Справа № 826/12834/13-а
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Смолій
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

02 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Бабенка К.А.,
суддів: Борисюк Л.П., Кобаля М.І.,
розглянувши адміністративну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Пергам
Україна Інжинірінг» на Постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 18 листопада 2013 року за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Пергам
Україна Інжинірінг» до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві, за
участю Третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні Позивача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Люкстрім», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Токмак Трейдінг»
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень форми «Р», -

В С Т А Н О В И В :

У зв'язку з неприбуттям жодного з
представників осіб, які беруть участь у
справі, у судове засідання, які були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання,
відповідно до п. 2 частини першої ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18 листопада 2013 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, Позивачем подано апеляційну
скаргу, в якій він просить рішення суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нове судове рішення, яким його позовні
вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а Постанову суду першої
інстанції - без змін з наступних
підстав.

Державною податковою інспекцією у
Шевченківському районі м. Києва
Державної податкової служби проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку Позивача з питань
правильності визначення повноти
нарахування та своєчасності сплати
податку на додану вартість та податку
на прибуток підприємства по
взаємовідносинам з Товариством з
обмеженою відповідальністю «Люкстрім»
() та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Токмак
Трейдінг» () за період з
01.01.2011 року по 31.12.2012 року, про що
складено відповідний Акт від 16.04.2013
року № 1111/22-80/36469331 (далі - Акт), копія
якого наявна в матеріалах справи
(а.с.9-23).

Перевіркою встановлено порушення
Позивачем вимог п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст.200
Податкового кодексу України, а саме,
завищення ним на 132299,00 грн. суми
податкового кредиту з податку на
додану вартість, в тому числі за:
квітень 2011 року - 373,00 грн., травень 2011
року - 9373,00, червень 2011 року - 48437,00 грн.,
липень 2011 року - 35518,00 грн., серпень 2011
року - 12764,00 грн., січень 2012 року - 6759,00
грн., лютий 2012 року - 15741,00 грн., березень
2012 року - 3333,00 грн., що призвело до
заниження суми податку на додану
вартість, яка підлягає нарахуванню до
сплати в бюджет за підсумками
поточного звітного періоду, з
урахуванням залишку від'ємного
значення попереднього періоду за:
квітень 2011 року - 373,00 грн., травень 2011
року - 9373,00, червень 2011 року - 48437,00 грн.,
липень 2011 року - 35518,00 грн., серпень 2011
року - 12764,00 грн., січень 2012 року - 6759,00
грн., лютий 2012 року - 15741,00 грн., березень
2012 року - 3333,00 грн.; п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п.
139.1 ст. 139 Податкового кодексу України -
заниження на 149561,00 грн. суми податку на
прибуток в перевіряємому періоді, в
тому числі за: ІІ квартал 2011 року - 93462,00
грн., ІІІ квартал 2011 року - 28974,00 грн., І
квартал 2012 року - 27125,00 грн.

На підставі вищезазначених порушень,
Державною податковою інспекцією у
Шевченківському районі м. Києва
Державної податкової служби прийнято
податкові повідомлення-рішення форми
«Р» від 29 квітня 2013 року №№,
, копії яких також наявні в
матеріалах справи (а.с.7-8), та якими
збільшено суми грошового зобов'язання
на 156342,00 грн. з податку на прибуток, в
тому числі на 149561,00 грн. за основним
платежем і на 6781,00 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями та на 150830,00 грн.
з податку на додану вартість, в тому
числі на 132299,00 грн. за основним платежем
і на 18531,00 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями, відповідно.

Як вбачається з наявних в матеріалах
справи Договорів, рахунків на оплату,
видаткових та податкових накладних,
копії яких наявні в матеріалах справи
(а.с.40-64,154-170), Позивач здійснював
господарські операції з Товариствами з
обмеженою відповідальністю «ТОКМАК
ТРЕЙДІНГ» та «Люкстрім», усі зазначені
первинні документи від імені яких
підписано їх директорами ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, відповідно.

Проте, Вироками Дарницького районного
суду м. Києва від 11.10.2012 року у справі
№2602/1973/12 та від 31 липня 2012 року у справі
№2602/1413/12, копії яких наявні в
матеріалах справи, та які набрали
законної сили, ОСОБА_2 і ОСОБА_3,
відповідно, визнано винними у вчиненні
злочину, передбаченого частиною п'ятою
ст. 27, частиною першою ст. 205
Кримінального кодексу України, та
якими встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3
будучи співучасниками злочину були
пособниками у вчиненні фіктивного
підприємництва, тобто надавали засоби
чи знаряддя для створення суб'єкта
підприємницької діяльності (юридичної
особи) з метою прикриття незаконної
діяльності.

Про відсутність факту здійснення
господарських операцій можуть
свідчити, зокрема, такі обставини:
всупереч даним податкового обліку
будь-кого з учасників операції
відсутні зміни активів, зобов'язань чи
власного капіталу принаймні в одного
з таких учасників; результати,
відображені у даних податкового обліку
будь-кого з учасників господарських
операцій, фактично не настали
внаслідок відсутності відповідних дій
будь-кого з учасників такої операції
(наприклад, відображення отримання
послуг без їх фактичного надання або в
разі їх надання іншою особою, ніж та, що
вказана у даних податкового обліку
чи первинних документах; імітація
купівлі товару в особи, яка ніколи його
не продавала тощо).

З метою встановлення факту здійснення
господарських операцій, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток
або податкового кредиту з податку на
додану вартість має бути підтверджено
рух активів у процесі здійснення
господарської операції, при цьому
дослідженню підлягають усі первинні
документи, які належить складати
залежно від певного виду господарської
операції: договори, акти виконаних
робіт тощо; фізичні, технічні та
технологічні можливості певної особи
до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції, як-от: наявність відповідних
ліцензій та інших дозвільних
документів, що необхідні для ведення
певного виду господарської діяльності;
встановлено зв'язок між фактом
придбання товарів (послуг) і
господарською діяльністю платника
податку, що збігається з позицією
Вищого адміністративного суду України,
викладеною, зокрема, в його Листі від
02.06.2011 року № 742/11/13-11.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України, витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом ІІ
цього Кодексу.

Згідно із п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а)придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу; податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду,
зокрема, у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; не відносяться до податкового
кредиту, зокрема, суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У
разі якщо платник податку не включив у
відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Відповідно до частини четвертої ст. 72
Кодексу адміністративного судочинства
України, вирок суду у кримінальному
провадженні або постанові суду у
справі про адміністративний проступок,
які набрали законної сили, є
обов'язковими для адміністративного
суду, що розглядає справу про правові
наслідки дій чи бездіяльності особи,
щодо якої ухвалений вирок або
постанова суду, лише в питаннях, чи мало
місце діяння та чи вчинене воно цією
особою.

В зв'язку з вищенаведеним, суд першої
інстанції правомірно дійшов висновку,
що за відсутності факту придбання
послуг, відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат, навіть за
наявності формально складених, але
фіктивних документів, які не можуть
вважатись первинними.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
за таких підстав, апеляційна скарга
залишається без задоволення, а
Постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Пергам
Україна Інжинірінг» залишити без
задоволення, а Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18 листопада 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя

Бабенко К.А.

Судді:

Борисюк Л.П.

Кобаль
М.І.

.

Головуючий суддя
Бабенко К.А

Судді:
Борисюк Л.П.

Кобаль М.І.