Справа № 2а-48073/09/1670
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" червня 2014 р. м. Київ
К-31489/10

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.09.2010 по
справі №2а-48073/09/1670 за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції в Полтавській
області про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Полтавського окружного
адміністративного від 29.01.2010, позовні
вимоги фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції в
Полтавській області про скасування
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій задоволено.
Скасовано рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 06.08.2009
№/1327.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.09.2010
постанову Полтавського окружного
адміністративного від 29.01.2010 скасовано
та прийнято нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
апеляційної інстанції, фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 05.10.2010
звернулась з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
який ухвалою від 04.11.2010 прийняв її до
свого провадження.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 16.09.2010 та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 посилається
на порушення судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, зокрема, статті 19
Конституції України, частини сьомої
статті 11№, статті 11І Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні», статей 9, 86, 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

З урахуванням неприбуття у судове
засідання жодної з осіб, які беруть
участь у справі, та які були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розгляду справи за наявними у справі
матеріалами за відсутності сторін.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що Кременчуцькою
об'єднаною державною податковою
інспекцією в Полтавській області
проведено перевірку щодо здійснення
розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівково обігу у
магазині, який належить фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 та
розташований за адресою: АДРЕСА_1

За результатами перевірки складено акт
від 20.07.2009 №00008658, в якому зафіксовано
порушення позивачем пунктів 1, 11, 12 та 13
статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», а саме незабезпечення
проведення розрахункової операції
через РРО за реалізований товар на суму
30,40грн., незабезпечення використання
режиму попереднього програмування
найменування, цін товарів (послуг) та
обліку їх кількості, незабезпечення
обліку товарно-матеріальних цінностей
- за місцем реалізації відсутні
накладні на товар на загальну суму
179,00грн., незабезпечення відповідності
суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів,
зазначених у денному звіті реєстратора
розрахункових операцій у сумі 9602,30грн.

На підставі акту від 20.07.2009 №00008658
Кременчуцькою об'єднаною державною
податковою інспекцією в Полтавській
області прийнято рішення від 06.08.2009
№/1327 про застосування до позивача
фінансових санкцій на загальну суму
48606,75грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
податковим органом не доведено
наявності у нього підстав для
проведення позапланової перевірки
магазину позивача.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позовних вимог суд апеляційної
інстанції виходив з того, що податковий
орган при проведенні перевірки діяв на
підставі та в межах повноважень, а
порушення позивачем вимог Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» підтверджено.

Право органів державної податкової
служби на проведення перевірок з
контролю за здійсненням розрахункових
операцій в сфері готівкового та
безготівкового обігу закріплено у
пункті 4 статті 10, пункті 2 частини
першої статті 11 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні» і
частини першої статті 16 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», згідно з якими державні
податкові інспекції в районах, містах
без районного поділу, районах у містах,
міжрайонні та об'єднані державні
податкові інспекції здійснюють у межах
своїх повноважень, зокрема, контроль за
додержанням порядку проведення
готівкових розрахунків за товари
(послуги) у встановленому законом
порядку.

Статтею 111 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні»
передбачені підстави та порядок
проведення органами державної
податкової служби планових та
позапланових виїзних перевірок
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів).

За змістом частини сьомої статті 111
Закону України «Про державну податкову
службу в Україні» перевірки в межах
повноважень податкових органів,
визначених Законами України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту тилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів», а в інших
випадках - за рішенням суду, вважаються
позаплановими перевірками.

Згідно статті 112 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
право на здійснення позапланової
перевірки працівники податкового
органу отримують за умови надання
платнику податків під розписку
направлення на перевірку та копії
наказу керівника податкового органу
про проведення позапланової виїзної
перевірки, оформлених відповідно до
вимог зазначеної норми Закону.
Ненадання цих документів або їх
надання з порушенням встановлених
вимог є підставою для недопущення
працівників податкового органу до
проведення виїзної перевірки.

Отже, законний інтерес платника
податків в проведенні органом
державної податкової служби перевірки
його діяльності з дотриманням умов,
встановлених законом, захищений
наділенням його права не допустити
посадових осіб органу державної
податкової служби до перевірки.

У разі коли платник податків не
скористався цим правом і перевірка
була проведена платник податків має
право оскаржити рішення органу
державної податкової служби, прийняте
за результатами перевірки, з підстав
невідповідності рішення закону чи
компетенції органу державної
податкової служби.

При цьому, порушення податковим
органом порядку проведення перевірки
не звільняє суб'єкта підприємницької
від відповідальності за
правопорушення, що були встановленні в
ході такої перевірки.

З урахуванням того, що позивач не
скористався своїм правом не допустити
посадових осіб податкового органу до
проведення перевірки у разі порушення
умов її проведення, встановлені актом
перевірки порушення позивачем вимог
чинного законодавства підлягали
оцінці судом під час розгляду справи.

Відповідно до пунктів 1, 11, 12, 13 статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;

проводити розрахункові операції через
реєстратори розрахункових операцій з
використанням режиму попереднього
програмування найменування, цін
товарів (послуг) та обліку їх кількості;

вести у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг);

забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

Відповідно до пунктів 1 та 6 статті 17
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» за порушення
вимог цього Закону до суб'єктів
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах:

у п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг), на
які виявлено невідповідність, - у разі
проведення розрахункових операцій на
неповну суму вартості проданих товарів
(наданих - послуг), у разі непроведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій, у
разі нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки;

п'яти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян - у разі проведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій
без використання режиму попереднього
програмування найменування, цін
товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» до суб'єктів підприємницької
діяльності, що не ведуть або ведуть з
порушенням встановленого порядку
облік товарів за місцем реалізації та
зберігання, застосовується фінансова
санкція у розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів за цінами
реалізації, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до статті 22 зазначеного
Закону у разі невідповідності суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня, до суб'єктів
підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у
п'ятикратному розмірі суми, на яку
виявлено невідповідність.

Як вбачається з встановлених судами
обставин, факт незабезпечення
використання режиму попереднього
програмування найменування, цін
товарів (послуг) та обліку їх кількості,
незабезпечення обліку
товарно-матеріальних цінностей за
місцем реалізації та зберігання
позивачем не заперечувався, факт
невідповідності суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
підтверджується описом грошових
коштів,Ґ складених продавцем ОСОБА_2

Враховуючи викладене, зважаючи на
встановлення порушень позивачем
приписів Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», висновок суду апеляційної
інстанції щодо правомірності рішення
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 06.08.2009 №/1327 є
правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судом
апеляційної інстанції при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 220, 221, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.09.2010 по
справі №2а-48073/09/1670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв