Справа № 826/6407/14
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2014 року № 826/6407/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва в складі судді Вєкуа Н.Г.,
розглянув у письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 до третя
особа Оболонського районного відділу
Головного управління Державної
міграційної служби України в м.Києві
ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії
ОСОБА_1 (далі - Позивач 1), ОСОБА_2 (далі -
позивач 2) звернулись до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Оболонського районного
відділу Головного управління
Державної міграційної служби України в
м. Києві, третя особа ОСОБА_3, в якому
просили: зобов'язати Оболонський
районний відділ Головного управління
державної міграційної служби України в
м. Києві зняти з реєстрації місце
проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач безпідставно відмовляється
знімати з реєстраційного обліку місце
проживання ОСОБА_3 у належній їм
квартирі, яку було відчужено на
підставі Договору купівлі-продажу від
28 квітня 2014 року, що порушує права
позивачів, оскільки неможливість
особистого звернення ОСОБА_3 до органу
реєстрації з питань зняття з
реєстрації місця проживання
обумовлена відбуванням покарання за
вчинення злочину у вигляді позбавлення
Ухвалою суду від 15 травня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі, закінчено
підготовче провадження та призначено
справу до судового розгляду.
Позивачі підтримали позов з наведених
у позовній заяві підстав.
Не зважаючи на належне повідомлення
про час та місце розгляду справи
відповідач явку своїх представників у
судове засідання 16 червня 2014 року не
забезпечив, натомість подав до
канцелярії суду заперечення, у яких
просив відмовити у задоволені позову у
повному обсязі, з урахуванням чого
адміністративна справа відповідно до
ч. ч. 4, 6 ст. 128 КАС України розглядається
у порядку письмового провадження на
підставі наявних у ній доказів.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, являлись
співвласниками трикімнатної
ізольованої квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується матеріалами справи.
28 квітня 2014 року на підставі Договору
купівлі-продажу квартири позивачі по
справі, відчужили належне їм нерухоме
Відповідно до п. 12 зазначеного договору
купівлі - продажу квартири від 28 квітня
2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобов'язуються
звільнити відчужувану квартиру та
зняти з реєстраційного обліку всіх
зареєстрованих осіб до 01 червня 2014
На час укладення вище вказаного
договору купівлі-продажу квартири від
28 квітня 2014 року у належній позивачам
квартирі була зареєстрована одна
особа, а саме ОСОБА_3, що
підтверджується довідкою № 3
Комунального підприємства Житлосервіс
Куренівка у Оболонському районі м.
Києва Житлово - експлуатаційна контора
№ 513 від 25 квітня 2014 року № 9189.
Однак, як вбачається з матеріалів
справи, а саме довідки № 12/58 від 28
березня 2014 року ОСОБА_3 відбуває
покарання в Сумській виправній колонії
управління ДПтС України в Сумській
області № 116 з 05 липня 2013 року, та
зазначено, що початок строку - 03 лютого
2011 року, кінець - 03 лютого 2017 року.
З метою зняття з реєстрації місця
проживання ОСОБА_3, ОСОБА_1 за
дорученням наданим довірителем,
звернулась до Оболонського районного
відділу Головного управління
державної міграційної служби України в
м. Києві із письмовою заявою про зняття
з реєстраційного обліку ОСОБА_2 у
належній позивачам квартирі АДРЕСА_1.
25 квітня 2014 року Оболонським РВ ГУ ДМС
України в м. Києві відмовлено позивачці
у знятті з обліку та вказано, що
відповідно ст.7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» від 05.07.2012р.
зняття з реєстрації місця проживання
особи здійснюється на підставі заяви
особи або її законного представника;
судового рішення, яке набрало законно;
сили, про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням, про
виселення, про визнання особи безвісно
відсутньою або оголошення її померлою;
свідоцтва про смерть; паспорта або
паспортного документа, що надійшов з
органу державної реєстрації актів
цивільного стану, або документа про
смерть, виданого компетентним органом
іноземної держави, легалізованого в
установленому порядку; інших
документів, які свідчать про
припинення: підстав для перебування на
території іноземців та осіб без
громадянства; підстав для проживання
або перебування особи у
спеціалізованій соціальній установі,
закладі соціального обслуговування та
соціального захисту; підстав на право
користування житловим приміщенням.
Позивачі вказують, що відмова
відповідача у проведенні зняття з
реєстрації довірителя порушує права
позивачів у зв'язку з зазначеним подано
адміністративний позов.
Вирішуючи дану справу на підставі норм
чинного законодавства та наявних
матеріалів справи суд виходить з
Статтею 33 Конституції України
встановлено, що кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
Відповідно до ст.64 Конституції України
конституційні права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених
Конституцією України.
Законом України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» визначено, що
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік. Реєстрація - це внесення
інформації до Єдиного державного
демографічного реєстру про місце
проживання або місце перебування особи
із зазначенням адреси, за якою з особою
може вестися офіційне листування або
вручення офіційної кореспонденції.
Відповідно до ст. 7 Закону зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі:
- заяви особи або її законного
- судового рішення, яке набрало
законної сили, про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, про виселення, про
визнання особи безвісно відсутньою або
оголошення її померлою;
- свідоцтва про смерть;
- паспорта або паспортного документа,
що надійшов з органу державної
реєстрації актів цивільного стану, або
документа про смерть, виданого
компетентним органом іноземної
держави, легалізованого в
установленому порядку;
- інших документів, які свідчать про
- підстав для перебування на території
України іноземців та осіб без
- підстав для проживання або
перебування особи у спеціалізованій
соціальній установі, закладі
соціального обслуговування та
соціального захисту;
- підстав на право користування
житловим приміщенням.
Зняття з реєстрації здійснюється в
день звернення особи. За заявою особи
зняття з реєстрації може бути
здійснено одночасно з реєстрацією
нового місця проживання.
Як вбачається з листа № 6/вх.Р - 62 від 25
квітня 2014 року, причиною відмови для
зняття з обліку місця проживання
третьої особи по справі стала
відсутність паспорта ОСОБА_3.
Однак суд зазначає, що відповідно до
довідки № 12/58 від 28 березня 2014 року
ОСОБА_3 відбуває покарання в Сумській
виправній колонії управління ДПтС
України в Сумській області № 116 з 05
липня 2013 року, та зазначено, що початок
строку - 03 лютого 2011 року, кінець - 03
При цьому, нормою ч. 4 ст. 153
Кримінально-виконавчого кодексу
України передбачено, що: «Паспорт
особі, яка звільняється від відбування
покарання у виді арешту, обмеження або
позбавлення видається при
Суд звертає увагу, що ОСОБА_3, видане на
ім'я ОСОБА_1 доручення від 25 березня 2014
року, посвідчене в.о. начальника
Сумської виправної колонії № 116
управління Державної пенітенціарної
служби України в Сумській області
підполковником внутрішньої служби
Лактіоновим О.В., відповідно до якого
ОСОБА_1 має право вирішувати питання, що
стосуються зняття довірителя з
реєстрації місця проживання.
Крім цього, відповідно до норми ст. З ЗУ
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
зміна реєстрації місця проживання
фізичної особи в першу чергу
фіксується не у паспорті цієї особи, а у
Єдиному демографічному реєстрі.
Більше того, ст.ст. 12-13 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» хоча і
передбачено те, що особи, які
відбувають покарання у вигляді
позбавлення волі, тимчасово
обмежуються у свободі пересування та
вільному виборі місця проживання,
однак при цьому, вказаним Законом не
забороняється та не обмежується право
особи, позбавленої волі на підставі
вироку суду, знятися за власної волі з
місця реєстрації свого проживання.

Також суд наголошує, що відповідно до
статті 41 Конституції України кожен має
право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю; право
приватної власності є непорушним і
ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Нормою ст. 55 Конституції України
передбачено, що: «Права і свободи
людини і громадянина захищаються
судом. Кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб».

Частиною 1 статті 9 КАС України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи вищезазначене суд звертає
увагу, що відповідно до ч. 1 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною 3 статті 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
зокрема: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Враховуючи фактичні обставини справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі з огляду на
необхідність поновлення порушених
прав позивачів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Органи державної влади повинні
керуватися нормами Конституції і
законів України і не можуть порушувати
норми статті 22 Конституції України, які
є нормами прямої дії.

Відповідно до ст. 8 КАС України при
вирішенні справи суд має керуватися
принципом верховенства права,
відповідно до якого, зокрема, людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов'язати Оболонський районний
відділ Головного управління державної
міграційної служби України в м. Києві
зняти з реєстрації місце проживання
ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції в порядку та строки,
встановлені статтями 185-187 цього
Кодексу шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги з
одночасним надсиланням копії
апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
відкладення складення постанови у
повному обсязі, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Н.Г. Вєкуа