Справа № 453/420/14-а
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року
Справа № 876/5327/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Курильця А.Р.,

суддів
Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря
Рак Х.І.,

позивачки
ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Сколівського
районного суду Львівської області від
08 травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Нижньосиньовидненської сільської ради
Сколівського району Львівської
області, ОСОБА_3 про визнання нечинним
рішення, зобов'язання прийняти
рішення,-

в с т а н о в
и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з
адміністративним позовом до
Нижньосиньовидненської сільської ради
Сколівського району Львівської
області, ОСОБА_3 про визнання нечинним
рішення, зобов'язання прийняти рішення.

Постановою Сколівського районного
суду Львівської області від 08 травня 2014
року в задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила її,
подавши до Львівського апеляційного
адміністративного суду апеляційну
скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана
постанова є незаконна і необґрунтована
та прийнята з неправильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, недоведеністю
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими, при невідповідності
висновків суду обставинам справи і
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про задоволення позову,
оскільки вона відкрито безперервно
користується спірною земельною
ділянкою понад 20 років, а отже набула
права приватизувати дану земельну
ділянку.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
апеляційну скаргу підтримала, просить
постанову Сколівського районного суду
Львівської області від 08 травня 2014 року
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити повністю.

Представники Нижньосиньовидненської
сільської ради Сколівського району
Львівської області, ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилися, належним чином
повідомлялися про час і місце слухання
справи і оскільки їхня явка в суді
апеляційної інстанції не є
обов'язковою, апеляційний розгляд
справи проведено у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивачки, перевіривши матеріали
справи та апеляційну скаргу в межах
наведених у ній доводів, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_1 не підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 119 ЗК України
громадяни, які добросовісно, відкрито і
безперервно користуються земельною
ділянкою протягом 15-ти років, але не
мають документів, які б свідчили про
наявність у них прав на цю земельну
ділянку, можуть звернутися до органу
місцевого самоврядування з
клопотанням про передачу її у
власність або надання у користування.

Як вбачається з рішення
Нижньосиньовидненської сільської ради
Сколівського району Львівської
області № 389 від 11.02.2014 року «Про
розгляд заяви гр. ОСОБА_1», відмовлено
позивачу ОСОБА_1 у приватизації
земельної ділянки площею 0,08 га. в
урочищі «Путкінці» у с. Нижнє
Синьовидне Сколівського району
Львівської області у зв'язку з тим, що
вказана земельна ділянка знаходиться у
користуванні гр. ОСОБА_3, а позивачем
використовується самовільно.

Згідно оригіналу протоколу сесії судом
встановлено, що зазначене рішення
приймалося відповідачем на пленарному
засіданні сесії. Голосування проходило
згідно із запропонованим переліком
питань, а на сесії були присутні 12
депутатів з 16 наявних. За оспорюване
рішення проголосувало 11 присутніх
депутатів, а 1 присутній депутат
проголосував проти, відтак кворум
дотриманий.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
позивачем ОСОБА_1 не наведено суду
будь-яких належних та допустимих
доказів на підтвердження
добросовісного, відкритого і
безперервного користування нею
протягом 15-ти років земельною ділянкою
площею 0.08 га. в урочищі «Путкінці» у с.
Нижнє Синьовидне Сколівського району
Львівської області.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, земельна ділянка площею 0,08
га. в урочищі «Путкінці» у с. Нижнє
Синьовидне Сколівського району
Львівської області входить у площу
земельної ділянки 0,54 га., яка з 2004 року
знаходиться у користуванні ОСОБА_3 і
має цільове призначення
обслуговування торгово-побутового
комплексу, що підтверджується копією
рішень Нижньосиньовидненської
сільської ради Сколівського району
Львівської області № 141 від 17.06.2005 року
«Про надання земельної ділянки площею
0, 64 га. гр. ОСОБА_3» та № 108 від 20.03.2007 року
«Про надання дозволу на збір
матеріалів попереднього погодження на
реконструкцію нежитлового приміщення
у готельний комплекс з елементами
обслуговування» (а. с. 24. 25), витягом з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку (а. с. 31-36). схемою
розміщення земельної ділянки (а. с. 8). Це
пов'язано з тим, що ОСОБА_3 являється
одноосібним власником нежитлових
будівель, які розмірені на вказаній
вище земельній ділянці, що
підтверджується копією договору
купівлі-продажу від 10.08.2004 року (а. с. 7).

Відтак, відповідачем
Нижньосиньовидненською сільською
радою Сколівського району Львівської
області правомірно відмовлено
позивачу ОСОБА_1 у приватизації
земельної ділянки площею 0, 08 га. в
урочищі «Путкінці» у с. Нижнє
Синьовидне Сколівського району
Львівської області за давністю
користування, так як підстав для
надання такої земельної ділянки
позивачу ОСОБА_1 у власність згідно ст.
119 ЗК України немає.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку, що Нижньосиньовидненська
сільська рада Сколівського району
Львівської області, приймаючи
зазначене вище рішення на пленарному
засіданні XXIX сесії демократичного
скликання 11.02.2014 року, діяла у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноважень з
відповідною метою та з дотриманням
інших вимог, визначених законом, у тому
числі своєчасно, безсторонньо тощо.

З огляду на зазначене, колегія суддів
приходить до висновку, що підстав для
визнання протиправним та скасування
оскаржуваного рішення немає.

Разом з тим, колегія суддів приходить
до висновку про помилкове прийняття
судом до розгляду та прийняття
оскаржуваної постанови в частині вимог
до фізичної особи ОСОБА_3

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних
з виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Отже, чинне законодавство не
передбачає можливості звернення
фізичної особи до іншої фізичної
особи з адміністративним позовом за
захистом порушених прав та
охоронюваних законом інтересів.

Суд першої інстанції безпідставно
прийняв до розгляду та розглянув
позовні вимоги до ОСОБА_3, не виключивши
його з числа відповідачів по справі,
оскільки фактично вимоги про
скасування рішення заявлені лише до
Нижньосиньовидненської сільської ради
Сколівського району Львівської
області. В даній справі як в
адміністративній ОСОБА_3 міг виступати
як третя особа, а не як відповідач.

Оскільки суд першої інстанції порушив
норми процесуального права,
розглянувши позов до ОСОБА_3, який не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства,
оскаржувана постанова суду в цій
частині підлягає скасуванню з
закриттям провадження в справі в
частині заявлених позовних вимог
позивача до ОСОБА_3

В решті, а саме в частині скасування
рішення Нижньосиньовидненської
сільської ради Сколівського району
Львівської області № 389 від 11.02.2014 року
«Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1»,
постанова суду першої інстанції
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.157,195,198,200,203,205,207,254 КАС
України, суд, -

у х в а л и
в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Сколівського районного суду
Львівської області від 08 травня 2014 року
у справі №453/420/14-а скасувати в частині
заявленого позову до ОСОБА_3 і
провадження в цій частині закрити.

В решті постанову суду залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
А.Р.Курилець

Судді
М.П.Кушнерик

О.І.Мікула

Ухвала в повному обсязі складена 26
червня 2014 року.