Справа № 872/8027/13
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2014 рокусправа № 0870/11239/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Ясенової Т.І.

суддів: Головко
О.В. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 05 березня
2013 року у справі №0870/11239/12 за позовом
ОСОБА_1 до Головної державної інспекції
на автомобільному транспорті,
Територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті у Запорізькій області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті,
Територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті у Запорізькій області, в
якому просив визнати
незаконними(протиправними) дії та
бездіяльність Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті щодо порушення
законодавства при розгляді скарги від
04.09.2012 року в частині неналежної,
несвоєчасної, необ'єктивної і не
всебічної перевірки скарги та в
частині здійснення неналежного
контролю за дотриманням законодавства
про звернення громадян; визнати
незаконним (протиправним, нечинним)
рішення відповідача від 30.10.2012 року
№41/5-9-522л та скасувати його; визнати
незаконними (протиправними) дії та
бездіяльність відповідача щодо
порушення законодавства при
проведенні нагляду, контролю та
перевіркою законності дій
підпорядкованих посадовців щодо
винесення відносно позивача постанов
про застосування фінансових санкцій
№152710 від 28 серпня 2012 року та №152709 від 28
серпня 2012 року; визнати незаконними
(протиправними) дії та бездіяльність
Територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті у Запорізькій області в
частині порушення приписів Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті та інших
правових актів щодо неналежного
повідомлення особи-позивача який
притягається до відповідальності про
час та місце розгляду справи, що
фактично позбавило позивача
скористатися правами, наданими
законодавством для доведення своєї
невинуватості; визнати нечинними
(незаконними) постанов про
застосування фінансових санкцій №152710
від 28 серпня 2012 року та №152709 від 28
серпня 2012 року та скасувати їх.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 05 березня
2013 року позовні вимоги задоволено
частково. Визнано неправомірними дії
Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті щодо
порушення законодавства при розгляді
скарги ФОП ОСОБА_1 від 04.09.2012. Визнано
протиправним та скасовано рішення
Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті від 30.10.2012
№41/5-9-522л. Визнано протиправними дії та
бездіяльність Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті щодо порушення
законодавства при проведенні нагляду,
контролю та перевіркою законності дій
підпорядкованих посадовців щодо
винесення відносно ФОП ОСОБА_1 постанов
про застосування фінансових санкцій
від 28.08.2012 №152710 та №152709. В задоволенні
іншої частини вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин справи, що
призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

На підстав ч.1 ст.196 КАС України, п.2 ч.1
ст.197 КАС України справа розглядається
в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла
наступних висновків.

Згідно даних акту №055560 від 14.08.2012 та
акту №55559 складених державними
інспекторами територіального
управління АР Крим під час здійснення
перевірки транспортних засобів Scania д/н
НОМЕР_1 та Scania д/н НОМЕР_2, які належить
ФОП ОСОБА_1 у водіїв ОСОБА_2, ОСОБА_3 не
була оформлена індивідуальна
контрольна книжка водія, всупереч
вимогам Наказу Міністерства
транспорту та зв'язку України №340 та
всупереч Наказу Міністерства
інфраструктури України №659. Водіями
транспортних засобів відносно
виявленого порушення не зроблено
зауваження, не надані пояснення згідно
даних акту з котрим їх ознайомили, акти
перевірки підписали.

Акти перевірки направлено до
управління ГАТІ у Запорізькій області
для розгляду та прийняття рішення за
фактом допущеного порушення суб'єктом
господарювання ФОП ОСОБА_1 за місцем
його реєстрації, у відповідності з
територіальністю.

Судом встановлено, що Територіальним
управлінням Головавтоінспекції у
Запорізькій області позивачу
направлено запрошення на розгляд
справи про порушення, яке призначено на
28.08.2012.

28.08.2012 заступником начальника
територіального управління
Головавтотрансінспекції у Запорізькій
області була винесена постанова №152709
про застосування фінансової санкції у
розмірі 1700,00 грн. та постанова №152710
про застосування фінансової санкції у
розмірі 1700,00 грн. до суб'єкта
господарювання ФОП ОСОБА_1 за порушення
вимог Закону України „Про
автомобільний транспорт? під час
надання послуг перевезення вантажу
автомобільним транспортом.

03 вересня 2012 року ФОП ОСОБА_1 отримано
постанови управління
Головавтотрансінспекції у Запорізькій
області від 28 серпня 2012 року №152710 та
№152709, про застосування фінансових
санкцій.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону
України „Про автомобільний транспорт?
за надання послуг з перевезень
вантажів без оформлення документів,
перелік яких визначений ст.48 цього
Закону, - застосовується штраф у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 48 Закону України „Про
автомобільний транспорт?, автомобільні
перевізники, водії повинні мати і
пред'являти особам, які уповноважені
здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконують вантажні
перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх
перевезень вантажів є: для
автомобільного перевізника - документ,
що засвідчує використання
транспортного засобу на законних
підставах, інші документи, передбачені
законодавством; для водія - посвідчення
водія відповідної категорії,
реєстраційні документи на
транспортний засіб,
товарно-транспортна накладна або інший
визначений законодавством документ на
вантаж, інші документи, передбачені
законодавством.

