Справа № 2а-6695/08/1570
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-6695/08/1570

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції:
Білостоцький О. В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача судді - Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу Державної казначейської служби
України на ухвалу Одеського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року про відмову в задоволенні заяви
про встановлення способу і порядку
виконання постанови суду у справі за
позовом ОСОБА_1 до Міністерства
фінансів України про стягнення
заборгованості по заробітній платі,

треті особи: Міністерство юстиції
України, Головне управління юстиції в
Одеській області, Державна судова
адміністрація України, Головне
управління Державного казначейства
України в Одеській області,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року Державна казначейська
служба України звернулася із заявою до
Одеського окружного адміністративного
суду в якій просила змінити порядок і
спосіб виконання постанови Одеського
окружного адміністративного суду від 24
листопада 2008 року у справі №2-а-6695/08,
шляхом стягнення на користь ОСОБА_1
заборгованості по заробітній платі з
урахуванням компенсації втрати
частини заробітної плати у зв'язку із
несвоєчасною її виплатою за весь
період затримки на загальну суму 15 732,83
грн. з рахунку Державної судової
адміністрації України за бюджетною
програмою КПКВ 0501150 «Виконання рішень
судів на користь суддів».

Ухвалою Одеського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року - в задоволенні заяви - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
Державна казначейська служба України
звернулася з апеляційною скаргою.

Апелянт, оскаржуючи ухвалу суду
посилався на те, що вона винесена з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, а тому просить її
скасувати та постановити нову, про
задоволення заяви.

У відповідності до ч.1 п.1 ст.197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження.

З'ясувавши обставини справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню на наступних підставах.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
24 листопада 2008 року Одеським окружним
адміністративним судом було винесено
постанову у справі № 2а-6695/08, якою
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Міністерства Фінансів України
задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Міністерства Фінансів
України на користь ОСОБА_1
заборгованість по заробітній платі за
період з 1998-2001 pік, з урахуванням
компенсації втрати частини заробітної
плати у зв'язку з несвоєчасною її
виплатою за весь період затримки на
загальну суму 15732,83 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 21 жовтня 2010
року зазначена постанова Одеського
окружного адміністративного суду була
залишена без змін.

25 січня 2011 року Одеським окружним
адміністративним судом по
вищезазначеній справі був виданий
виконавчий лист, який в подальшому було
пред'явлено ОСОБА_1 до виконання до
Державної казначейської служби
України.

Державна казначейська служба Україна
звернулась з заявою про встановлення
способу і порядку виконання
вищезазначеного судового рішення.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні заяви про зміну способу і
порядку виконання судового рішення
зазначив, що доводи, викладені в заяві є
необґрунтованими, а об'єктивні
підстави, які б унеможливлювали
виконання судового рішення відсутні.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З'ясувавши обставини справи, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що суд першої інстанції при вирішенні
справи не вірно застосував чинні норми
як процесуального, так і матеріального
права, чим порушив вимоги ст. 159 КАС
України.

Так, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції в частині стягнення з
Міністерства Фінансів України на
користь ОСОБА_1 заборгованість по
заробітній платі неможливе, у зв'язку і
тим, що головним розпорядником коштів
державного бюджету щодо виконання
бюджетної програми КПКВ 0501150
«Виконання рішень судів на користь
суддів» є Державна судова
адміністрація України (надалі - ДСАУ).

Суд апеляційної інстанції, дослідивши
матеріали справи дійшов висновку про
наявність підстав, передбачених
статтею 263 КАС України, для зміни
способу і порядку виконання рішення
суду та задоволення заяви Державної
казначейської служби України.

Так, підпунктами 13-14 пункту 4 Положення
про Державну судову адміністрацію
України, затвердженого Указом
Президента України від 03 березня 2003
року (яке діяло на час звернення до
суду) передбачено, що ДСАУ виконує
функції головного розпорядника
бюджетних коштів, передбачених на
фінансове забезпечення діяльності
судів загальної юрисдикції та
діяльності кваліфікаційних комісій
суддів усіх рівнів, органів
суддівського самоврядування, інших
органів і установ судової системи та
ДСА України та здійснює матеріальне і
соціальне забезпечення суддів, у тому
числі суддів у відставці, а також
працівників апаратів судів. (вказане
положення втратило чинність 27 червня
2009 року).

Таким чином, Міністерство юстиції
України, починаючи з березня 2003 року
позбавлено функцій головного
розпорядника бюджетних коштів,
передбачених на матеріальне
забезпечення суддів, що свідчить про не
можливість виконання цим
Міністерством вказаних функцій після
набрання Указом Президента України від
03 березня 2003 року чинності.

Зважаючи на зазначене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що у
спірних правовідносинах має місце
делегування Державою України до ДСАУ
функцій щодо виплат грошового
забезпечення суддів, які належали
Міністерству юстиції України.

Відповідно до п.8 ст.7, п.1,2 ст. 29
Бюджетного кодексу України бюджетні
кошти використовуються тільки на цілі,
визначені бюджетними призначеннями,
які встановлюються Законом про
Державний бюджет України.

Пунктом 6 ч.1 ст. 2 Бюджетного кодексу
України встановлено, що повноваження
на здійснення платежів з конкретною
метою в процесі виконання бюджету
надаються розпоряднику бюджетних
коштів відповідно до бюджетного
призначення.

Статтями 22, 23 Бюджетного кодексу
України визначено, що для здійснення
бюджетних програм та заходів, які
реалізуються за рахунок коштів
бюджету, бюджетні асигнування
надаються розпорядниками бюджетних
коштів, будь-які бюджетні зобов'язання
та платежі з бюджету здійснюються лише
за наявності відповідного бюджетного
призначення.

Відповідно до пункту 3 Положення про
Державну судову адміністрацію України,
затвердженого рішенням Ради суддів
України від 22 жовтня 2010 року № 12 (надалі
- Положення №12), основними завданнями
ДСАУ є організаційне забезпечення
діяльності органів судової влади у
межах повноважень визначених Законом
України «Про судоустрій і статус
суддів»; забезпечення належних умов
діяльності судів загальної юрисдикції,
Вищої кваліфікаційної комісії суддів
України, Національної школи суддів
України та органів суддівського
самоврядування; участь у формуванні
судів загальної юрисдикції у межах
повноважень визначених Законом
України «Про судоустрій і статус
суддів».

Підпунктом. 14 пункту 4 Положення №12
визначено, що ДСАУ відповідно до
покладених на неї завдань здійснює
функції головного розпорядника коштів
Державного бюджету України щодо
фінансового забезпечення діяльності
Вищої кваліфікаційної комісії суддів
України, Національної школи суддів
України та органів суддівського
самоврядування.

У 2004 році Законом України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2004 рік» від 17 червня
2004 року внесено зміни до додатку №3
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2004 рік», яким встановлено
розподіл видатків Державного бюджету
України на 2004 рік.

В Законах України «Про державні
бюджети України на 2005 -2014 роки»
визначено, що для виконання рішень
судів на користь суддів передбачена
бюджетна програма КПКВ 0501150 «Виконання
рішень судів на користь суддів»,
розпорядником якої є Державна судова
адміністрація України.

Законами України «Про державні бюджети
України на 2005 -2014 роки» Міністерству
фінансів України та Державній
казначейській службі України не
передбачені видатки для виплати коштів
суддям.

З аналізу наведених вище норм
законодавства, колегія суддів дійшла
висновку про те, що ДСАУ є головним
розпорядником бюджетних коштів щодо
фінансового забезпечення органів
суддівського самоврядування за
бюджетною програмою КПКВ 0501150
«Виконання рішень судів на користь
суддів».

Зважаючи на зазначене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
виконання постанови Одеського
окружного адміністративного суду від 24
листопада 2008 року у справі №2-а-6695/08 має
здійснюватися за рахунок бюджетних
асигнувань, передбачених в Державному
бюджеті для ДСАУ за бюджетною
програмою КПКВ 0501150 «Виконання рішень
судів на користь суддів», в порядку,
встановленому постановою Кабінету
Міністрів України від 03 серпня 2011 року
№845 «Про затвердження Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників».

За таких підстав, рішення суду першої
інстанції є помилковим та винесено з
невірним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку із чим, підлягає скасуванню на
підставі ст.202 КАС України.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 202, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
казначейської служби України -
задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року - скасувати.

Заяву Державної казначейської служби
України про встановлення способу і
порядку виконання Одеського окружного
адміністративного суду від 24 листопада
2008 року - задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання
постанови Одеського окружного
адміністративного суду від 24 листопада
2008 року у справі №2-а-6695/08, шляхом
стягнення на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний код НОМЕР_1)
заборгованості по заробітній платі з
урахуванням компенсації втрати
частини заробітної плати у зв'язку із
несвоєчасною її виплатою за весь
період затримки на загальну суму 15 732,83
грн. (п'ятнадцять тисяч сімсот тридцять
дві гривні вісімдесят три копійки) з
рахунку Державної судової
адміністрації України за бюджетною
програмою КПКВ 0501150 «Виконання рішень
судів на користь суддів».

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя
І.О.Турецька

суддя
Л.В. Стас

суддя
І.П. Косцова