Справа № 826/7874/14
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2014 року 09:25
№ 826/7874/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Скочок Т.О., суддів
Клочкової Н.В., Шрамко Ю.Т., при
секретарі Новик В.М., розглянувши у
порядку письмового провадження
адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 (позивач-1), ОСОБА_2
(позивач-2), ОСОБА_3 (позивач-3), ОСОБА_4
(відповідач-4) доДержавної виконавчої
служби Українипровизнання
протиправними та скасування постанов у
виконавчих провадженнях №33161542, №33161152,
№33550315, №33550484 від 14.05.2014 року, -
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулися ОСОБА_1 (надалі -
позивач-1), ОСОБА_2 (надалі - позивач-2),
ОСОБА_3 (надалі - позивач-3), ОСОБА_4
(надалі - позивач-4) з позовом до Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
(надалі - відповідач) про визнання
неправомірними та скасування постанов
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
про стягнення виконавчих зборів з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у
виконавчих провадженнях №33161542, №33161152,
№33550315, №33550484 від 14.05.2014 року.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11.06.2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі, закінчено
підготовче провадження та призначено
справу до судового розгляду у судовому
засіданні на 19.06.2014 року.
В обґрунтування позовних вимог
представник позивачів зазначає, що
відповідачем неправомірно винесені
зазначені вище постанови з порушеннями
Закону України «Про виконавче
У судове засідання 19.06.2014 року з'явився
представник позивачів, які позовні
вимоги підтримав у повному обсязі та
просив суд задовольнити їх з підстав,
викладених у позовній заяві.
У судовому засіданні неналежного
відповідача «Відділ примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України» замінено на належного -
«Державна виконавча служба України».
Відповідач у судове засідання не
з'явився, явку свого представника не
забезпечив, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду, що відповідно до
вимог ст. 35 Кодексу адміністративного
судочинства України (надалі - КАС
України) підтверджується розпискою про
отримання ухвали від 19.06.2014 року та
позовної заяви з додатками. Про причини
неявки у судове засідання відповідач
суду не повідомляв, заяв та клопотань
про відкладення судового засідання або
про розгляд справи за відсутності його
представника не подавав.
При цьому, від представника
відповідача через канцелярію суду
надійшли витребувані ухвалою суду від
11.06.2014 року матеріали виконавчих
На підставі вищевикладеного суд у
судовому засіданні 19.06.2014 року на
підставі ч. 6 ст. 128 КАС України,
враховуючи неприбуття належним чином
повідомленого відповідача та
відсутність потреби заслухати свідка
чи експерта, ухвалив про перехід до
розгляду справи у порядку письмового
Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представника позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд зазначає
Як вбачається з матеріалів справи,
постановами головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Вовченком О.В. за
результатами розгляду заяв
представника стягувача про примусове
виконання виконавчого листа №2-63/11,
виданого 06.06.2012 року Вишгородським
районним судом Київської області
винесено постанови про відкриття
виконавчого провадження №33161152 від
22.06.2012 року (боржник - ОСОБА_2) №33161542 від
22.06.2012 року (боржник - ОСОБА_1), №33550315 від
23.07.2012 року (боржник - ОСОБА_3) та №33550484
від 23.07.2012 року (боржник - ОСОБА_4).

У межах виконавчих проваджень №33161152,
№33161542, №33550315 та №33550484 старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Кедою М.В. винесено оскаржувані
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору від 14.05.2014 року, якими
з боржників у вказаних вище виконавчих
провадженнях постановлено стягнути
виконавчий збір у розмірі 7 036 235,94 грн.
(з кожного).

Вважаючи вказані вище постанови про
стягнення з боржників виконавчого
збору від 14.05.2014 року у виконавчих
провадженнях №33161152, №33161542, №33550315 та
№33550484 неправомірними, а, відтак,
такими, що підлягають скасуванню,
позивачі звернулися з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд
виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, яким
врегульовано умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку є Закон України
«Про виконавче провадження» від 21.04.1999
року № 606-XIV (надалі - Закон №606).

Відповідно до ст. 1 Закону №606,
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 ст. 6 Закону №606 визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Разом з тим, приписами ч. 1 ст. 11 Закону
№606 зазначено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії,
зокрема, у процесі здійснення
виконавчого провадження накладати
стягнення у вигляді штрафу на фізичних,
юридичних та посадових осіб у випадках,
передбачених законом (п. 13 ч. 2 ст. 11
Закону №606).

Як зазначено вище та вбачається з
матеріалів справи, позивачем
оскаржуються постанови про стягнення з
боржників виконавчого збору.

У силу положень ч. 1 ст. 28 Закону №606, у
разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

З аналізу викладеного вище вбачається,
що розмір виконавчого збору, який
підлягає стягненню з боржника,
визначається в залежності від
характеру рішення, яке підлягає
примусовому виконанню, а саме:
майнового чи немайнового характеру.

При цьому, при примусовому виконанні
рішення майнового характеру з боржника
стягується виконавчий збір у розмірі 10
відсотків суми, що підлягає стягненню,
або вартості майна боржника, що
підлягає передачі стягувачу за
виконавчим документом.

Відповідно до змісту оскаржуваних
постанов про стягнення з боржників
виконавчого збору у зазначених
виконавчих провадженнях, встановлений
розмір такого збору, виходячи з
майнового характеру рішення, яке
підлягає примусовому виконанню щодо
кожного з боржників окремо у розмірі 7
036 235,94 грн. (70 362 359,44 грн.*10%).

Згідно резолютивної частини рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 21.02.2011 року у
справі №2-63/11, викладеної у виконавчих
листах, на підставі яких відкрито
виконавчі провадження №33161152, №33161542,
№33550315 та №33550484, суд вирішив
встановити, що ОСОБА_2 має
заборгованість перед ПАТ «Банк Форум»
у сумі 8 860 084,29 доларів США, що за курсом
НБУ складає 70 362 359,44 грн. та звернути
стягнення на наступні предмети іпотеки
на земельні ділянки площею 8,0 га та
площею 4,0 га з цільовим призначенням
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, розташованих в с.
Демидів Вишгородського району
Київської області та які належить
ОСОБА_2 відповідно до Державного акту
про право власності на земельні
ділянки від 31 січня 2008 року, офісне
приміщення (Літ. А) загальною площею 135,1
кв.м., яке знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_1, земельну
ділянку площею 13,0 з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
розташованих в с. Демидів
Вишгородського району Київської
області та які належить ОСОБА_1
відповідно до Державного акту про
право власності на земельні ділянки
від 31 січня 2008 року, офісне приміщення
(Літ. А) загальною площею 89,4 кв.м., яке
знаходиться за адресою АДРЕСА_2, яке
належить ОСОБА_3, офісне приміщення
(Літ. А) загальною площею 85,5 кв.м., яке
знаходиться за адресою АДРЕСА_3, яке
належить ОСОБА_3, офісне приміщення
(Літ. А) загальною площею 133,9 кв.м., яке
знаходиться за адресою АДРЕСА_5, яке
належить ОСОБА_4, офісне приміщення
(Літ. А) загальною площею 278,3 кв.м., яке
знаходиться за адресою АДРЕСА_4, яке
належить ОСОБА_4.

З викладеного вище вбачається, що
вищевказаним судовим рішенням,
зокрема, звернено стягнення на об'єкти
нерухомого майна, які виступають
предметом іпотеки, і які належать
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, проте вказаним
рішення не встановлено вартості
вказаних об'єктів окремо, а лише
визначено загальну суму грошових
коштів, як заборгованість ОСОБА_2 перед
ПАТ «Банк Форум», а, отже, на думку
колегії суддів, у відповідача відсутні
підстави для визначення розміру
виконавчого збору, виходячи із
загальної суми, без виділення часток
кожного з боржників окремо, шляхом
визначення вартості майна боржників
(кожного окремо), що підлягає передачі
стягувачу за виконавчим документом.

При цьому, у матеріалах виконавчих
провадженнях відсутні докази, які б
свідчили про вчинення відповідачем дій
щодо визначення вартості майна
боржників (ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4), яке
підлягає передачі стягувачу за
виконавчим документом, що є базою для
визначення розміру виконавчого збору у
відповідності до положень ч. 1 ст. 28
Закону №606. Іншого відповідачем, як
суб'єктом владних повноважень, на час
судового розгляду справи не доведено.

Як було зазначено вище, рішенням
Вишгородського районного суду
Київської області від 21.02.2011 року у
справі №2-63/11 вирішено, що ОСОБА_2 має
заборгованість перед ПАТ «Банк Форум»
у сумі 8 860 084,29 доларів США, що за курсом
НБУ складає 70 362 359,44 грн., у зв'язку з чим
і встановлено звернути стягнення на
вказані предмети іпотеки, тобто
резолютивною частиною рішення на
ОСОБА_2 не покладено обов'язку
майнового характеру, а саме: ані
встановлено суми, що підлягає
стягненню з ОСОБА_2, ані визначено
вартості майна останнього, яке
підлягає передачі стягувачу за
виконавчим документом, а лише
встановлено наявність заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про безпідставність
застосування до позивачей 10% ставки для
визначення розміру виконавчого збору,
яке підлягає стягненню, оскільки з
резолютивної частини рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 21.02.2011 року у
справі №2-63/11 не вбачається покладення
на ОСОБА_2 обов'язку майнового
характеру та виокремлення вартості
майна кожного з боржників (ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4), яке підлягає передачі
стягувачу за виконавчим документом, з
огляду на що оскаржувані постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
у виконавчих провадженнях №33161152,
№33161542, №33550315, №33550484 від 14.05.2014 року є
протиправними та такими, що підлягають
скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії
відповідача, виходить з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до
яких, зокрема, відносяться вчинення дій
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, а, відтак, такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, ч. 6 ст. 128, ст.ст.
158-163, 167, 181, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити у повному
обсязі.

2. Визнати протиправними та
скасувати постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору у
виконавчих провадженнях №33161152, №33161542,
№33550315, №33550484 від 14.05.2014 року.

Постанова набирає законної сили в
строк і порядку, передбачені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Т.О. Скочок

Судді
Н.В. Клочкова

Ю.Т.
Шрамко