Справа № 810/3394/14
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/3394/14

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2014 року 810/3394/14

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Балаклицького А.І., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу

за позовом

Тетіївської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області

до

Спільного підприємства "Завод будівельних матеріалів"

про

надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі,

в с т а н о в и в:

Тетіївська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Київській області звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Спільного підприємства "Завод будівельних матеріалів" про надання дозволу на погашення податкового боргу в розмірі 328184,49 грн. за рахунок майна цього платника податків, що перебуває у податковій заставі відповідно до Акту опису майна від 17.03.2014 №03.

В обґрунтування позовних вимог податковий орган зазначив, що відповідач має податковий борг і не сплачує його добровільно, тому позивач на підставі пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України просить суд надати дозвіл на погашення цього боргу за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.

Ухвалою суду від 05.06.2014 відкрито провадження у справі №810/3394/14, розгляд якої відповідно до статті 183-2 КАС України здійснюється у порядку скороченого провадження.

Одночасно вказаною ухвалою суду відповідачу запропоновано у десятиденний строк з дня одержання копії ухвали подати через відділ документообігу суду заперечення на позов або заяву про визнання позову.

Позивач та відповідач належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку скороченого провадження, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (рекомендованого).

Разом з тим, відповідач не скористався наданим частиною третьою статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України правом щодо подачі заперечень на адміністративний позов, а тому суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши наявні докази і матеріали, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Спільне підприємство "Завод будівельних матеріалів" є юридичною особою. Відповідач перебуває на обліку як платник податків в органах державної податкової служби з 08.04.1994 за №102, що підтверджується довідкою податкового органу від 19.01.2012 №17.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що за відповідачем рахується податкова заборгованість у розмірі 377351,63 грн., а саме:

- з екологічного податку - 122812,23 грн.;

- з орендної плати за землю - 1135,68 грн.;

Податковий борг відповідача виник на підставі поданих до ДПІ декларацій та розрахунків, в яких самостійно визначено суму грошових зобов'язань та за визначеними контролюючим органом грошовими зобов'язаннями (податкові повідомлення-рішення), а також з нарахованої пені за несвоєчасну сплату.

20.12.2013 відповідачу була виставлена податкова вимога № 1190-10.

З матеріалів справи вбачається, що 17.03.2014 начальником Сквирського відділення Тетіївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області прийнято рішення №03 про опис майна відповідача у податкову заставу.

17.03.2014 податковим керуючим на підставі вказаного рішення складено Акт №03 опису майна відповідача.

19.03.2014 право податкової застави зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за №43747419).

З метою вжиття заходів щодо погашення заборгованості позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою про стягнення з СП "Завод будівельних матеріалів" на користь держави податкової заборгованості в розмірі 125584,22 грн., з якої:

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 01.04.2014 по справі №810/1797/14 позов ДПІ до СП "Завод будівельних матеріалів" задоволено у повному обсязі, стягнуто податковий борг у розмірі 125584,22 грн. Станом на день звернення до суду, постанова у справі № 810/1797/14 набрала законної сили.

Позивач також зазначив, що станом на день звернення до суду податкова заборгованість відповідача перед бюджетом збільшилась на 251767,41 грн. по податку на додану вартість, по екологічному податку, по податку на прибуток приватних підприємств та з орендної плати за землю, яка виникла на підставі самостійно нарахованих відповідачем грошових зобов’язань та за визначеними контролюючим органом грошовими зобов'язаннями (податкові повідомлення-рішення).

У зв’язку з викладеним, податковий орган звернувся до суду з адміністративним позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі на суму податкового боргу в розмірі 377351,63 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковим кодексом України визначені функції та компетенція контролюючих органів, повноваження і обов’язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно зі статтею 191 Податкового кодексу України органи державної податкової служби виконують такі функції, зокрема: здійснюють контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом (підпункт 191.1.1); здійснюють контроль за погашенням податкового боргу з податків та зборів платників податків, у тому числі тих, майно яких перебуває у податковій заставі (підпункт 191.1.15).

Відповідно, з метою здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, а також погашенням податкового боргу пунктом 20.1 статті 20 Податкового кодексу України податковим органам надано певні права, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.34).

В силу положень статті 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами, забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Підпунктом 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що погашення податкового боргу - це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Порядок погашення податкового боргу і відповідні дії податкового органу визначаються главою 9 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що з метою погашення податкового боргу орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (пункт 88.1 статті 88 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова застава - це спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Згідно пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно з пунктом 89.2 статті 89 Податкового кодексу України, право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

В свою чергу, відповідно до пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Як зазначалося вище, податковим органом здійснено опис майна відповідача, яке оформлено Актом від 17.03.2014 №03.

Статтею 95 Податкового кодексу України передбачено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Орган державної податкової служби також звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Таким чином, Податковим кодексом України встановлено черговість вжиття податковим органом заходів щодо погашення податкового боргу: спочатку приймаються заходи для стягнення коштів з платника податків, та лише у разі їх недостатності, погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.

Згідно з пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем були вручені відповідачу податкова вимога від 20.12.2013 №1190-10 та рішення про опис майна у податкову заставу від 17.03.2014 №03. Акт опису майна від 17.03.2014 підписаний уповноваженою особою відповідача.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Крім того, суд зазначає, що умовою надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі, є наявність судового рішення про стягнення суми податкового боргу з платника податків, адже наявність рішення про стягнення заборгованості є підставою для звернення стягнення на майно платника податків, у тому числі й те, що перебуває у податковій заставі.

Податковий орган звертався до суду з позовом про стягнення податкового боргу з відповідача, що підтверджується постановою Київського окружного адміністративного суду від 01.04.2014 у справі № 810/1797/14, адміністративний позов в частині позовних вимог щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу в розмірі 125584,22 грн. за рахунок майна СП "Завод будівельних матеріалів", що перебуває у податковій заставі.

Судом встановлено, що позивачем направлялися інкасові доручення на виконання постанови Київського окружного адміністративного суду у справі № 810/1797/14 від 01.04.2014 про стягнення відповідача податкового боргу в загальному розмірі 125584,22 грн. Однак, вказані інкасові доручення повернуті без виконання у зв’язку з відсутністю на рахунках відповідача грошових коштів.

Щодо решти позовних вимог, а саме у сумі заявленої податкової заборгованості в розмірі 251767,41 грн. позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Позивачем не надано доказів здійснення податковим органом заходів за платника податків і на користь держави щодо погашення податкового боргу відповідача в розмірі 251767,41 грн. шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності станом на час звернення до суду з даним позовом та винесення рішення по даній справі, для погашення податкового боргу, що є обов'язковими підставами для звернення до суду для надання дозволу на погашення податкового богу за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі.

Враховуючи те, що позивач не дотримався всіх передумов по процедурі погашення податкового боргу в примусовому порядку, у Тетіївській ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області не було законних підстав звертатися до суду з вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу СП "Завод будівельних матеріалів" за рахунок майна цього платника податків, яке перебуває у податковій заставі на суму 251767,41 грн.

Таким чином, враховуючи викладене та встановлені судом обставини, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно зі статтею 71 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім розгляду справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкту владних повноважень.

Суд вважає, що позивач не навів жодних обґрунтованих доказів, які б були підставами для задоволення позовних вимог в частині надання дозволу на погашення податкового боргу СП "Завод будівельних матеріалів" за рахунок майна цього платника податків, яке перебуває у податковій заставі на суму 251767,41 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 11, 14, 69-71, 86, 158-163, 167, 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов Тетіївської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області - задовольнити частково.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя Балаклицький А. І.