Справа № 569/8452/14-а
Суддя: Куцоконь Ю.П. Ю. П.
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/8452/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2014 року

Рiвненський мiський суд Рівненської
області в особі судді Куцоконя Ю.П.,

pозглянувши в порядку скороченого
провадження в мiстi Рiвне

спpаву за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в місті Рівне про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
місті Рівне, в якому просить суд
визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне
щодо відмови йому у перерахунку та
виплаті пенсії з урахуванням одержаних
сум виплаченої матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань, суми виплат, пов'язаних із
індексацією заробітної плати
працівників, грошової винагороди за
сумлінну працю, на які нараховані
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до довідки від 25 квітня 2014
року № 08-902, починаючи з 01 березня 2014
року. Також просить суд зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
місті Рівне здійснити перерахунок та
виплату йому пенсії державного
службовця з урахуванням фактично
отриманих матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
сум виплат, пов'язаних із індексацією
заробітної плати та грошової
винагороди за сумлінну працю
відповідно до довідки від 25 квітня 2014
року № 08-902 в розмірі 90 відсотків суми
заробітної плати, починаючи з 01 березня
2014 року.

Управління Пенсійного фонду України в
місті Рівне подало суду письмові
заперечення на позов, в яких позов не
визнало і просить суд в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у
повному обсязі.

Оцінивши повідомлені позивачем та
відповідачем обставини, вважаю, що
наявні достатні підстави для прийняття
рішення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
має загальний стаж роботи (страховий
стаж) 42 роки 6 місяців 2 дні, з яких 28
років 5 місяців 7 днів - роботи на
посадах державного службовця. 15
листопада 2010 року позивачу була
призначена пенсія за віком відповідно
до Закону України «Про державну
службу» з розрахунку 90% від сум
заробітної плати, враховуючи стаж
державного службовця 28 років 5 місяців 7
днів.

26 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
місті Рівне з заявою про перерахунок та
виплату йому пенсії з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати та грошової
винагороди за сумлінну працю
відповідно до довідки від 25 квітня 2014
року № 08-902, виданої виконавчим
комітетом Рівненської міської ради.

Управлінням Пенсійного фонду України в
місті Рівне у перерахунку пенсії
ОСОБА_1 було відмовлено.

При цьому, як слідує з наданої позивачу
відповіді від 15 травня 2014 року № 185/13,
управління Пенсійного фонду України в
місті Рівне вважає, що матеріальна
допомога на оздоровлення та
матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань, а також
індексація заробітної плати не є
складовими частинами заробітної плати,
оскільки не зазначені в переліку
складових заробітної плати,
передбаченому частиною другою статті 33
Закону України «Про державну службу», а
тому не можуть бути включені до
заробітку, який враховується при
обчисленні пенсій позивачу як
державному службовцю. Крім того,
управління Пенсійного фонду України в
місті Рівне вважає недоцільним
проводити перерахунок пенсії позивачу
з 01 березня 2014 року, оскільки у зв'язку
зі змінами, внесеними до Закону України
«Про державну службу» з 01 жовтня 2011
року, розмір його пенсії зменшується.

Такі дії відповідача суд визнає
протиправними.

Відповідно до вимог статті 37 Закону
України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ
«Про державну службу» (далі - Закон №
3723-ХІІ) в редакції, чинній на час
призначення пенсії позивачу (15
листопада 2010 року), на одержання пенсії
державних службовців мають право
особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування. За кожний повний
рік роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшується на один
відсоток заробітку, але не більше 90
відсотків заробітної плати.

Відповідно до статті 33 Закону № 3723-ХІІ
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Умови оплати праці
державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР
«Про оплату праці» (далі - Закон №
108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення, допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
індексація заробітної плати та грошова
винагорода за сумлінну працю входить
до системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про
пенсійне забезпечення» (далі - Закон №
1788-XII) врегульовано види оплати праці,
що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
Закону № 1788-XII до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, висновки управління
Пенсійного фонду в місті Рівне про те,
що матеріальна допомога та інші
виплати, на які нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, однак які не включаються
до складу заробітної плати державного
службовця, не враховуються при
обчисленні розміру його пенсії, є
наслідком порушення правил
застосування норм права: відповідачем
перевагу було надано положенням
законів № 3723-XII та № 108/95-ВР, які щодо
спірних відносин є загальними. У той же
час перевагу мають спеціальні норми, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, за наведених
обставин - стаття 41 Закону № 1058-IV та
стаття 66 Закону № 1788.

Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновку, що вимоги позивача в частині
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в місті Рівне зробити
перерахунок та виплачувати їй пенсію з
урахуванням фактично отриманих
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, сум виплат,
пов'язаних із індексацією заробітної
плати та грошової винагороди за
сумлінну працю відповідно до Закону
України «Про державну службу» є
обґрунтованими та доведеними, а тому
підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд вважає, що перерахунок
та виплата позивачу пенсії у вказаному
розмірі мають бути проведені з дня його
звернення до відповідача, тобто з 26
квітня 2014 року, а не з моменту
припинення ним роботи (з 01 березня 2014
року).

Враховуючи положення чинного
пенсійного законодавства, а саме,
статей 83,84,87 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», статей 43,44,45,46
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», призначення чи
перерахунок пенсії проводиться
виключно на підставі звернення (заяви)
особи до відповідного територіального
органу Пенсійного фонду або до
уповноваженого ним органу чи
уповноваженій особі. Пенсія
призначається чи перераховується з дня
звернення, крім окремих випадків,
передбачених згаданими Законами.

Так, з більш раннього строку, але у
визначених часових межах з дня
звернення, призначаються пенсії за
віком, по інвалідності та у разі втрати
годувальника. Перерахунок призначеної
пенсії у випадках, передбачених
статтею 35, статтею 47 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» та
частиною першою статті 35, частиною
другою статті 38, частиною третьою
статті 42, частиною п'ятою статті 48
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», провадиться із строків,
зазначених у цих статтях.

Судом встановлено, що жоден із
зазначених випадків не поширюється на
правовідносини сторін, а тому відсутні
і підстави для проведення перерахунку
пенсії позивача за період до його
звернення до відповідача (до 26 квітня
2014 року), в тому числі і з 01 березня 2014
року.

Відповідно до статті 45 Закону № 1058-IV
перерахунок призначеної пенсії, крім
випадків, передбачених частиною першою
статті 35, частиною другою статті 38,
частиною третьою статті 42 і частиною
п'ятою статті 48 цього Закону,
провадиться в такі строки: у разі
виникнення права на підвищення пенсії -
з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до
15 числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма
необхідними документами подано ним
після 15 числа; у разі настання обставин,
які тягнуть за собою зменшення пенсії, -
з першого числа місяця, в якому настали
ці обставини, якщо вони мали місце до 15
числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо вони мали місце
після 15 числа.

Враховуючи вимоги статті 45 Закону №
1058-IV та приймаючи до уваги те, що із
заявою про перерахунок пенсії позивач
звернувся 26 квітня 2014 року, перерахунок
його пенсії має бути проведений з 01
травня 2014 року.

При вирішенні спору суд визнає
недоречними посилання відповідача на
недоцільність проведення перерахунку
пенсії позивача у зв'язку зі змінами,
внесеними до Закону № 3723-ХІІ з 01 жовтня
2011 року, оскільки, як вважає відповідач,
при такому перерахунку розмір пенсії
позивача зменшиться.

За загальновизнаним принципом права
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі. Цей
принцип закріплений у частині першій
статті 58 Конституції України, за якою
дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона починається
з моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

У Рішенні № 3-рп/2001 від 5 квітня 2001 року
Конституційний Суд України зазначив,
що Конституція України закріпила
принцип незворотності дії в часі
законів та інших нормативно-правових
актів (частина перша статті 58). Це
означає, що дія закону та іншого
нормативно-правового акта не може
поширюватися на правовідносини, які
виникли і закінчилися до набрання
чинності цим законом або іншим
нормативно-правовим актом.

Зважаючи на викладене, суд зазначає
наступне.

Як встановлено, пенсія ОСОБА_1
призначена за нормами Закону України
«Про державну службу» в редакції до 01
жовтня 2011 року, відповідно до якої
пенсія державним службовцям
призначалась в розмірі 80% від суми їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. За
кожний повний рік роботи понад 10 років
на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

На підставі даного Закону, пенсія
ОСОБА_1 була нарахована з розрахунку 90%
заробітку, виходячи з його стажу на
посаді державного службовця.

За чинним законодавством, перерахунок
пенсії - це процедура повторної оцінки
розміру вже призначеної пенсії у
зв'язку зі зміною обставин, наданням
нових документів, прийняттям нових
законодавчих актів, зміни соціальних
стандартів тощо.

Розмір пенсії може переглядатися, як в
індивідуальному, так і в масовому
порядку. Масовий перерахунок
проводиться у зв'язку з прийняттям
нових законодавчих актів, на підставі
документів про вік, страховий стаж,
заробітну плату (дохід) та інших
документів, що містяться в пенсійній
справі на час проведення перерахунку.

Підставою для індивідуального
перерахунку може бути додатково надані
документи, які дають право на подальший
перегляд розміру виплачуваної пенсії.
Порядок подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій затверджено
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року № 22-1 та
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України за № 1566/11846 від 27 грудня 2005 року.

Відтак, оскільки перерахунок пенсії
ОСОБА_1 пов'язаний з переглядом розміру
вже призначеної йому пенсії
правовідносини, що виникли у зв'язку з
цим, регулюються законодавством,
чинним на момент призначення пенсії.

Норми права, чинні безпосередньо на
дату перерахунку у даному випадку на
правовідносини сторін не поширюються,
а тому суд дійшов висновку про те, що
управління Пенсійного фонду України у
місті Рівне при перерахунку пенсії
ОСОБА_1 з 01 травня 2014 року, не може
протиправно обмежувати її розмір 80% сум
заробітної плати (Закон № 3723-ХІІ в
редакції з 01 жовтня 2011 року) чи 70% сум
заробітної плати (Закон № 3723-ХІІ в
редакції з 01 квітня 2014 року), а повинно
обчислити її, виходячи з розміру 90%
заробітної плати.

Суд вважає, що при перерахунку пенсії
державним службовцям має
застосовуватися норма, що визначає
розмір пенсії у відсотках, яка діяла на
момент призначення пенсії, оскільки
внесені Законами № 3668-VІ (з 01 жовтня 2011
року) та № 1166-VII (з 01 квітня 2014 року)
зміни до частини першої статті 37 Закону
№ 3723-ХІІ щодо розміру пенсії у
відсотках стосуються порядку
призначення пенсії державним
службовцям у разі реалізації ними
права на пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом та механізмом
їх проведення. Нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії державним службовцям є стаття
37-1 Закону № 3723-ХІІ та частина четверта
статті 42 Закону № 1058-IV, положення яких
щодо перерахунку пенсії у зв'язку із
прийняттям Законів № 3668-VІ та № 1166-VII не
зазнали змін.

Крім того, вирішуючи питання про
застосування Закону № 3723-ХІІ у часі,
суд виходить із того, що згідно зі
статтею 22 Конституції України
закріплені нею права і свободи не є
вичерпними, гарантуються і не можуть
бути скасовані. При прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законодавчих актів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доводи управління Пенсійного фонду
України у місті Рівне, наведені у
запереченнях на адміністративний
позов, спростовуються встановленими
судом обставинами, наявними в
матеріалах справи доказами та
наведеними судом у даній постанові
нормами права.

Згідно вимог частини другої статті 161
КАС України, при прийнятті постанови
суд враховує висновки, викладені у
постановах Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року № 21-430а11 та від 10 грудня
2013 року № 21-420а13.

Керуючись ст.ст.11,17,18,71,160,161,162,183-2,186 КАС
України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне
щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та
виплаті пенсії з урахуванням одержаних
сум виплаченої матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань, суми виплат, пов'язаних із
індексацією заробітної плати
працівників, грошової винагороди за
сумлінну працю, на які нараховані
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до довідки від 25 квітня 2014
року № 08-902, починаючи з 01 травня 2014
року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в місті Рівне здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії
державного службовця з урахуванням
фактично отриманих матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, сум виплат,
пов'язаних із індексацією заробітної
плати та грошової винагороди за
сумлінну працю відповідно до довідки
від 25 квітня 2014 року № 08-902 в розмірі 90
відсотків суми заробітної плати,
починаючи з 01 травня 2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку сторонами, а
також іншими особами у зв'язку з тим, що
суд вирішив питання про їхні права,
свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з
моменту отримання копії постанови до
Житомирського апеляцiйного
адміністративного суду через
Рiвненський мiський суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя:
Куцоконь Ю.П.