Справа № 9101/152736/2012
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2013-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2013 рокусправа № 2а/0470/9671/12
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Ясенової Т.І.

суддів: Головко
О.В. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 31 серпня 2012
року у справі №2а/0470/9671/12 за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м.Павлоград та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області, третя
особа: Головне управління Державної
казначейської служби України у
Дніпропетровській області про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання повернути безпідставно
сплачений збір, -

ВСТАНОВИВ:

25.07.2012р. ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
м. Павлограді та Павлоградському
районі Дніпропетровської області щодо
відмови в поверненні безпідставно
сплаченого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування
вартості сплаченого 26 січня 2012 року при
реєстрації та постановці на облік
автомобіля «Kia Rio» в сумі 3% його
вартості,

- зобов'язати повернути з рахунку
Державного бюджету № 0035, за кодом
платежу - 24140300 «Збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»,
відкритого Управлінням Пенсійного
фонду України в м. Павлоград та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області в Головному
управлінні Державного казначейства
України у Дніпропетровській області на
користь ОСОБА_1 безпідставно сплачений
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 3% вартості
автомобіля «Kia Rio», сплаченого 26 січня
2012 року при реєстрації та постановці на
облік.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 31
серпня 2012 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову суду скасувати та прийняти
нову, якою задовольнити позов у повному
обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована
посиланням на статтю 1 Закону України
від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин,
відповідно до якої такий збір
сплачується при відчуженні автомобіля,
а не при його купівлі.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено, що у січні 2012 року
ОСОБА_1 придбав у публічного
акціонерного товариства
«Дніпропетровськ Авто» автомобіль Kia
Rio, при реєстрації якого у ВРЕВ УДАІ
УМВС України в м.Павлограді
Дніпропетровської області він сплатив
до ПФУ збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування у розмірі 3 %
вартості автомобіля, що склало 3060 грн.

Вказані обставини визнані сторонами та
відповідно до ч.3 ст.72 КАС України, не
потребують доказування.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач, відповідно до п. 7 ст. 1 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» є
платником збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування при
відчуженні легкових автомобілів.
Положення п. 7 ст. 1 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» конкретизовані п. 12
Порядку сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
окремих видів господарських операцій,
з якого вбачається, що збір на
обов'язкове пенсійне страхування в
розмірі 3% від вартості автомобіля
сплачується фізичними особами при
купівлі автомобіля, а тому дії
правління Пенсійного фонду України в м.
Павлоград та Павлоградському районі
Дніпропетровської області щодо
стягнення збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування та
зарахування сплаченої суми до
державного бюджету відповідають
вимогам ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з наступних підстав.

Пунктом 7 статті 1 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування», в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин
(січень 2012 року), визначено вичерпний
перелік осіб - платників збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування - юридичні та фізичні особи
при відчуженні легкових автомобілів,
крім легкових автомобілів, якими
забезпечуються інваліди, та тих
автомобілів, які переходять у
власність спадкоємцям за законом.

Натомість, відповідно до пункту 12
Порядку платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій з відчуження
легкових автомобілів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 3 листопада 1998 року № 1740 (далі -
Порядок) є підприємства, установи та
організації всіх форм власності, а
також фізичні особи, які набувають
право власності на такі автомобілі,
зокрема, шляхом їх купівлі, у тому числі
у виробників або торгівельних
організацій (крім випадків
забезпечення автомобілями інвалідів
згідно із законодавством).

Отже, на час виникнення спору положення
Порядку суперечили вимогам Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» у
частині регулювання правовідносин зі
сплати збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування з операцій з
відчуження легкових автомобілів.

Відповідно до частини четвертої статті
9 КАС у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

У роз'ясненні Пленуму Верховного Суду
України, яке міститься в постанові від 1
листопада 1996 року № 9 (пункт 5),
зазначено, що судам необхідно виходити
з того, що нормативно-правові акти
будь-якого державного чи іншого органу
(акти Президента України, постанови
Верховної Ради України, постанови і
розпорядження Кабінету Міністрів
України, нормативно-правові акти
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим чи рішення Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, акти
органів місцевого самоврядування,
накази та інструкції міністерств і
відомств, накази керівників
підприємств, установ та організацій
тощо) підлягають оцінці на
відповідність як Конституції, так і
закону. Якщо при розгляді справи буде
встановлено, що нормативно-правовий
акт, який підлягав застосуванню, не
відповідає чи суперечить законові, суд
зобов'язаний застосувати закон, який
регулює ці правовідносини.

Враховуючи наведене та виходячи із
загальних засад пріоритетності
законів над підзаконними актами, при
вирішенні цього спору пріоритетними є
норми Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування», яким покладено обов'язок
зі сплати 3% збору на осіб, які
відчужують авто, а не придбавають.

Аналогічна правова позиція висловлена
Верховним Судом України (постанова від
26.02.2013р.), рішення якого, відповідно до
ст.244-2 КАС України, є обов'язковими для
виконання усіма судами України.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку, про
відсутність порушення прав позивача з
боку управління Пенсійного фонду
України в м.Павлоград та
Павлоградському районі
Дніпропетровської області.

Разом з тим, вимоги про визнання
протиправною відмову відповідача у
поверненні зайво сплачених коштів
задоволенню не підлягають, оскільки
такі обставини не підтверджені
належними та допустимими доказами. В
матеріалах справи наявний лише лист
ОСОБА_1 до відповідача, який не містить
відміток щодо його отримання
Управлінням. Не містять матеріали
справи і відповіді Управління на
вказаний лист.

Згідно з п. 5 Порядку повернення коштів,
помилково або надмірно зарахованих до
державного та місцевих бюджетів, який
затверджений наказом Державного
казначейства України 10.12.2002 № 226,
повернення помилково або надмірно
зарахованих до бюджету податків,
зборів (обов'язкових платежів) та інших
доходів бюджетів здійснюється за
заявою платника та поданням органів,
які повинні забезпечувати надходження
платежів до бюджету та за якими згідно
із законом закріплено контроль за
справлянням (стягненням) платежів до
бюджету.

Із урахуванням вищезазначеного,
колегія суддів вважає за необхідне
задовольнити позовні вимоги в частині
та ухвалити рішення про стягнення з
державного бюджету, за поданням
управління Пенсійного фонду України в
м.Павлограді та Павлоградському районі
через Головне управління Державного
казначейства України у
Дніпропетровській області шляхом
списання коштів з відповідного
розрахункового рахунку в ГУДКУ у
Дніпропетровській області в сумі
3060грн. на користь ОСОБА_1 як зайво
сплачений збір.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, та в
силу ст.202 КАС України, є підставою для
скасування судового рішення та
ухвалення нового.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207
КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 31
серпня 2012 року у справі №2а/0470/9671/12 -
скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету за
поданням управління Пенсійного фонду
України в м.Павлограді та
Павлоградському районі через Головне
управління Державного казначейства
України у Дніпропетровській області
шляхом списання коштів з відповідного
розрахункового рахунку в ГУДКУ у
Дніпропетровській області в сумі 3060
(три тисячі шістдесят) гривень
сплаченого збору на обов'язкове
пенсійне страхування при придбанні
легкового автомобіля марки Kia Rio,
реєстраційний номер НОМЕР_1 на користь
ОСОБА_1.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду апеляційної
інстанції набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров