Справа № 804/6559/14
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 червня 2014 р. Справа № 804/6559/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Конєвої С.О.

при секретарі судового засідання
Фросіну С.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача:
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
гр. ОСОБА_1 до Дніпропетровського
міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ в Дніпропетровській області в
особі Слідчого відділу Кіровського РВ
про визнання бездіяльності
відповідача незаконною та зобов'язання
відповідача вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

08.05.2014р. гр. ОСОБА_1 звернувся з позовом
до Дніпропетровського міського
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ в
Дніпропетровській області в особі
Слідчого відділу Кіровського РВ та
просить:

- визнати бездіяльність відповідача
щодо невиконання ухвали Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська від
03.07.2012р. - незаконною;

- зобов'язати відповідача виконати
постанову Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 03.07.2012р. і
повернути позивачу матеріальні
цінності вилучені у нього при обшуку
15.10.2010р., а саме:

-RUFLEX Rokky стиглий каштан 3м.кв. в
кількості 381м.кв.;

- Плитка коник/карниз 12/20 штук,
коричневий в пачках, кількістю 14 шт.;

-Pintari Super (ендовий килим) 0,7*10м коричневий
в кількості 5 шт.;

- К-ЕL 60/2200 RUFLEX (підкладковий килим) 1*15м в
кількості 13 шт.;

-Цвяхи покрівельні в кількості 25кг.;

- Герметизуючий клей К-36, 10л в кількості
1 штука;

- Вентиль КТV-Хуопа+прох.елем.HUOPA
коричневий в кількості 6шт.

Позивач обґрунтовує своє позовні
вимоги тим, що вказане майно у нього
було вилучено у ході обшуку, який
відбувся 15.10.2010р., у межах порушеної
кримінальної справи відносно позивача
та за результатами скарги позивача на
постанову слідчого, постанову про
порушення кримінальної справи
відносно позивача було скасовано
постановою Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 03.07.2012р., яка
залишена судом апеляційної інстанції
без змін 23.07.2012р. Постановою суду першої
інстанції від 03.07.2012р. було
постановлено про повернення вилучених
речей. Однак зазначені вище речові
докази не повернуті позивачеві, що, на
думку позивача, є бездіяльністю
відповідача, оскільки позивач
неодноразово подавав відповідні
скарги керівництву відповідача та
останні надавали відповідь про
існування між позивачем та ОСОБА_2
(особа, яка подала заяву про порушення
кримінальної справи)
цивільно-правового спору про право
власності на предмети, які є речовими
доказами по даній кримінальній справі.
Позивач не погоджується з даними
доводами відповідача посилаючись на
те, що набрання законної сили
постановою Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 03.07.2012р. тягне
за собою повернення вилучених речей та
поновлення прав, щодо яких на момент
досудового слідства встановлювались
обмеження, яка надається для виконання
органам досудового слідства згідно
ст.236-8 КПК України (у редакції 1960р.).

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився без поважної причини, про дату,
час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином 11.06.2014р., що
підтверджується поштовим
повідомленням, наявним в матеріалах
справи (а.с. 57).

Згідно до вимог ч.4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Враховуючи наведене, належне
повідомлення відповідача про дату, час
і місце розгляду справи, строки
вирішення спору, встановлені ст. 122
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд вважає за можливе
розглянути дану справу за відсутності
відповідача за наявними у справі
доказами у відповідності до вимог ч. 4
ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України.

У ході судового розгляду справи судом
були встановлені наступні обставини у
справі.

14.10.2010р. слідчим РВ Кіровського РВ ДМУ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області Начиняним В.С. було порушено
кримінальну справу №65102088 за фактом
шахрайських дій відносно гр. ОСОБА_2 за
ознаками складу злочину, передбаченого
ч.2 ст. 190 КК України.

У рамках вказаної кримінальної справи,
слідчим було подано до Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська
подання про проведення обшуку на
складі ТОВ «Дніпро-Стройінвест» за
адресою: м. Дніпропетровськ, пр.Кірова
48-г, яке було задоволено постановою
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська.

15.10.2010р. слідчим СВ Кіровського РВ ДМУ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області Начиняним В.С. було проведено
обшук на вищевказаному складі ТОВ
«Дніпро-Стройінвест», керівником якого
є позивач, під час якого було вилучено
та передано на відповідальне
зберігання гр.ОСОБА_2 м'яку покрівлю та
фурнітуру до неї, загальною вартістю
40048,35 грн.

03.07.2012р. постановою Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська
скаргу позивача було задоволено та
скасовано постанову про порушення
відносно позивача кримінальної справи,
яка набрала законної сили.

Позивач вважає, що з набранням законної
сили вищевказаною постановою суду
першої інстанції відповідач на
виконання вказаної постанови
зобов'язаний повернути позивачеві
вилучені під час обшуку 15.10.2010р. речі,
які зазначені у позові, однак
відповідач на його скарги вчинив
бездіяльність щодо невиконання
вказаного вище судового рішення у
зв'язку з чим позивач просить
зобов'язати відповідача виконати
постанову Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 03.07.2012р. і
повернути йому матеріальні цінності,
вилучені у нього під час обшуку 15.10.2010р.

Заслухавши позивача, який брав участь у
судовому розгляді даної справи,
дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши норми чинного
законодавства України, суд приходить
до висновку про наявність підстав для
закриття провадження у цій справі на
підставі п.1 ч.1 ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративного суду можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа адміністративної
юрисдикції - це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суб'єкт владних повноважень -
це орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної
юрисдикції може бути переданий на
вирішення адміністративного суду спір,
який виник між двома (кількома)
конкретними суб'єктами суспільства
стосовно їхніх прав та обов'язків у
конкретних правових відносинах, у яких
хоча б один суб'єкт законодавчо
уповноважений владно керувати
поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а
ці суб'єкти відповідно зобов'язані
виконувати вимоги та приписи такого
владного суб'єкта.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі
орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа) у спірних
правовідносинах не здійснює вказані
владні управлінські функції щодо
іншого суб'єкта, який є учасником спору,
такий спір не має встановлених нормами
КАС України ознак справи
адміністративної юрисдикції, і
відповідно, не повинен вирішуватись
адміністративним судом.

Згідно до вимог ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку зі здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виробів або референдуму. Юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії)
дій чи бездіяльності.

Надаючи оцінку предмету та підставам
заявленого позову, суд виходить з
наступного.

Зі змісту позову та доданих до нього
копій документів судом встановлено, що
підставою для звернення до
адміністративного суду є не
повернення відповідачем матеріальних
цінностей позивачеві, які були
вилучені у нього під час проведення
обшуку 15.10.2010р. у рамках порушеної
кримінальної справи та, яке було
передано на зберігання громадянину
ОСОБА_2

Спірні правовідносини, які виникли між
позивачем та відповідачем щодо не
повернення матеріальних цінностей, які
були вилучені у рамках розслідування
кримінальної справи не є
адміністративним спором, оскільки
відповідач, в даному випадку,
законодавчо не уповноважений владно
керувати поведінкою позивача, не
приймав щодо позивача обов'язкових до
виконання рішень, а оскарження дій чи
бездіяльності слідчого чи прокурора
під час досудового розслідування
кримінальної справи та порядок і
строки розгляду таких скарг
врегульовано нормами
Кримінально-процесуального кодексу
України, має свої особливості та не
належить до управлінської сфери
відповідно до рішення Конституційного
Суду України № 6-рп/2001 від 23.05.2001р.
(справа щодо конституційності статті
248-3 ЦПК України) та рішення
Конституційного Суду України №19-рп/2011
від 14.12.2011р.

Пунктом 2 ч.3 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів не поширюється
на публічно-правові справи, що належить
вирішувати в порядку кримінального
судочинства.

За викладених обставин та з
урахуванням вищенаведених норм
чинного законодавства України,
враховуючи, що позивач оскаржує
бездіяльність працівників міліції
щодо невиконання судового рішення про
повернення йому вилучених
матеріальних цінностей у рамках
порушеної кримінальної справи №65102088,
суд приходить до висновку, що спір не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки даний спір не містить ознак
публічно-правового спору, не
направлений на захист будь-якого права
позивача у сфері публічно-правових
відносин із суб'єктом владних
повноважень.

У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст. 157
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд закриває провадження у
справі, якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку про наявність підстав для
закриття провадження у цій справі з
урахуванням вищевикладених обставин
та норм чинного законодавства України.

При цьому, слід роз'яснити позивачеві,
що питання щодо невиконання судового
рішення, яке набрало законної сили,
підлягає вирішенню в порядку,
визначеному Законом України «Про
виконавче провадження» або у порядку
кримінального судочинства згідно до
ст. 382 КК України.

Також, слід зазначити, що майно, яке
було вилучене під час обшуку у позивача
було передано на відповідальне
зберігання гр. ОСОБА_2 та, як підтвердив
сам позивач в судовому засіданні, дане
майно знаходиться у володінні у гр.
ОСОБА_2, а отже, існує спір про право
власності на вказане вище майно, який
повинен вирішуватися у порядку
цивільного судочинства.

Керуючись ст. 128, п.1 ч.1 ст. 157, ч.3,7
ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -.

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі
№804/6559/14 за позовом гр. ОСОБА_1 до
Дніпропетровського міського
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ в
Дніпропетровській області в особі
Слідчого відділу Кіровського РВ про
визнання бездіяльності відповідача
незаконною та зобов'язання відповідача
вчинити певні дії - закрити.

Роз'яснити позивачеві, що питання щодо
невиконання судового рішення підлягає
вирішенню у порядку кримінального
судочинства.

Згідно ч.3 ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства України
повторне звернення з тією самою
позовною заявою не допускається.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу
було постановлено без виклику особи,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали згідно ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Ухвала набирає законної сили у порядку
та у строки, встановлені ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст ухвали складений - 01.07.2014р.

Суддя С.О. Конєва