Справа № 820/10124/14
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 червня 2014 р.
№ 820/10124/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання -
Алавердян Е.А.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Атаманюка
П.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_3 до Дзержинського відділу
Державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, Державного виконавця
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції Атаманюк
П.В. про визнання дій незаконними,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - гр. ОСОБА_3, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просив суд:

- визнати незаконними дії державного
виконавця Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Атаманюка П.В. з відкриття
виконавчого провадження від 12.05.2014р. ВП
№ 43321461;

- визнати незаконною постанову
державного виконавця Дзержинського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Атаманюка П.В. про відкриття
виконавчого провадження від 12.05.2014р. ВП
№ 43321461.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач указав, що 13.08.2013р. заступником
начальника Харківської митниці
Міндоходів - начальником управління
УБК та МП Коваленко В.В. винесено
постанову № 245/80700/13, якою визнано
позивача винним у вчиненні
правопорушення митних правил,
передбачених ст. 485 Митного кодексу
України, та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу. Позивач
стверджує, що з урахуванням ст. 467 МК
України строк притягнення його до
відповідальності сплив 25.09.2013р. Однак,
заява про примусове стягнення штрафу
подана митницею 12.05.2014р. Окрім того, у
згаданій постанові вказано, що строк
пред'явлення виконавчого документу до
виконання - до 13.11.2013р. За таких підстав,
стягувачем був порушений строк
пред'явлення для примусового виконання
виконавчого документу, а саме:
постанови заступника начальника
митниці, який у даному випадку
поновленню не підлягає. Між тим,
державним виконавцем Дзержинського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Атаманюком П.В. всупереч
вимогам п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про
виконавче провадження" було відкрито
виконавче провадження. З огляду на
викладене, позивач вважає, що дії
державного виконавця як і спірна
постанова про відкриття виконавчого
провадження від 12.05.2014р. ВП № 43321461 щодо
стягнення адміністративного штрафу з
ОСОБА_3 є незаконною.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
у позові, просив суд прийняти рішення
про задоволення позову. Окрім того,
останній вказав, що строк притягнення
особи до адміністративної
відповідальності у вигляді накладення
адміністративного стягнення є
присічним та не може бути більшим, ніж
шість місяців з дня виявлення
правопорушення, і тому підстав для
відкриття виконавчого провадження
12.05.2014р. ВП № 43321461 у державного
виконавця не було.

Відповідач - державний виконавець
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби ХМУЮ Атаманюк П.В., з
поданим позовом не погодився. В наданих
письмових запереченнях зазначив, що
дії державного виконавця по винесенню
спірної постанови здійснені з
дотриманням вимог закону та у межах
повноважень. За таких підстав,
відповідач просив суд прийняти рішення
про відмову у задоволенні позову.

Суд, вивчивши доводи позову та
заперечень проти позову, дослідивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, виходить з таких
підстав та мотивів.

Правовідносини з приводу розгляду
адміністративним судом справ,
предметом яких є рішення, дії,
бездіяльність державної виконавчої
служби унормовані ст.181 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Так, відповідно до ч.1 ст.181 КАС України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

За матеріалами справи судом
встановлено, що постанова заступника
начальника Харківської митниці
Міндоходів - начальника управління УБК
та МП Коваленко В.В. № 245/80700/13 від
13.08.2013р. (а.с. 59-60) про стягнення з ОСОБА_3
штрафу у розмірі 300 % несплаченої суми
митних платежів, що складає 115638, 78 грн.,
котра в розумінні ст.17 Закону України
"Про виконавче провадження" є
виконавчим документом, знаходилась на
примусовому виконанні в Дзержинському
відділі державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції.

Вперше виконавчий документ був
пред'явлений до виконання 19.09.2013р. та
19.09.2013р. державним виконавцем ВДВС на
підставі ст.ст.17, 19, 20, 25 Закону України
"Про виконавче провадження" було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП № 40036296 (а.с.
75).

18.02.2014р. державним виконавцем на
підставі п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України
"Про виконавче провадження" винесено
постанову про повернення виконавчого
документу стягувачу (а.с. 77).

12.05.2014р. державним виконавцем
Дзержинського ВДВС Атаманюком П.В. з
посиланням на ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону
України "Про виконавче провадження"
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП № 43321561 за
заявою заступника начальника митниці -
начальника УБК та МП Харківської
митниці за виконавчим документом -
постановою № 245/80700/13 від 13.08.2013р. (а.с.
59-60) про стягнення з ОСОБА_3 штрафу у
розмірі 300 % несплаченої суми митних
платежів, що складає 115638, 78 грн.

Перевіряючи відповідність закону
спірного рішення суб'єкта владних
повноважень, суд відмічає, що критерії
правомірності рішень та діянь суб'єкта
владних повноважень викладені
законодавцем в ч.3 ст.2 КАС України.

Досліджуючи обставини дотримання
відповідачем згаданих критеріїв при
реалізації владної управлінської
функції у спірних правовідносинах, суд
зауважує, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За визначенням ч.1 ст.69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не
мають для суду наперед встановленої
сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності (ч.3 ст.86).

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), котрі
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначені Законом України "Про
виконавче провадження".

Стаття 1 Закону України "Про виконавче
провадження" визначає, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначений цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

В свою чергу, державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом (ст.11 Закону).

Керуючись приписами ст.11 КАС України,
суд встановив, що враховуючи наявність
у виконавчому документі відмітки
державного виконавця від 18.02.2014р. про
повернення виконавчого документу
стягувачу відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47
Закону України "Про виконавче
провадження" та враховуючи положення ч.
5 ст. 47, ч. 1 ст. 22 Закону України "Про
виконавче провадження", строк
пред'явлення виконавчого документу до
виконання - 18.05.2014р.

Так, строки пред'явлення виконавчих
документів до виконання визначені ст. 22
Закону України "Про виконавче
провадження", відповідно до п. 1 ч. 1
якого постанови органів (посадових
осіб), уповноважених розглядати
справи про адміністративні
правопорушення можуть бути пред'явлені
до виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону України
"Про виконавче провадження", повернення
виконавчого документа стягувачу з
підстав, передбачених цією статтею,
не позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених статтею 22 цього Закону.

Тобто, пред'явлення виконавчого
документу до виконання вдруге є правом
стягувача відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону
України "Про виконавче провадження".

Матеріалами справи підтверджується, що
виконавчий документ був повернутий
стягувачу 18.02.2014р. Вдруге, виконавчий
документ був пред'явлений до виконання
12.05.2014р. (а.с. 62), тобто до спливу
встановленого ч. 1 ст. 22 Закону України
"Про виконавче провадження" строку.

Таким чином, посилання позивача на
пропуск строку для пред'явлення
виконавчого документу, а саме:
постанови заступника начальника
Харківської митниці Міндоходів -
начальника Управління БК та МП №
245/80700/13 від 13.08.2013р. як на підставу для
скасування спірного рішення є
недоречним.

Отже, перевіривши обґрунтованість
фактичних та юридичних мотивів, які
покладені суб'єктом владних
повноважень в основу спірної постанови
від 12.03.2013 р., суд не знаходить підстав
для висновку про невідповідність цих
мотивів вимогам ч.3 ст.2 КАС України.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З'ясувавши обставини спірних
правовідносин та перевіривши їх
добутими по справі доказами, суд
наголошує, що дії відповідача по
винесенню спірної постанови були
вчинені на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, котрі
передбачені законом, спірна постанова
задовольняє вимогам ч.3 ст.2 КАС України
і жодним чином не порушує прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача в публічно-правових
відносинах.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У ході розгляду справи судом не
встановлено факту порушення прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача у сфері публічно-правових
відносин, а відтак, у задоволенні
позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159,
ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до Дзержинського відділу
Державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, Державного виконавця
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції Атаманюк
П.В. про визнання дій незаконними -
відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно
з ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, а саме: після
закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
згідно з ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а саме: шляхом подачі через
Харківський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення (у разі застосування
судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні - з дня отримання копії
постанови, у разі повідомлення суб'єкта
владних повноважень у випадках та
порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього
Кодексу, про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду) апеляційної скарги з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 01
липня 2014 року.

Суддя
Панченко
О.В.