
строків звернення до
адміністративного суду , суд
приходить до висновку , що заявлені
ним позовні вимоги в частині
визнання неправомірними дій
відповідачів та зобов»язання
здійснити перерахунок, нарахування та
виплатити йому щорічну допомогу на
оздоровлення у розмірі 5-ти ( п»ять )
мінімальних заробітних плат, в порядку
та на умовах, визначених положеннями
ст. 48 Закону України від 28.02.1991 року №
796-ХІІ, за період починаючи з 1996 року по
15.10. 2013 рік включно, що дорівнює 51 (
п»ятдесят один) розміру мінімальних
заробітних плат - підлягають
залишенню без розгляду .

Що стосується позовних
вимог в частині визнання
протиправною бездіяльності та
зобов»язання відповідача Управління
праці та соціального захисту населення
Деснянської районної у м.Києві
державної адміністрації здійснити
перерахунок, нарахувати та виплатити
позивачу одноразову компенсацію, як
інваліду 3 групи з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
який став інвалідом внаслідок
Чорнобильської катастрофи в розмірі 30
мінімальних заробітних плат, то як
вбачається з письмових заперечень
представника відповідача ,
відповідно до ст. 48 Закону України
від 28.02.1991 року № 796-ХІІ виплата в
розмірі 30-ти мінімальних заробітних
плат одноразової компенсації за
шкоду заподіяну здоров»ю
проводиться на момент встановлення
групи інвалідності учасникам
ліквідації , які стали інвалідами 3
групи внаслідок Чорнобильської
катастрофи .

Оскільки позивач на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м.Києві державної
адміністрації перебуває з 01.08. 2000 р. ,
а первинно 3 група інвалідності
встановлена у 1999 р. , тому суд не
вбачає підстав для задоволення
позовних вимог в цій частині позову
.

Щодо позовної вимоги про
зобов'язання відповідача в подальшому
нараховувати та виплачувати позивачу
щорічну допомогу на оздоровлення у
розмірі 5 мінімальних заробітних плат,
в порядку та на умовах, визначених
положенням ст. 48 ЗУ «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», вказана вимога не
підлягає задоволенню, оскільки є
вимогою на майбутнє.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 3, 6-9, 69-71, 99,
100, 158-163, 167,183-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині визнання неправомірними дій
Управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Києві державної
адміністрації щодо відмови
здійснити перерахунок, нарахування та
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі 5-ти
мінімальних заробітних плат, в порядку
та на умовах, визначених положеннями
ст. 48 Закону України від 28.02.1991 року №
796-ХІІ, за період починаючи з 1996 року по
15.10. 2013 рік включно , що дорівнює 85
-ти розміру мінімальних заробітних
плат - залишити без розгляду .

Позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині зобов'язання Управління
праці та соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації в
подальшому нараховувати та
виплачувати ОСОБА_1 щорічну
допомогу на оздоровлення у розмірі
5-ти мінімальних заробітних плат, в
порядку та на умовах, визначених
положеннями ст. 48 Закону України від
28.02.1991 року № 796-ХІІ - залишити без
задоволення .

Позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині визнання протиправною
бездіяльності та зобов»язання
відповідача Управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м.Києві
державної адміністрації здійснити
перерахунок, нарахувати та виплатити
ОСОБА_1 одноразову компенсацію, як
інваліду 3 групи з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
який став інвалідом внаслідок
Чорнобильської катастрофи в розмірі 30
-ти мінімальних заробітних плат -
залишити без задоволення .

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня отримання її
копії .

Суддя :