Справа № 2а-5905/11
Суддя: Іщук Л.П.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року
Справа № 139326/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Іщук Л.П.,

суддів
Дяковича В.П.,

Онишкевич Т.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Снятинському районі
Івано-Франківської області на
постанову Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 03.01.2012
року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області про
визнання дій протиправними,
зобов'язання провести перерахунок
доплати до пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю,

В С Т А Н О В
И В :

07.12.2011 року позивач звернулась до суду
із адміністративним позовом, у якому
просила зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області (надалі -
відповідач, пенсійний орган) провести
перерахунок пенсії з часу призначення
пенсії, починаючи з 09.07.2007 року, згідно з
ст.39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка повинна бути
встановлена в розмірі однієї
мінімальної заробітної плати, та ст.51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка повинна становити 15
відсотків мінімальної пенсії за віком,
нараховувати і виплачувати додаткову
пенсію з урахуванням наступного
збільшення прожиткового мінімуму.

Ухвалою Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 12.12.2011
року позовні вимоги за період з 09.07.2007
року по 07.06.2011 року залишені без
розгляду відповідно до ст.99, 100 КАС
України.

Постановою Снятинського районного
суду Івано-Франківської області від
03.01.2012 року заявлений позов задоволено;
зобов'язано пенсійний орган здійснити
перерахунок та виплатити позивачу
доплату до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, що проживає в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, у розмірі однієї мінімальної
заробітної плати за місяць,
передбаченої ч.2 ст.39 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 15 процентів
мінімальної пенсії за віком,
передбаченої ч.2 ст.51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», за період
з 07.06.2011 року по 23.07.2011 року, із
урахуванням виплачених сум. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено. Постанову суду допущено до
негайного виконання.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач, який покликаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить у поданій апеляційній скарзі
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні заявленого позову
відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що положення ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» щодо
мінімального розміру пенсії за віком
не застосовуються при призначенні
пенсії за Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; також фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
здійснюється за рахунок державного
бюджету, а не ПФ України.

Окрім цього, відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
порядок обчислення доплати
непрацюючим пенсіонерам, що проживають
на території посиленого
радіоекологічного контролю,
визначається КМ України; питання
обчислення розміру вказаної доплати у
відповідності до закону регулюються
постановами уряду.

Законодавцем не вносилися відповідні
зміни до законів України про Державний
бюджет на відповідні роки, через що
нарахування і виплата доплати
непрацюючим пенсіонерам, що проживають
на території посиленого
радіоекологічного контролю, і
додаткової пенсії правомірно
здійснювалися із врахуванням вимог,
передбачених постановою КМ України №
530 від 28.05.2008р.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу.

Заслухавши головуючого суддю
Львівського апеляційного
адміністративного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги у їх сукупності, колегія суддів
приходить до переконання, що подана
скарга підлягає до часткового
задоволення, з наступних підстав.

Приймаючи рішення по справі, судом
першої інстанції не наведено в
судовому рішенні мотивів часткового
задоволення позову, хоча в останньому
вказуються норми права, які, на думку
суду, регулюють спірні правовідносини.

Між тим, на думку колегії суддів, таке
рішення суду лише частково відповідає
вимогам чинного законодавства, з
наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, позивач
є непрацюючим пенсіонером, що проживає
на території посиленого
радіоекологічного контролю,
віднесений до четвертої категорії
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується копією відповідного
посвідчення.

Позивачу, який є одержувачем пенсії
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», виплачується підвищення
за проживання в радіаційно-забрудненій
зоні, як непрацюючому пенсіонеру,
розмір якої визначався відповідно до
постанови КМ України № 836 від 26.07.1996р.

Також відповідно до ст.51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» позивачу
як постраждалому 4 категорії була
встановлена додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 15
відсотків мінімальної пенсії за віком,
в подальшому розмір вказаної пенсії
визначався відповідно до постанов КМ
України, а з 01.01.2008р. розмір такої був
передбачений Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів».

Згідно з ч.2 ст.39 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата в
таких розмірах:

- у зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - три мінімальні заробітні
плати;

- у зоні гарантованого добровільного
відселення - дві мінімальні заробітні
плати;

- у зоні посиленого радіоекологічного
контролю - одна мінімальна заробітна
плата.

Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на цих територіях, і
стипендії студентам, які там
навчаються, підвищуються у розмірах,
встановлених частиною першою цієї
статті. Пенсіонерам, які працюють у
зонах радіоактивного забруднення,
оплата праці додатково підвищується на
25 процентів від розміру мінімальної
заробітної плати.

Відповідно ч.3 ст.51 вищевказаного
Закону особам, віднесеним до категорії
4, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається у розмірі 15
процентів мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, вихідними критеріями
обрахунку розглядуваних доплати
непрацюючим пенсіонерам, що проживають
на території посиленого
радіоекологічного контролю, є
мінімальна заробітна плата, а для
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, - мінімальна пенсія за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно до ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Також розмір мінімальної заробітної
плати визначається законами України
про Державний бюджет на відповідний
рік.

