Справа № 2а-14193/09/9/0170
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/17181/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула в письмовому провадженні
касаційну скаргу Державної податкової
інспекції в Сімферопольському районі
АРК на постанову Окружного
адміністративного суду від 16.03.2010 та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 15.02.2011 по
справі №2а-14193/09/9/0170 за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції в
Сімферопольському районі АРК про
скасування податкового
повідомлення-рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного
адміністративного суду від 16.03.2010,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 15.02.2011,
позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції в
Сімферопольському районі АРК про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення від 30.10.2009
№/0.

Не погоджуючись із рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Державна податкова інспекція в
Сімферопольському районі АРК 24.03.2011
звернулась з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
який ухвалою від 19.04.2011 прийняв її до
свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просив
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду від 16.03.2010 та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 15.02.2011,
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування своїх вимог Державна
податкова інспекція в
Сімферопольському районі АРК
посилається на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, статей 1, 2 та 5 Указу Президента
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 03.07.1998 №727/98, статті
13 Декрету Кабінету Міністрів «Про
прибутковий податок з громадян»,
статей 86 та 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Державною податковою
інспекцією в Сімферопольському районі
АРК було проведено планову виїзну
перевірку фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2006 по
30.06.2009.

Перевіркою встановлено порушення
статті 13 Декрету Кабінету Міністрів
«Про прибутковий податок з громадян»,
статті 1 Указу Президента «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва», що призвело до
заниження податку з доходів фізичних
осіб на суму 260017,39грн.

Висновок податкового органу про
порушення позивачем вимог податкового
законодавства ґрунтується на тому, що
фізична особа-підприємець ОСОБА_1,
перебуваючи на спрощеній системі
оподаткування та будучи платником
єдиного податку, у 2008 році перевищив
граничний обсяг виручки на суму
чистого доходу, що складає 2311265,66грн.

За результатом перевірки Державною
податковою інспекцією в
Сімферопольському районі АРК складено
акт від 23.10.2009 №1768/17-01/НОМЕР_1 та
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 30.10.2009
№/0, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб у розмірі
260017,39грн.

Відповідно до статті 1 Указу Президента
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» спрощена система
оподаткування, обліку та звітності
запроваджується в тому числі для
фізичних осіб, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і у трудових
відносинах з якими, включаючи членів їх
сімей, протягом року перебуває не
більше 10 осіб та обсяг виручки яких від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за рік не перевищує 500000,00грн.
Виручкою від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг), вважається
сума фактично отримана суб'єктом
підприємницької діяльності на
розрахунковий рахунок та (або) в касу за
здійснення операцій з продажу
продукції (товарів, робіт, послуг).

При цьому єдиний податок сплачується
виключно з доходів, одержаних фізичною
особою суб'єктом підприємницької
діяльності з додержанням вимог цього
Указу, зокрема, якщо виручка платника
єдиного податку за рік не перевищує 500
тис. гривень.

Водночас порушення умов запровадження
спрощеної системи оподаткування,
визначених статтею 1 Указу Президента
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва», у тому числі
перевищення граничного обсягу виручки
за рік, є юридичним фактом, який
виключає можливість застосування до
суб'єкта малого підприємництва правил
оподаткування, передбачених для
платників єдиного податку.

Приписами статті 6 Указу Президента
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» визначено, що суб'єкт
малого підприємництва, який сплачує
єдиний податок, не є платником податку
на доходи фізичних осіб, оскільки
вказаний податок сплачується ним у
складі єдиного податку.

Згідно зі статтею 5 Указу Президента
України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємства» в разі
порушення вимог, установлених статтею 1
цього Указу, платник єдиного податку
повинен перейти на загальну систему
оподаткування, обліку та звітності
починаючи з наступного звітного
періоду (кварталу).

У той же час зазначений Указ не містить
положень, які б регулювали питання
оподаткування сум, що перевищують
граничний обсяг виручки, встановлений
законодавцем.

За таких обставин оподаткування
доходів, отриманих платником єдиного
податку з порушенням умов перебування
на спрощеній системі оподаткування,
повинно здійснюватися із
застосуванням правил загальної
системи оподаткування, врегульованих,
зокрема Законом України «Про податок з
доходів фізичних осіб» з урахуванням
загальних принципів оподаткування,
закріплених Конституцією України та
Законом України «Про систему
оподаткування».

