Справа № 805/5049/14
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Зеленов А.С.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року справа № 805/5049/14

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Сіваченка І.В.

суддів Шишова О.О., Сухарька М.Г.

секретар судового засідання
Запорожцева Г.В.

за участі позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача Руденко Л.О.
представника третьої особи Денисенко
К.І.розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Пролетарському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 23
травня 2014 року у справі № 805/5049/14 за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Пролетарському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області, третя
особа - Управління Пенсійного фонду
України в Пролетарському районі м.
Донецька про визнання протиправною та
скасування вимоги від 21.01.2014 №Ф-19089-17,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець (далі - ФОП)
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Пролетарському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області (далі - Інспекція),
третя особа без самостійних вимог на
предмет позову на стороні відповідача -
Управління Пенсійного фонду України в
Пролетарському районі м. Донецька (далі
- Управління) про визнання протиправною
та скасування вимоги від 21.01.2014 №Ф-19089-17.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 07.04.2014 ним отримано копію
позову прокурора Пролетарського
району м. Донецька в інтересах держави
в особі Інспекції до ФОП ОСОБА_2, з якого
йому стало відомо про вимогу від 21.01.2014
№ Ф-19089-17 про сплату суми з недоїмки зі
сплати єдиного внеску у розмірі 12 504,81
грн.

Вважає цю вимогу відповідача
незаконною та такою, що суперечить
чинному законодавству, з огляду на те,
що він є пенсіонером за віком і як
фізична особа-підприємець вибрав
спрощену систему оподаткування,
звільнений від сплати єдиного внеску,
після липня 2011 року.

Просив суд:

- визнати протиправною та скасувати
вимогу Інспекції про сплату недоїмки
зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 21.01.2014 року №
Ф-19089-17 у розмірі 12 504,81 грн.;

- зобов'язати Інспекцію припинити у
подальшому нарахування єдиного
соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування єдиного
соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування щодо ОСОБА_2 як
особі, що перебуває на пенсії за віком,
будучи фізичною особою-підприємцем,
який обрав спрощену систему
оподаткування.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 23 травня 2014
року позовні вимоги задоволено
частково, а саме:

визнано протиправною та скасувати
вимогу Інспекції від 21.01.2014 року
№Ф-19089-17 про сплату недоїмки та штрафу
у розмірі 12 504,81 грн.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням,
Інспекція подала апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні
адміністративного позову в повному
обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги
зазначено, що відповідно до Закону
України від 18.09.2012 № 5292-VI «Про внесення
змін до статей 9 і 25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» передбачає
внесення зміни до порядку сплати
єдиного соціального внеску
підприємцями, в тому числі платниками
єдиного податку, та особами, які
забезпечують себе роботою самостійно
згідно до якого усі платники повинні
сплачувати єдиний соціальний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця.

Станом на 30.09.2013 року за позивачем
обліковувалась заборгованість з
єдиного внеску у розмірі 11 310,78 грн.,
саме дана сума боргу з єдиного внеску
перейшла з обліку від Управління до
Інспекції. Також повідомлено, що
щомісячно позивачем відбувалась
сплата суми податкового боргу з
єдиного внеску та за період
адміністрування податковою інспекцією
єдиного внеску позивачем сплачено 2 147,08
грн. Таким чином, станом на дату
розгляду справи за позивачем
обліковувалась заборгованість з
єдиного соціального внеску у розмірі 12
844,35 грн. з яких: - основний платіж
складає 12 504,35 грн., штрафна санкція
складає 340,00 грн.

Представник відповідача у судовому
засіданні підтримав доводи
апеляційної скарги та просив її
задовольнити, в чому був підтриманий
представником третьої особи. Позивач
та його представник висловили згоду з
висновками місцевого суду та просили
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а судове рішення - без
змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Позивач ОСОБА_2 зареєстрований в якості
фізичної особи-підприємця, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Позивач перебуває на спрощеній системі
оподаткування (єдиний податок), що
підтверджується свідоцтвом платника
єдиного податку серія НОМЕР_2, виданого
01 січня 2012 року (а.с.10), та є пенсіонером
за віком відповідно до пенсійного
посвідчення від 23 липня 2009 року НОМЕР_3
(а.с.11).

До 01.10.2013 позивач перебував на обліку в
Управлінні в якості платника єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

За період 2011 року по ІІ квартал 2013
включно Управління відповідно до
розрахунку заборгованості за ФОП
ОСОБА_2 обліковувалась заборгованість
зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 11 310,78 грн.
(а.с.50).

Відповідно до п.6.3. Постанови правління
Пенсійного фонду України від 27 вересня
2010 року № 21-5 «Про затвердження
Інструкції про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування»,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 27 жовтня 2010 року за № 994/18289 (що
діяла до 01.10.2013) органи Пенсійного
фонду надсилають платникам вимогу про
сплату недоїмки в таких випадках:

б) якщо платник має на кінець звітного
базового періоду недоїмку зі сплати
єдиного внеску;

в) якщо платник має на кінець звітного
базового періоду борги зі сплати
фінансових санкцій.