Розрахунок спірних доплати до пенсії
та додаткової пенсії позивачу
проведено відповідачем на підставі
постанов КМ України № 836 від 26.07.1996р., № 1
від 03.01.2002р., № 530 від 28.05.2008р. та № 654 від
16.07.2008р.

Колегія суддів вважає, що при
розрахунку додаткової пенсії,
передбаченої ст.51 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
затверджено постановою КМ України № 523
від 30.05.1997р. Ця Постанова є чинною і її
положення стосовно критеріїв
обчислення розмірів пенсій
відповідають положенням Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 2 постанови КМ України № 01 від
03.01.2002р. «Про підвищення розмірів
пенсій та інших соціальних виплат
окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету», а
також постановами КМ України № 530 від
28.05.2008р. та № 654 від 16.07.2008р. всупереч
положень Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» КМ України установив
розміри сум, з яких проводиться
розрахунок пенсій, при тому що ці суми
не відповідають розмірам мінімальної
пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, вирішуючи даний
спір колегія суддів, враховуючи вимоги
Законів України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», прийшла до
обґрунтованого висновку, що при
розрахунку додаткової пенсії,
передбаченої ст.51 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

З урахуванням наведеного, позивач
має право на призначення щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 15 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

На переконання колегії суддів, новий
мінімальний розмір пенсії за віком
залежить від нового розміру
прожиткового мінімуму; оскільки
позивачеві слід визначати пенсію,
виходячи з мінімальної пенсії за віком,
яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії
позивачеві повинен проводитися,
виходячи з нового розміру мінімальної
пенсії за віком.

Наведені висновки відповідають
вимогам ч.3 ст.67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
передбачає, що у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до ст.51 цього Закону. Перерахунок
пенсії здійснюється з дня встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму.

За таких обставин відмова пенсійного
органу у проведенні наведеного
перерахунку у разі встановлення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, є протиправною.

Водночас, нормами п.7 ч.1 Закону
України від 14.06.2011р. «Про внесення змін
до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» Прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
доповнено пунктом 4, яким установлено,
що у 2011 році норми і положення ст.ст.39, 50,
51, 52, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених КМ України,
виходячи з наявного фінансового
ресурсу бюджету Пенсійного фонду
України на 2011 рік.

З аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
указаним категоріям громадян
делеговано КМ України.

Вирішуючи питання про те, яка з
однопредметних законодавчих норм
однакової юридичної сили, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню для
вирішення спорів зазначеної категорії,
судам необхідно надавати перевагу тій
із них, що прийнята пізніше. У цих
правовідносинах така норма міститься у
Законі України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік».

На виконання вимог цього Закону КМ
України прийнято постанову № 745 від
06.07.2011р. «Про встановлення деяких
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету», яка
набрала чинності 23.07.2011р.

Таким чином, до набрання чинності
зазначеною постановою КМ України,
тобто до 23.07.2011р., застосуванню
підлягають норми ст.ст.39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Враховуючи вищевикладене,
приймаючи до уваги дату звернення
позивача до суду із розглядуваним
позовом, відсутність обґрунтованого
клопотання про поновлення пропущеного
строку звернення до суду із
розглядуваним позовом, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
лише за період з 07.06.2011 року до 22.07.2011
року включно.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, через що постанова суду
підлягає скасуванню з прийняттям
нового рішення з вищевикладених
мотивів.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, п.п.3, 4 ч.1 ст.198,
п.4 ч.1 ст.202, ч.1 ст.203, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254
КАС України, суд

П О С Т А Н О
В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області задоволити
частково.

Постанову Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 03.01.2012
року скасувати та прийняти нову
постанову, якою позов ОСОБА_2
задоволити частково.

Визнати відмову управління Пенсійного
фонду України в Снятинському районі
Івано-Франківської області щодо
перерахунку на користь ОСОБА_2 доплати
до пенсії як непрацюючому пенсіонеру,
що проживає в зоні посиленого
радіоекологічного контролю, у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати за
місяць, та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 15
відсотків мінімальної пенсії за віком
за період з 07.06.2011 року до 22.07.2011 року
включно, - протиправною.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Снятинському районі
Івано-Франківської області провести
перерахунок та виплатити на користь
ОСОБА_2 доплату до пенсії як
непрацюючому пенсіонеру, що проживає в
зоні посиленого радіоекологічного
контролю, у розмірі однієї мінімальної
заробітної плати за місяць, та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 15 відсотків
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням положень до ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період з 07.06.2011 року до 22.07.2011 року
включно, а також із урахуванням
виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова апеляційного суду є
остаточною і касаційному оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Л.П. Іщук

Судді
В.П. Дякович

Т.В. Онишкевич