Справа № 619/2710/14-а
Суддя: Якименко Л. О.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н.п.: 2-а/619/51/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

23 червня 2014 року Дергачівський
районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді-
Якименко Л.О.

при секретарі -
Ломановій І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
ОСОБА_1 до Дергачівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
постанови посадової особи про
накладення адміністративного
стягнення та закриття провадження у
справі.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Дергачівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування постанови
першого заступника начальника
Дергачівської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області Кривобока Андрія
Володимировича у справі про
адміністративне правопорушення від 19
травня 2014 року серії АА № 087112 про
накладення на ОСОБА_3
адміністративного стягнення за ч. 4 ст.
165-1 КУпроАП у вигляді штрафу у розмірі
1700 гривень визнати незаконною та
скасувати, провадження по
адміністративній справі закрити на
підставі п. 1 ст. 247 КУпроАП в зв'язку з
відсутністю в його діях події та складу
адміністративного правопорушення. В
обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив,
що його, як голову правління ПрАТ «СК
«Аванте» притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді накладення штрафу в сумі 1700
гривень. З прийнятим рішенням позивач
не погоджується.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпроАП
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Згідно ч. 1 ст. 246 КУпроАП порядок
провадження в справах про
адміністративні правопорушення в
органах (посадовими особами),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення,
визначається цим Кодексом та іншими
законами України. Згідно ч. 1 ст. 249
КУпроАП справа про адміністративне
правопорушення розглядається відкрито
крім випадків, коли це суперечить
інтересам охорони державної таємниці.

Відповідно до ст. 280 КУпроАП
орган (посадова особа) при
розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було
вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність, чи
заподіяно майнову шкоду, чи є підстави
для передачі матеріалів про
адміністративне правопорушення на
розгляд громадської організації,
трудового колективу, а також
з'ясувати інші обставини, що мають

значення для правильного вирішення
справи.

Статтею 9 КУпроАП встановлено, що
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Відповідно до ч. 7 ст. 9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» єдиний внесок
сплачується шляхом перерахування
платником безготівкових коштів з його
банківського рахунку.

Вважає, що в його діях відсутній умисел
на вчинення будь-якого правопорушення,
так як позивач не мав реальної
можливості своєчасно і в повному
обсязі сплатити відповідні кошти від
імені ПрАТ «Страхова компанія
«Аванте», так як всі розрахункові
рахунки товариства вже тривалий час
заблоковані- на рахунки накладено
арешт виконавчою службою. Наведена
обставина підтверджується копією
постанови про арешт коштів боржника
від 06.10.2011, інформацією про виконавче
провадження (витяг з Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень), копією листа на адресу
Дергачівської ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Харківській
області від 10 грудня 2013 року за вих. №
13121001.

Під час розгляду справи про
адміністративне правопорушення і при
прийнятті рішення у справі посадовою
особою не було враховано зазначених
положень законодавства. Зокрема не
було враховано тієї обставини, що через
накладений виконавчою службою арешт на
всі банківські рахунки ПрАТ «СК
«Аванте» вже тривалий період часу
товариство не має реальної можливості
перераховувати необхідні кошти по всіх
без виключення обов'язкових платежах
до державного бюджету і фондів, в тому
числі і єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Про наявність виконавчого провадження
і арешт банківських рахунків
товариства відповідачу було
достеменно відомо на момент розгляду
справи про адміністративне
правопорушення, так як позивач
неодноразово від імені ПрАТ «СК
«Аванте» звертався письмово до
Дергачівської ОДПІ з проханням про
зняття арешту хоча б з одного рахунку
Товариства для здійснення виплат
заробітної плати та нарахувань на неї.
Але порушене клопотання залишається
невирішеним.

Таким чином в позивач вважає, що в його
діях відсутній умисел на вчинення
правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.
165-1 КУпроАП, що виключає наявність в
його діях складу адміністративного
правопорушення, а тому провадження у
справі підлягає закриттю.

Позивач звертає увагу на те, що у
оскарженій постанові не зазначено, яка
саме норма матеріального права
порушена, не доведено наявність
кваліфікуючої ознаки (ч.4 ст. 165-1),
відсутній висновок про те, що саме
позивач має нести адміністративну
відповідальність. Позивач вважає
постанову незаконною і такою, що
підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав і пояснив, що
в його діях відсутній умисел на
вчинення будь-якого правопорушення,
так як він не мав реальної можливості
своєчасно і в повному обсязі сплатити
відповідні кошти від імені ПрАТ
«Страхова компанія «Аванте», так як всі
розрахункові рахунки товариства вже
тривалий час заблоковані - на рахунки
накладено арешт виконавчою службою.

Представник позивача ОСОБА_4 позовні
вимоги підтримав і просив їх
задовольнити.

Представник відповідача Сіренко Ю.Ю.
позовні вимоги не визнала і пояснила,
що чинним законодавством України не
передбачено права платника не
сплачувати єдиний соціальний внесок в
разі накладення арешту на банківські
рахунки і, що ПрАТ «СК «Аванте»
протягом 2014 року сплачувало до бюджету
податок на доходи фізичних осіб,
утриманого з нарахованої заробітної
плати в повному обсязі, не зважаючи на
арешт банківських рахунків та просила
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, як докази, вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Судом було достовірно встановлено, що
згідно постанови серії АА №087112 від 19
травня 2014 року по справі про
адміністративне правопорушення,
ОСОБА_1 несвоєчасно перерахував суми
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Даною
постановою на нього за скоєння
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 5 ст. 165-1 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, було накладено штраф у
розмірі 1700 грн.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в
тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦК України, цивільні
права особа здійснює у межах, наданих
їй договором або актами цивільного
законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України,
способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпроАП, ніхто не може
бути підданий заходу впливу в зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом.

Згідно ст. 251 КУпроАП, доказами в справі
про адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Відповідно до ст. 280 КУпроАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Як вбачається з наданих суду
матеріалів, а саме з резолютивної
частини постанови складеної
Дергачівською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області - ОСОБА_1 визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.
165-1 КУпроАП, однак відповідно описової
частини постанови у діях ОСОБА_1 було
встановлено адміністративне
правопорушення, яке передбачено ч. 4 ст.
165-1 КУпроАП .

Відповідно до ч. 4 ст. 165-1 КУпроАП,
несплата або несвоєчасна сплата
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, у тому числі авансових
платежів, у сумі більше трьохсот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, - тягнуть за собою накладення
штрафу на посадових осіб від п'ятдесяти
до ста неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Відповідно до ч. 5 ст. 165-1 КУпроАП, дії,
передбачені частиною третьою або
четвертою цієї статті, вчинені особою,
яку протягом року було піддано
адміністративному стягненню за такі ж
порушення, - тягнуть за собою
накладення штрафу на посадових осіб
від ста до трьохсот неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Тобто для визнання особи винною у діях,
які передбачені ч.4 ст. 165-1 або ч.5 ст.165
-1КУпАП, обов'язковою умовою є факт
піддання особи протягом року
адміністративному стягненню за такі ж
порушення.

Відповідачем не наданих суду належних
та допустимих доказів того, що ОСОБА_1
протягом року було піддано
адміністративному стягненню за
правопорушення, передбачене ст. 165 -1
КУпроАП.

Відповідно до ч. 7 ст. 9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» єдиний внесок
сплачується шляхом перерахування
платником безготівкових коштів з його
банківського рахунку.

Таким чином, ОСОБА_1 неправомірно було
притягнуто до адміністративної
відповідальності, у зв'язку з цим
постанова по справі про
адміністративне правопорушення від 19
травня 2014 року підлягає скасуванню.

Щодо прохання позивача в закритті
провадження у справі про
адміністративне правопорушення за
відсутністю у його діях складу такого
правопорушення, суд відмовляє в цій
частині ОСОБА_1 в задоволенні позову у
зв'язку з тим, що ст. 162 КАС України
встановлені повноваження суду при
вирішенні справи. Зазначеною статтею
передбачено визнання протиправним
рішення суб'єкта владних повноважень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 71, 158 - 163, 171 - 2 КАС України, ст.ст.
7, 9, 251, 280 КУпроАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову серії АА № 087112 по справі про
адміністративне правопорушення від
19.05.2014 року ухвалену першим
заступником начальника Дергачівської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській
області Кривобоком Андрієм
Володимировичем про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч. 4 ст.165-1 Кодексу
України про адміністративне
правопорушення - скасувати.

В іншій частині в задоволенні позову
ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя:
Л.О. Якименко