Справа № К/9991/67432/11-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/67432/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою Київської обласної
митниці на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28.09.2011р. у справі № 2а-396/11/1070 за
позовом Підприємство з 100% іноземною
інвестицією "Г.К. Хан і Ко. Київ" до
Київської обласної митниці про
визнання дій незаконними та скасування
рішення про визначення митної
вартості, -

ВСТАНОВИЛА:

Підприємство з 100% іноземною
інвестицією "Г.К. Хан і Ко. Київ"
звернулось до Київської обласної
митниці з позовом, в якому просило:

- визнати незаконними дії Київської
обласної митниці по визначенню митної
вартості товару;

- скасувати рішення про визначення
митної вартості № 125000006/2010/412793/1 від
05.10.2010р.;

- зобов'язати Київську обласну митницю
визнати митну вартість товару та
повернути Підприємству з 100 % іноземною
інвестицією «Г.К. Хан і Ко. Київ» суму
надмірну сплачених податків і зборів.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на протиправність дій
митниці щодо самостійного визначення
митної вартості та необґрунтованим
витребуванням у позивача додаткових
документів щодо підтвердження митної
вартості товару.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 01.02.2011р. в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 28.09.2011р.
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 01.02.2011р.
скасовано. Прийнято нове рішення яким
позовні вимоги задоволено частково.
Визнано незаконними дії Київської
обласної митниці по визначенні митної
вартості товару-крохмаль
модифікований торгівельної марки
«MERIGEL» для харчової промисловості
-«MERIGEL 341». Скасовано рішення Київської
обласної митниці про визначення митної
вартості №125000006/2010/412793/1 від 05.10.2010 року.
В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 28.09.2011р.
Київська обласна митниця звернулась з
касаційною скаргою, у якій посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права просить її
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 05 жовтня 2010р. підприємством
з 100% іноземною інвестицією «Г.К. Хан і
Ко. Київ» на виконання умов
зовнішньоекономічної угоди поставки
№1/TL від 01.04.2008 року укладеної з
компанією «ТАТЕ & LYLE SLOVAKIA s.r.o» було
подано до Київської обласної митниці
вантажну митну декларацію, якій було
присвоєно №125110002/2010/401603 та додано пакет
документів, перелік яких зазначений у
гр. 44 ВМД, зокрема і декларацію митної
вартості за формою ДМВ-1, за якою
вартість товару - модифікованого
прожелатинізованого естерифікованого
кукурудзяного крохмалю торговельної
марки марки «MERIGEL» для харчової
промисловості - «MERIGEL 341» визначена в
сумі 8880,00 Євро ( або за курсом - 96 263,80
грн.).

Однак, у декларації митної вартості
посадовою особою Київської обласної
митниці було зазначено, що відповідно
до вимог постанови Кабінету Міністрів
України № 1766 від 20.12.2006 року декларанту
необхідно надати додаткові документи.

Як вбачається з ДМВ №125110002/2010/401603
Декларант був ознайомлений з
необхідністю надання додаткових
документів, проте, декларант такі
вимоги митного органу не виконав.

Київською обласною митницею прийнята
картка відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України №
125110002/0/00067 по вантажній митній
декларації.

Також, відділом контролю митної
вартості Київської обласної митниці
винесено рішення про визначення митної
вартості товару від 05.10.2010 року до ВМД
№125110002/2010/401603.
Підставою не прийняття декларації є
неподання товариством додаткових
документів згідно ст. 11 "Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження".

Отже, предметом даного спору є
правомірність визначення митної
вартості товару та наявність підстав
повернення надмірно сплаченого
податку на додану вартість з
Державного бюджету України.

Суд першої інстанцій відмовляючи в
задоволенні позовних вимог дійшов
висновку, що Київською обласною
митницею доведена правомірність та
обґрунтованість прийнятих
оскаржуваних картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України та рішення про
визначення митної вартості товару.

Натомість суд апеляційної інстанції
задовольняючи позовні вимоги
вмотивував свої висновки тим, що
відповідачем не надано жодного доказу
в обґрунтування сумніву у
достовірності наданих декларантом
відомостей.

Однак колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду апеляційної
інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу
України від 17.11.2002р. (далі - МК України)
митна декларація - письмова заява
встановленої форми, яка подається
митному органу і містить відомості
щодо товарів і транспортних засобів,
які переміщуються через митний кордон
України, необхідні для їх митного
оформлення або переоформлення.

Згідно зі ст. 86 МК України митна
декларація приймається та
реєструється митним органом у порядку,
що визначається Кабінетом Міністрів
України або уповноваженим ним органом.
Подання митної декларації повинно
супроводжуватися наданням митному
органу комерційних супровідних та
інших необхідних документів, перелік
яких визначається Кабінетом Міністрів
України або уповноваженим ним органом.
Митна декларація приймається митним
органом, якщо встановлено, що в ній
містяться всі необхідні відомості і до
неї додано всі необхідні документи.

Відповідно до ст. 259 Митного кодексу
України митна вартість товарів - це
заявлена декларантом або визначена
митним органом вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, яка обчислюється на момент
перетинання товарами митного кордону
відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 265
МК митний орган, що здійснює контроль
за правильністю митної оцінки товарів
з урахуванням положень цього Кодексу,
має право приймати рішення про
правильність заявленої декларантом
митної вартості товарів.

Згідно зі статтею 266 МК визначення
митної вартості товарів, які
імпортуються в Україну, може
здійснюватися за такими методами: 1) за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; 3) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; 4) на
основі віднімання вартості; 5) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); 6) резервного.

Основним є метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

Якщо митну вартість не може бути
визначено за першим методом,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості. У ході
таких консультацій митний орган та
декларант можуть здійснити обмін
наявною в кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, за основу може братися ціна, за
якою оцінювані ідентичні або подібні
(аналогічні) товари було продано в
Україні не пов'язаному з продавцем
покупцю.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митну вартість
товарів не може бути визначено шляхом
застосування попереднього методу.

Виходячи із зазначеного, колегія
суддів вважає, що у разі незгоди
Митниці із митною вартістю
імпортованого товару, вона відповідно
до вимог статті 266 МК зобов'язана
провести процедуру консультацій, у
ході яких мала б дійти висновків щодо
застосування того чи іншого методу
визначення митної вартості товарів,
при цьому кожний наступний метод
застосовується у разі неможливості
застосування попереднього із
наведенням відповідних аргументів.

У випадку якщо митна вартість не може
бути визначена за першим методом,
кожний наступний метод застосовується,
якщо митна вартість товарів не може
бути визначена шляхом застосування
попереднього методу.

Аналізуючи матеріали справи колегією
суддів встановлено, у митниці виникли
обґрунтовані сумніви у достовірності
заявленої митної вартості товару в
зв'язку з чим і були витребувані
додаткові документи, однак позивачем
їх надано не було.

Обов'язок суб'єкта
зовнішньоекономічної діяльності
подати додаткові документи на вимогу
митного органу встановлений ч.2 ст. 264
Митного кодексу України, а також
пунктом 11 Порядку декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №1766 від 20.12.2006р. За
ст. 267 МК України перший метод
визначення митної вартості може бути
використаний лише за умови, якщо дані,
заявлені декларантом, підтверджені
документально та є достовірними.

У зв'язку з безмотивним ненаданням
позивачем додаткових документів,
відмовою надання додаткових
документів, у митниці не було
можливості застосувати митну вартість,
визначену позивачем. При визначенні
митної вартості товару за шостим
методом митниця діяла відповідно до
вимог ст. 266 МК України та мотивувала
позивачу неможливість застосування
попередніх методів визначення митної
вартості товару.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
приймаючи спірні рішення про
проведення митної оцінки і карток
відмови в митному оформлені, Київська
обласна митниця діяла в межах
повноважень та підставі вимог чинного
законодавства.

З урахуванням викладеного судом першої
інстанції винесено законне і
обґрунтоване рішення, постановлене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, яке скасоване
помилково.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги дають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом апеляційної інстанції норм
матеріального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 226 КАС України суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишає в
силі рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено відповідно до закону і
скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст.ст. 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Київської обласної
митниці задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 28.09.2011р.
скасувати.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 01.02.2011р.
залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: