Справа № 520/1661/14-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 520/1661/14-а

Категорія: 11.1 Головуючий в 1 інстанції:
Васильків О.В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О.,
Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси на постанову
Київського районного суду м. Одеси від
11 березня 2014 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці, -

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувшись до
Київського районного суду м. Одеси з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси, просив суд
визнати неправомірною відмову в
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці;
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
починаючи з 01 грудня 2013 року у розмірі
90% грошового щомісячного утримання
працюючого судді на відповідній
посаді, що з 01 грудня 2013 року становить
20 498,94 грн.; зобов'язати відповідача в
подальшому, в разі збільшення розміру
щомісячного утримання працюючого
судді на відповідній посаді,
здійснювати перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці, відповідно до довідок
апеляційного суду Одеської області.

Постановою від 11 березня 2014 року,
ухваленою в порядку скороченого
провадження, Київський районний суд м.
Одеси задовольнив адміністративний
позов ОСОБА_1, визнав неправомірною
відмову відповідача щодо перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці позивачу;
зобов'язав відповідача здійснити
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
позивачу, починаючи з 01 грудня 2013 року,
у розмірі 90% грошового щомісячного
утримання працюючого судді на
відповідній посаді, відповідно до ч. 3
ст. 138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», на підставі довідки № 6
від 05 лютого 2014 року апеляційного суду
Одеської області про заробітну плату
для обчислення щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці.

Не погоджуючись з постановою суду,
управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси подало
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати оскаржену постанову та
ухвалити нову, якою відмовити у
задоволенні адміністративного позову
в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги
апелянт обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального і процесуального права.

ОСОБА_1 письмових заперечень на
апеляційну скаргу не надав.

Ухвалюючи постанову про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
встановив, що позивач є суддею у
відставці зі стажем роботи на
відповідній посаді строком 33 роки 07
місяців 21 день.

Остання посада, яку обіймав позивач це
посада судді апеляційного суду
Одеської області, з якої позивач вийшов
у відставку.

При виході у відставку позивачу
нараховане щомісячне грошове
утримання судді в розмірі 90% від
заробітної плати працюючого судді.

З урахуванням рішення Конституційного
суду України від 03 червня 2013 року N
3-рп/2013, яке має преюдиційне значення та
є обов'язковим до виконання на
території України, суд першої
інстанції встановив, що відмова органу
Пенсійного фонду України в проведені
позивачу перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці з 01 грудня 2013 року , на
підставі довідки апеляційного суду
Одеської

Також суд першої інстанції встановив,
що позивач подав до відповідача
довідку, встановленої форми, про
заробітну плату для обчислення
щомісячного грошового утримання судді
у відставці, в якій зазначаються
відомості про заробітну плату судді,
яка враховується при призначенні
(перерахунку) щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці.

Суд першої інстанції не прийняв до
уваги посилання відповідача на те, що
перерахунок довічного утримання
можливий лише відносно суддів
Конституційного Суду України і не
стосується суддів інших судів України.

Встановивши, що довічне грошове
утримання судді у відставці позивача
становить 90 % від зарплати працюючого
судді, суд першої інстанції дійшов
висновку, що порушенні права позивача
мають бути відновлені шляхом
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок щомісячного грошового
утримання судді у відставці позивача з
урахуванням зміни розміру заробітної
плати працюючого судді на відповідній
посаді судді на підставі довідки
апеляційного суду Одеської області від
05 лютого 2014 року № 6.

Справа розглянута в порядку письмового
провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не може
бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд
першої інстанції повно та всебічно
дослідив та оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив правову природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

ОСОБА_1 є суддею апеляційного суду
Одеської області у відставці (а.с. 9), з 15
грудня 2005 року, відповідно до ч. 4 ст. 43
Закону України «Про статус суддів» в
редакції чинній на час виходу позивача
у відставку, отримує щомісячне довічне
грошове утримання судді у відставці у
розмірі 90% заробітної плати працюючого
судді на відповідній посаді, як такий,
що має стаж роботи на посаді судді 33
роки 07 місяців 21 день (а.с. 10).

Зазначені фактичні обставини
сторонами по справі не оспорюються, та
окрім матеріалів справи підтверджені
судовими рішеннями, які набрали
законної сили - постановою Київського
районного суду м. Одеси від 13 листопада
2013 року по справі № 520/12134/13-а та ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 06 лютого 2014
року по справі № 520/12134/13-а (а.с. 24-34).

Предметом спору по справі є відмова
органу Пенсійного фонду України в
проведенні перерахунку позивачу
довічного грошового утримання судді у
відставці відповідно до його заяви від
07 лютого 2014 року, право на перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання суді у відставці у зв'язку із
зміною розміру заробітної плати
працюючого судді апеляційного суду
Одеської області, з якою позивач вийшов
у відставку.

Не зважаючи на те, що постановою
Київського районного суду м. Одеси від
13 листопада 2013 року по справі №
520/12134/13-а, яка залишена без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 06 лютого 2014
року по справі № 520/12134/13-а, управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Одеси зобов'язано провести
позивачу перерахунок та виплату
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, на
підставі довідок апеляційного суду
Одеської області про заробітну плату
працюючого судді у 2012 році та
січні-листопаді 2013 року, відповідач
рішенням від 10 лютого 2014 року відмовив
позивачу у проведенні перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці, на
підставі довідки про заробітну плату
працюючого судді апеляційного суду
Одеської області з 01 грудня 2013 року (а.с.
7).

При цьому відмова вмотивована тим, що
Законом України «Про судоустрій і
статус суддів» та постановою Правління
Пенсійного фонду України № 3-1 від 25
січня 2008 року не передбачений
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання суддів у
відставці, окрім суддів
Конституційного Суду України, при
зміні розміру грошового утримання
працюючих суддів.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України
«Про статус суддів», в редакції чинній
на час виходу позивача у відставку,
судді у відставці, який має стаж роботи
на посаді судді не менше 20 років,
виплачується звільнене від сплати
податку щомісячне довічне грошове
утримання в розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді. За кожний
повний рік роботи понад 20 років на
посаді судді розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Також, частиною 3 статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» чинного з 30 липня 2010 року, в
редакції чинній на час звернення
позивача до відповідача із заявою про
проведення перерахунку, встановлено,
що щомісячне грошове утримання
виплачується судді у певному
відсотковому розмірі (у позивача 90%) від
грошового утримання судді який працює
на відповідній посаді.

Таким чином, з урахуванням ст. 22
Конституції України, якою встановлено,
що конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані, а при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод, апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивач має право на отримання
щомісячного довічного грошового
утримання судді у розмірі 90% від
грошового утримання судді який працює
на відповідній посаді без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання.

Апеляційний суд вважає
необґрунтованим посилання апелянта на
те, що чинним законодавством не
передбачені можливість та порядок
проведення перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді,
окрім суддів Конституційного Суду
України.

Статтею 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»
закріплено право судді у відставці на
отримання щомісячного довічного
грошового утримання судді.

При цьому зазначена норма передбачає
виплату щомісячного довічного
грошового утримання судді у певному
відсотковому розмірі від грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді, тоді як відповідач,
за відсутності встановлених
законодавством повноважень, здійснив
тлумачення цієї норми закону
зазначивши, що грошовий розмір
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
визначається один раз і перерахунку не
підлягає.

Таке розуміння апелянтом норми закону
є помилковим, оскільки правовий аналіз
ст. 138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» дає підстави для
висновку, що грошовий розмір
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці,
призначеного у відсотковому розмірі
від грошового утримання судді, який
працює на відповідній посаді, має
змінюватись внаслідок зміни розміру
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді. Таким чином,
оскільки грошовий розмір щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці залежить від розміру
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді та розмір якого
змінюється у бік збільшення,
законодавець цілком логічно не
перевантажував Закон України «Про
судоустрій і статус суддів»
положеннями щодо перерахунку
довічного грошового утримання судді у
відставці, у разі зміни розміру
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 3-рп/2013 від 03 червня 2013 року визнано
неконституційним, зокрема, абзац
другий пункту 2 розділу II «Прикінцеві
та перехідні положення» Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 8 липня 2011 року N 3668-VI, зі
змісту якого вбачається, що виплата
суддям пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року N 1058-IV та без проведення
інших перерахунків, передбачених
законодавством.

Оскільки Рішеннями Конституційного
Суду України неодноразово
наголошувалось на необхідність
дотримання державними органами влади
правового статусу суддів та гарантій
їх незалежності, в тому числі їх
пенсійного та соціального
забезпечення, а стаття 126 Конституції
України гарантує досягнутий рівень
незалежності суддів і забороняє при
прийнятті нових законів та інших
нормативних актів, внесенні змін до них
скасовувати чи звужувати існуючі
гарантії незалежності суддів, у тому
числі заходи їх правового захисту та
матеріального і соціального
забезпечення (рішення Конституційного
Суду України по справі № 8-рп/2005 від 11
жовтня 2005 року; по справі № 18-рп/2011 від 14
грудня 2011 року, по справі № 3-рп/2013 від 3
червня 2013 року) апеляційний суд,
погоджується з обраним судом першої
інстанції засобом відновлення
порушеного права позивача.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Апеляційний суд встановив, що при
ухваленні судом першої інстанції
оскарженої постанови, суд не вирішив
по суті позовні вимоги щодо
зобов'язання відповідача в подальшому,
в разі збільшення розміру щомісячного
утримання працюючого судді на
відповідній посаді, здійснювати
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
відповідно до довідок апеляційного
суду Одеської області.

За таких обставин оскаржена
постанова має бути змінена, шляхом
ухвалення апеляційним судом постанови
про задоволення позовних вимог ОСОБА_1
про зобов'язання відповідача в
подальшому, в разі збільшення розміру
щомісячного утримання працюючого
судді на відповідній посаді,
здійснювати перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці, відповідно до довідок
апеляційного суду Одеської області.

Задовольняючи вище зазначені
позовні вимоги, апеляційний суд
виходить з того, що, перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці пов'язаний
із зміною розміру грошового утримання
працюючого судді за останнім місцем
роботи позивача, а право на такий
перерахунок підтверджено рішенням
Конституційного Суду України № 3-рп/2013
від 3 червня 2013 року.

Оскільки виплата щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці здійснюється на постійній
основі, один раз на місяць протягом
невизначеного періоду часу, тому цей
вид виплат не є строковим і не може бути
призначений на певний строк. У цьому
випадку визначається лише дата, з якої
особа має право на отримання
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці чи його
перерахунок. Кінцевий термін або строк,
на який призначається щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці, не може встановлюватись,
оскільки це суперечить самому
визначенню та суті цього виду виплат.
Тому виплату щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
не може бути обмежено будь-яким
кінцевим терміном або строком,
оскільки це б обмежувало право особи на
отримання щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
яке має виплачуватись постійно, один
раз на місяць протягом невизначеного
часу та без встановлення будь-якого
терміну або строку виплати пенсії.

Порядок та строки нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці можуть
бути змінені за умов іншого
законодавчого регулювання.

Апеляційний суд встановив, що не
зважаючи на неодноразові рішення
Конституційного суду України, на
постанову Київського районного суду м.
Одеси від 13 листопада 2013 року по справі
№ 520/12134/13-а, яка залишена без змін
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 06 лютого 2014
року, якими підтверджено право
позивача на перерахунок щомісячного
довідного грошового утримання судді у
відставці за інший період ніж
розглядається по цій справі,
відповідач при наступній зміні розміру
заробітної плати працюючого судді
апеляційного суду Одеської області,
продовжує заперечувати право позивача
та свій обов'язок щодо здійснення
перерахунку щомісячного довідного
грошового утримання судді у відставці.

У зв'язку з цим, є обґрунтованими вимоги
позивача щодо зобов'язання
відповідача в подальшому, в разі
збільшення розміру щомісячного
утримання працюючого судді на
відповідній посаді, здійснювати
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
відповідно до довідок апеляційного
суду Одеської області.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
але вирішив не всі позовні вимоги, у
зв'язку з чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 201
КАС України, апеляційна скарга має бути
залишена без задоволення, а оскаржена
постанова змінена.

Керуючись ст.ст. 22, 126 Конституції
України, ч. 10 ст. 183-2, ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 197,
п. 2 ч. 1ст. 198, п. 2 ч. 1 ст. 201, ст. ст. 207, 211, 212,
ч. 5ст. 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Одеси залишити без
задоволення.

Постанову Київського районного суду м.
Одеси від 11 березня 2014 року змінити,
ухваливши постанову по суті позовних
вимог, які не були вирішені судом
першої інстанції.

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси про
зобов'язання в подальшому, в разі
збільшення розміру щомісячного
утримання працюючого судді на
відповідній посаді, здійснювати
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
відповідно до довідок апеляційного
суду Одеської області.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Одеси, у разі збільшення розміру
щомісячного утримання працюючого
судді на відповідні посаді
апеляційного суду Одеської області,
здійснювати перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці ОСОБА_1, відповідно до
довідок апеляційного суду Одеської
області, до встановлення іншого
законодавчого регулювання,
визначеного Законами України, які
відповідатимуть нормам Конституції
України щодо статусу суддів та
гарантій їх незалежності, в тому числі
їх пенсійного та соціального
забезпечення.

В іншій частині постанову Київському
районі м. Одеси від 11 березня 2014 року
залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя
С.Д.Домусчі

суддя
О.О.Кравець

суддя
Л.П.Шеметенко