Справа № 2а/1770/2017/12
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 року
м. Київ К/9991/58203/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Приходько І.В. Бухтіярової І.О.
Костенка М.І. розглянувши в
попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_4

на постанову Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 30.08.2012 р.

у справі № 2а/1770/2017/2012

за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у м.
Рівному Рівненської області Державної
податкової служби

про визнання дій неправомірними,
скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2012 року суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_4
(далі - позивач, СПД ОСОБА_4) звернулась
до Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Рівному Рівненської області Державної
податкової служби (далі - відповідач,
ДПІ у м. Рівному), в якому просила суд
визнати неправомірними дії, скасувати
рішення відповідача про відмову у
видачі свідоцтва платника єдиного
податку та зобов'язати ДПІ у м. Рівному
видати позивачу зазначене свідоцтво
згідно поданої заяви про спрощену
систему оподаткування з січня 2012 року.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 10.07.2012 р.
позов задоволено повністю: визнано дії
заступника голови комісії з проведення
реорганізації ДПІ у м. Рівне,
заступника начальника ДПІ у м. Рівне
В.А. Германа не правомірними; скасовано
рішення ДПІ у м. Рівне про відмову у
видачі СПД ОСОБА_4 свідоцтва платника
єдиного податку; зобов'язано ДПІ у м.
Рівному видати СПД ОСОБА_4 свідоцтво
платника єдиного податку згідно
поданої заяви про застосування
спрощеної системи оподаткування з
січня 2012 року; вирішено питання про
судові витрати.

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 30.08.2012 р.
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 10.07.2012 р.
скасовано та прийнято нову постанову,
якою у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення
апеляційним судом норм матеріального
права, просив скасувати постанову
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 30.08.2012 р. і
залишити в силі постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
10.07.2012 р.

Відповідач процесуальним правом
надати письмові заперечення на
касаційну скаргу не скористався.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 25.01.2012 р. позивачем було
подано до ДПІ у м. Рівному заяву про
застосування спрощеної системи
оподаткування, яка, згідно рішення
відповідача № 2667/234 від 25.01.2012 р., була
залишена без задоволення, - податковим
органом було відмовлено позивачу в
переході на спрощену систему
оподаткування з січня місяця 2012 року у
зв'язку з тим, що на дату подання заяви
за ОСОБА_4 рахується борг по земельному
податку в сумі 11 899,84 грн.

Позивачем, в порядку адміністративного
оскарження, були подані скарги на
вищезазначене рішення до ДПС у
Рівненській області та ДПС України, які
залишено без задоволення, а рішення ДПІ
у м. Рівному від 25.01.2012 р. № 2667/234 - без
змін.

Судом першої інстанції позовні вимоги
були задоволені з тих мотивів, що
податковим органом не доведено
наявності, на день подачі позивачем
заяви про застосування спрощеної
системи оподаткування, податкового
боргу, оскільки податкові
повідомлення-рішення прийняті
відносно фізичної особи.

Суд апеляційної інстанції постанову
окружного адміністративного суду
скасував та прийняв нову постанову про
відмову у задоволенні позову, з чим
погоджується колегія суддів
касаційної інстанції, виходячи з
наступного.

Відповідно до пункту 299.9 статті 299
Податкового кодексу України
підставами для прийняття органом
державної податкової служби рішення
про відмову у видачі суб'єкту
господарювання свідоцтва платника
єдиного податку є виключно: 1)
невідповідність такого суб'єкта
господарювання вимогам статті 291 цієї
глави; 2) наявність у суб'єкта
господарювання, який утворюється в
результаті реорганізації (крім
перетворення) будь-якого платника
податку, непогашених податкових
зобов'язань чи податкового боргу, що
виникли до такої реорганізації; 3)
подання протягом календарного року
більше одного разу заяви про перехід на
спрощену систему оподаткування.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_4
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності та
відповідно до свідоцтва про сплату
єдиного податку від 01.01.2011 р. є
платником єдиного податку.

За позивачем зареєстровано земельну
ділянку площею 0,264 га, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, яка надана їй
рішенням Рівненської міської ради від
23.01.2007 р. № 485 як фізичній особі-суб'єкту
підприємницької діяльності для
реконструкції нежитлових приміщень
під житлові, офісні, складські та
торгові приміщення.

Саме у зв'язку з наявністю зазначеної
земельної ділянки ДПІ у м. Рівному
24.05.2011 р. були прийняті податкові
повідомлення-рішення № та №
, якими позивачу визначено суму
податкового зобов'язання з земельного
податку з фізичних осіб на загальну
суму 13 417,54 грн.

Враховуючи узгодженість грошового
зобов'язання 01.12.2011 р. відповідачем було
виставлено податкову вимогу № 319 на
суму 11 899,84 грн., а отже на день подання
заяви про застосування спрощеної
системи оподаткування за позивачем
рахувався податковий борг на вказану
суму.

При вирішенні спору судом першої
інстанції зазначене не було враховане.

За таких обставин, колегія суддів
касаційної інстанції погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції
щодо правомірності прийняття
податковим органом рішення про відмову
позивачу в переході на спрощену
систему оподаткування з січня місяця
2012 року.

Беручи до уваги вищезазначені правові
норми, встановлені фактичні обставини
справи та з урахуванням вимог частини
третьої статті 2, частини другої статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд апеляційної
інстанції дійшов вірного висновку щодо
відсутності підстав для задоволення
позову.

Доводи касаційної скарги не знайшли
свого підтвердження та спростовуються
матеріалами справи і не дають підстав
вважати, що при прийнятті
оскаржуваного рішення судом
апеляційної інстанцій було порушено
норми матеріального та процесуального
права.

Відповідно до частини третьої статті
2201 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку, що судом апеляційної
інстанції виконано всі вимоги
процесуального законодавства,
всебічно перевірено обставини
справи, вирішено справу у
відповідності до норм матеріального
права, постановлено обґрунтоване
рішення, в якому повно відображені
обставини, що мають значення для
справи.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 2201, 223, 230, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_4 -
відхилити.

Постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 30.08.2012 р. у
справі № 2а/1770/2017/2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки, що встановлені статтями 236-238
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя підпис І.В. Приходько
Судді: підпис І.О. Бухтіярова підпис
М.І. Костенко