У випадку "б" та/або "в" вимога
надсилається щомісяця протягом п'яти
робочих днів, наступних за звітним
базовим періодом. Вимога формується на
підставі даних особових рахунків
платників на всю суму боргу.

Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Сума боргу у вимозі проставляється у
гривнях з двома десятковими знаками.
Вимога формується на суму боргу, що
перевищує 10 грн.

Проте в порушення даної вимоги
Інструкції № 21-5 Управлінням в продовж
2011-2013 років не було сформовано жодної
вимоги про сплату ОСОБА_2 суми недоїмки.

Відповідно до Закону України від 04.07.2013
№ 406-VII «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України у зв'язку з
проведенням адміністративної реформи»
та Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (далі - Закон №
2464-VI) з 01.10.2013 облік платежів
здійснюється регіональними
інспекціями Міністерства доходів та
зборів України.

Так, Управлінням передано до Інспекції
на облік картку особового рахунку
ОСОБА_2, відповідно до якої станом на
01.10.2013 рахувалася недоїмка у сумі 11 310,78
грн. (а.с.36).

21 січня 2014 року Інспекцією сформовано
вимогу про сплату недоїмки № Ф-19089-17,
відповідно до якої позивача
зобов'язано сплатити заборгованість зі
сплати єдиного соціального внеску в
сумі 12 504,81 грн. (а.с.16).

Не погодившись із зазначеною вимогою
позивач звернувся до суду із цим
позовом.

Посилання представника відповідача на
те, що позивачем пропущено
десятиденний строк звернення до суду
для оскарження вимоги відповідно до
пункту 4 статті 25 Закону № 2464-VI, не
заслуговують на увагу суду, оскільки
дану вимогу позивач отримав лише після
отримання адміністративного позову
про стягнення з нього суми недоїмки за
оскаржуваною вимогою.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначені
Законом № 2464-VI.

Відповідно до частини четвертої статті
4 цього Закону (у редакції Закону
України від 07.07.2011 № 3609-VI) фізичні особи
- суб'єкти підприємницької діяльності,
які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно з статтею 1 Закону України від
09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1058) пенсіонер - це особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримуюсь пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

Статтею 9 зазначеного Закону
передбачені такі види пенсійних
виплат, як пенсія за віком, пенсія у
зв'язку з втратою годувальника та
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства).

Матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_2 в 2009 році була призначена пенсія
за віком.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону
№ 2464 рішення, прийняті органами
доходів і зборів та органами
Пенсійного фонду з питань, що належать
до їх компетенції відповідно до цього
Закону, є обов'язковими до виконання
платниками єдиного внеску, посадовими
особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише
на тих платників, які відповідно до
цього Закону зобов'язані нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

Оскільки позивач від сплати єдиного
внеску за себе звільнений, спірна
вимога є неправомірною та підлягає
скасуванню, а позовні вимоги в цій
частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, місцевий суд допустився
помилки, не врахувавши наступне.

Так, суд задовольнив позовні вимоги
частково і визнав протиправною та
скасував вимогу Інспекції від 21.01.2014
року №Ф-19089-17 про сплату недоїмки та
штрафу у розмірі 12 504,81 грн.

Однак, в своїй загальній сумі боргу 12
504,81 грн. ця вимога містить не лише
недоїмку зі сплати єдиного внеску в
розмірі 12 164,81 грн., а ще й штрафні
санкції в сумі 340,00 грн. (а.с.16), які є
фінансовими санкціями за неподання
звітності за 2011 та 2012 роки (а.с.50).

Оскільки такі рішення третьої особи
про застосування фінансових санкцій до
теперішнього часу не скасовані,
підстав для скасування спірної вимоги
зараз не існує.

Відтак, вимога відповідача підлягала
скасування не на суму 12 504,81 грн., а в
розмірі 12 164,81 грн. Саме в цій частині
постанова місцевого суду підлягає
зміні.

Підсумовуючи, постанова суду першої
інстанції ухвалена з правильним по
суті вирішенням справи, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до пункту 1 статті 201 КАС
України є підставою для зміни цього
судового рішення.

В повному обсязі постанова виготовлена
02 липня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 195-196, п.2 ч.1 ст. 198, ст. 201,
ч.2 ст. 205, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Пролетарському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області - задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 23 травня 2014
року у справі № 805/5049/14 за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у
Пролетарському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, третя особа -
Управління Пенсійного фонду України в
Пролетарському районі м. Донецька про
визнання протиправною та скасування
вимоги від 21.01.2014 №Ф-19089-17 - змінити.

В абзаці другому резолютивної частини
постанови Донецького окружного
адміністративного суду від 23 травня 2014
року у справі № 805/5049/14 слова «у розмірі
12 504,81 грн.» замінити словами «у розмірі
12 164,81 грн.».

В іншій частині постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 23
травня 2014 року у справі № 805/5049/14 -
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
її в повному обсязі.

Головуючий:

І.В.Сіваченко

Судді:
О.О.Шишов

М.Г.Сухарьок