Отже, з моменту порушенням умов
перебування на спрощеній системі
оподаткування до позивача повинні
застосовуватися положення статті 13
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про прибутковий податок із громадян»,
відповідно до якої оподаткуванню
підлягають доходи громадян, одержані
протягом календарного року від
здійснення підприємницької діяльності
без створення юридичної особи.
Оподатковуваним доходом вважається
сукупний чистий доход, тобто різниця
між валовим доходом (виручки у грошовій
та натуральній формі) і документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що визначення обсягу
виручки за 2008 рік здійснено податковою
інспекцією на підставі аналізу
(співставлення) обсягу задекларованої
позивачем виручки у звіті платника
єдиного податку та обсягів сум на які
позивачем було придбано товару. Так,
податкова інспекція виходила із того,
що позивачем було ввезено на митну
територію України товар, в тому числі
виробів із технічної пластмаси, на
загальну суму 2738312,09грн. та придбано
товар у вітчизняних постачальників на
загальну суму 644534,4грн., всього на суму
3382846,49грн., в тому числі за 4 квартал 2006
року - у сумі 144044,37грн., за 2007 рік у сумі
695369,32грн., за 2008 рік у сумі 2543432,78грн.

При цьому, податкова інспекція при
визначені обсягу отриманої виручки
позивачем за 2008 рік керувалася
відомостями протоколу свідка від 11.08.2009
та письмовими поясненнями позивача у
протоколі допиту свідка від 11.08.2009,
відповідно до яких позивач надав
пояснення що залишки
товарно-матеріальних цінностей станом
на 01.10.2008 у позивача відсутні,
заборгованість постачальникам
відсутня, з турецьким партнером
позивач розрахувався у повному обсязі.

Відповідно до статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Оскільки донарахування позивачу
податкових зобов'язань з податку з
доходів фізичних осіб пов'язано із
питанням обсягу отриманої позивачем
виручки за 2008 рік, то факт отримання
позивачем виручки у розмірі 2811265,66грн.
повинно бути доведено належними та
допустимими доказами, зокрема,
платіжними та розрахунковими
документами або будь-якими іншими
документами, які б свідчили про
здійснення покупцями із позивачем
розрахунків за придбаний товар.

Разом з тим, будь-які первинні
документи бухгалтерського та
податкового обліку стосовно того, що
позивачем за 2008 рік отримано виручку у
розмірі 2811265,66грн. відсутні і це питання
податковою інспекцією не
досліджувалося.

Натомість, судами встановлено, що
позивачем згідно договору
купівлі-продажу від 26.11.2009 №53/11/09 було
продано Товариству «Екологічне
підприємство «Вторма-ЮГ» лом пластмаси
в асортименті у кількості 245 тон. Факт
виконання умов договору
підтверджується матеріалами справи.

Реалізований позивачем товар в якості
лому пластмаси згідно з висновком
експертизи Регіонального підприємства
Торгово-промислової палати Криму від
25.11.2009 №Е-294 втратив товарний вигляд та
став непридатним для використання.

При цьому судами встановлено, що
перелік товарів, зазначений у висновку
експертизи від 25.11.2009 №Е-294, відповідає
переліку товарів, придбаних позивачем
для подальшої реалізації в 2006, 2007, 2008
роках, наведеного в акті перевірки від
23.10.2009 №1768/17-01/НОМЕР_1.

При цьому, згідно з книгою обліку
доходів і витрат фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 протягом 2008
року ним отримано виручку у розмірі
368084,06грн.

Таким чином, на підставі належних та
допустимих доказів, досліджених з
дотриманням норм процесуального права,
судами попередніх інстанцій було
встановлено відсутність порушення
позивачем вимог статті 1 Указу
Президента «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» .

Враховуючи викладене, зважаючи на не
встановлення факту перевищення
позивачем граничного обсягу виручки за
2008 рік, висновок судів попередніх
інстанцій що протиправності
визначення податковим органом
податкового зобов'язання є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судом
апеляційної інстанції при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції в Сімферопольському районі
АРК залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду від 16.03.2010 та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 15.02.2011 по
справі №2а-14193/09/9/0170 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку, на підставі та у
строки, передбачені статтями 235 - 238, 240
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв