Справа № 812/3703/14
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 червня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/3703/14

Суддя Луганського окружного
адміністративного суду С.В.Борзаниця,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
адміністративним позовом Алчевської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
державного підприємства "Луганська
обласна дирекція з ліквідації
збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств" про
стягнення заборгованості в сумі 26789,56
грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Алчевської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
державного підприємства "Луганська
обласна дирекція з ліквідації
збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств" про
стягнення заборгованості в сумі 26789,56
грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначено, що ДП "Луганська
обласна дирекція з ліквідації
збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств" у зв'язку
з несплатою сум узгоджених податкових
зобов'язань має податковий борг з
екологічного податку в загальній сумі
26789,56 грн., який складається з
податкових зобов'язань, визначених
платником самостійно в податкових
деклараціях та нарахованої податковим
органом пені.

Податковим органом на адресу
відповідача було направлено податкові
вимоги: від 23.07.2008 №1/47 та від 01.09.2008 №2/49.
Проте, податковий борг відповідача
залишається несплаченим.

За таких підстав позивач просив
стягнути з державного підприємства
"Луганська обласна дирекція з
ліквідації збиткових вугледобувних та
вуглепереробних
підприємств"податковий борг в сумі
26789,56 грн.

Дослідивши надані докази, розглянувши
справу в межах заявлених позовних
вимог і наданих доказів, оцінивши
докази відповідно до вимог статей 69-72
Кодексу адміністративного судочинства
України, суддя вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню, з
наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що
Державне підприємство "Луганська
обласна дирекція з ліквідації
збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств"
зареєстроване в якості юридичної особи
10.03.2004, дата та номер запису в Єдиному
державному реєстрі про включення
відомостей про юридичну особу - 29.07.2004,
№0000010 (а.с.6-7).

З матеріалів справи встановлено, що ДП
"Луганська обласна дирекція з
ліквідації збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств" має
податковий борг з екологічного податку
в сумі 26789,56, який утворився у зв'язку з
несплатою податкових зобов'язань,
визначених платником самостійно у
податкових деклараціях з екологічного
податку в сумі 26332,61 грн., та пені,
нарахованої податковим органом, в сумі
456,95 грн.

Наявність податкового боргу
підтверджується податковими
деклараціями з екологічного податку,
розрахунком суми боргу та обліковими
картками відповідача.

Статтею 14 Податкового кодексу України
наведено перелік основних понять, які
використовуються у Податковому
кодексі України, зокрема:

- грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту
14.1);

- податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1).

Згідно із статтею 16 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний: вести в установленому
порядку облік доходів і витрат,
складати звітність, що стосується
обчислення і сплати податків та зборів
(підпункт 16.1.2 пункту 16.1 статті 16);
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті
16); сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті
16).

Відповідно до статті 20 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
визначати у визначених цим Кодексом
випадках суми податкових та грошових
зобов'язань платників податків
(підпункт 20.1.27 пункту 20.1); застосовувати
до платників податків фінансові
(штрафні) санкції, стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом (підпункт 20.1.28
пункту 20.1); звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини (пункт 20.1.18 пункту 20.1).

Згідно із пунктом 54.1 статті 54
Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

У відповідності із пунктом 49.18 статті 49
Податкового кодексу України податкові
декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця
(підпункт 49.18.1);

- календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя)
(підпункт 49.18.2);

- календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5
цього пункту - протягом 60 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.3);

- календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб - до 1
травня року, що настає за звітним
(підпункт 49.18.4);

- календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб -
підприємців - протягом 40 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.5).

Платник податків відповідно до пункту
57.1 статті 57 Податкового кодексу
України зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Розділом VІІІ Податкового кодексу
України врегульовані питання,
пов'язані з обчисленням екологічного
податку.

Відповідно до ст. 240 Податкового
кодексу України платниками податку є
суб'єкти господарювання, юридичні
особи, що не провадять господарську
(підприємницьку) діяльність, бюджетні
установи, громадські та інші
підприємства, установи та організації,
постійні представництва нерезидентів,
включаючи тих, які виконують агентські
(представницькі) функції стосовно
таких нерезидентів або їх засновників,
під час провадження діяльності яких на
території України і в межах її
континентального шельфу та виключної
(морської) економічної зони
здійснюються:

- викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами забруднення;

- скиди забруднюючих речовин
безпосередньо у водні об'єкти;

- розміщення відходів у
спеціально відведених для цього місцях
чи на об'єктах, крім розміщення окремих
видів відходів як вторинної сировини;

- утворення радіоактивних
відходів (включаючи вже накопичені);

- тимчасове зберігання
радіоактивних відходів їх виробниками
понад установлений особливими умовами
ліцензії строк.

Платниками податку є суб'єкти
господарювання, юридичні особи, що не
провадять господарську
(підприємницьку) діяльність, бюджетні
установи, громадські та інші
підприємства, установи та організації,
постійні представництва нерезидентів,
включаючи тих, які виконують агентські
(представницькі) функції стосовно
таких нерезидентів або їх засновників,
а також громадяни України, іноземці та
особи без громадянства, які здійснюють
викиди забруднюючих речовин в
атмосферу пересувними джерелами
забруднення у разі використання ними
палива.

Згідно ст. 250 Податкового кодексу
України базовий податковий
(звітний) період дорівнює
календарному кварталу.

Платники податку, крім тих, які
визначені пунктом 240.2 статті 240 цього
Кодексу, та податкові агенти складають
податкові декларації за формою,
встановленою у порядку, передбаченому
статтею 46 цього Кодексу, подають їх
протягом 40 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) кварталу, до
органів державної податкової служби та
сплачують податок протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації,за
винятком податкових агентів,
визначених підпунктом 241.2.2пункту 241.2
статті 241 цього Кодексу, які сплачують
податок до або в день подання митної
декларації.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України регламентовано, що
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Підпунктами 87.1 та 87.2 статті 87
Податкового кодексу України визначено,
що джерелами самостійної сплати
грошових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків є
будь-які власні кошти, у тому числі ті,
що отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, провадиться
не раніше ніж через 60 календарних днів
з дня надіслання такому платнику
податкової вимоги та здійснюється за
рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини
(підпункти 95.2 та 95.3 статті 95
Податкового кодексу України).

Так, через несплату ДП "Луганська
обласна дирекція з ліквідації
збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств" суми
податкового зобов'язання в установлені
законодавством строки, позивачем на
адресу відповідача було направлено
першу податкову вимогу від 23.07.2008 №1/47,
яку відповідач отримав 30.07.2008 та другу
податкову вимогу від 01.09.2008 №2/49, яку
відповідач отримав 09.09.2008 (а.с.83, 84).
Однак, ужиті заходи не призвели до
добровільного погашення податкового
боргу відповідачем. та

Заявлена до стягнення сума податкового
боргу згідно наданих документів
виникла за період з 2011 по 2014 року. З
цього вбачається, що ні перша, ні друга
податкові вимоги не могли включати в
собі суму податкового боргу,
заявленого до стягнення у позові.

Суддею встановлено, що податковим
органом не надсилалася податкова
вимога щодо податкового боргу на суму,
яка заявляється до стягнення,
внаслідок чого відповідно до положень
п. 95.1 - 95.3 ст. 95 Податкового кодексу
України відсутні підстави для
задоволення позову Алчевської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
державного підприємства "Луганська
обласна дирекція з ліквідації
збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств" про
стягнення заборгованості в сумі 26789,56
грн. з рахунків платника податків у
банках. Визначена сума заборгованості
відповідно до положень ст. 87
Податкового кодексу України підлягає
стягненню за рахунок майна.

Враховуючи те, що відповідач за час
судового розгляду справи доказів, які б
спростовували доводи позивача, суду не
надав, у добровільному порядку
податкову заборгованість з
узгодженого податкового зобов'язання
не сплатив, позовні вимоги визнаються
суддею обґрунтованими, доведеними і
такими, що підлягають задоволенню.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

Керуючись статтями 14, 16, 20, 49, 54, 57, 87, 95, 202,
203, 285, 287 Податкового кодексу України,
статтями 11, 71, 94, 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Алчевської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
державного підприємства "Луганська
обласна дирекція з ліквідації
збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств" про
стягнення заборгованості в сумі 26789,56
грн. задовольнити.

Стягнути з державного підприємства
"Луганська обласна дирекція з
ліквідації збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств" () кошти за податковим боргом
з екологічного податку в сумі 26789,56 грн.
(двадцять шість тисяч сімсот
вісімдесят дев'ять гривень 56 копійок) з
яких: податкові зобов'язання в сумі
26332,61 грн., пеня в сумі 456,95 грн., за
рахунок майна.

Постанова суду може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції у разі її прийняття в
письмовому провадженні подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Суддя
С.В. Борзаниця