У разі перевезення небезпечних
вантажів крім документів, передбачених
частиною другою цієї статті,
обов'язковими документами також є: для
автомобільного перевізника - ліцензія
на надання відповідних послуг; для
водія - ліцензійна картка, свідоцтво
про допущення транспортного засобу до
перевезення певних небезпечних
вантажів, свідоцтво про підготовку
водіїв транспортних засобів, що
перевозять небезпечні вантажі,
письмові інструкції на випадок аварії
або надзвичайної ситуації.

Перелік та порядок ведення документів,
що визначають робочий час та час
відпочинку для водіїв регулюється
Положенням про робочий час і час
відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів затвердженого
Наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України 07.06.2010 № 340.

Пунктом 1.3 якого передбачено, що вимоги
цього Положення поширюються на
автомобільних перевізників та водіїв,
які здійснюють внутрішні перевезення
пасажирів чи/та вантажів колісними
транспортними засобами.

Відповідно до п.6.2 Положення - облік
робочого часу водіїв здійснюється на
основі табеля обліку використанні
робочого часу. Перевізник, який
використовує водіїв за наймом,
щомісяця складає графік змінності
водіїв, веде відомість обліку робочого
часу та відпочинку водія (додаток 2), у
якій щодо кожної робочої зміни
зазначаються планові та фактичні дані
що до маршруту, початок та кінець
робочої зміни.

Пунктом 6.3 цього Положення,
передбачено, водій, що керує
транспортним засобом, який не
обладнаний тахографом, веде
індивідуальну контрольну книжку, що
встановлена додатком № 3 до Положення.

Не погоджуючись із складеними актами
№055560 та №55559 від 14.08.2012 позивач
стверджує, що обидва автомобіля були
обладнані тахографами, а ведення
індивідуальної книжки водія є
обов'язковим лише на тих автомобілях,
які не обладнані тахографами, а не на
тих що обладнанні, але не повірені. Крім
того, позивач зауважує, що в актах
перевірки і в матеріалах справи
відсутні докази того, що у водія дійсно
була відсутня індивідуальна
контрольна книжка, причини її
відсутності, а в акті №55560 взагалі не
зазначено про відсутність тахографу.

Пункт 21 Постанови №1567 регламентує
порядок складання акту про виявлені
порушення у одному примірнику, форма,
за якою складається акт передбачає
лише пояснення водія, та його підпис у
акті про ознайомлення. Проте, п.40
Постанови № 1567 визначає право водія:
ознайомитися з актом, підписати або
відмовитися від його підписання;
надати свої пояснення та зауваження
щодо змісту акту.

Пунктом 6.1 Положення про робочий час і
час відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів, затвердженої
Наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України №340 від 07.06.2010р.,
передбачено, що автобуси, що
використовуються для нерегулярних і
регулярних спеціальних пасажирських
перевезень, для регулярних
пасажирських перевезень на міжміських
автобусних маршрутах протяжністю
понад 50 км, вантажні автомобілі з
повною масою понад 3,5 тонн повинні бути
обладнані діючими та повіреними
тахографами.

До набрання чинності пунктом 6.1 цього
розділу водій, який керує транспортним
засобом, що зазначений у пункті 6.1 та не
обладнаний тахографом, веде
індивідуальну контрольну книжку водія
(додаток 3 до Положення).

Судом обгрунтовано не прийнято до
уваги посилання позивача на те, що
автомобілі, які були перевірені, були
обладнані тахографами, з огляду на те,
що на вимоги суду позивачем не було
надано договорів на установку
тахографів та доказів повірки приладів
(тахографів) на автомобілях щодо яких
відповідачем складено акти перевірок,
а посилання позивача на відсутність
цих документів з огляду на те, що
тахографи на момент придбання
позивачем автомобілів вже були
встановлені в авто, тобто їх
встановлення відбулося попередніми
власниками автомобілів, не доводить
наявність тахографів в перевіряємих
автомобілях.

Тахограф є з'ємним пристроєм, а тому
лише сам факт встановлення його на
транспортному засобі не доводить його
використання на час проведення
перевірки. Позивачем не надано суду ані
протоколу перевірки та адаптації
тахографа до транспортного засобу, ані
відповідного листка обліку праці та
відпочинку з тахографу, що свідчить про
його відсутність на момент перевірки.

З долучених до матеріалів справи
фотокопій приборів не можливо
встановити який саме прилад зображений
на них, та чи має він відношення до
транспортних засобів Scania д/н НОМЕР_1 та
Scania д/н НОМЕР_2.

Відповідно до ст.34 Закону України „Про
автомобільний транспорт?
автомобільний перевізник повинен
забезпечувати умови праці та
відпочинку водіїв згідно з вимогами
законодавства.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про наявність виявлених
порушень відображених в актах від
14.08.2012 №055559 та №055560, а саме відсутність
індивідуальної книжки водія.

Щодо вимоги позивача про визнання
незаконними (протиправними) дії та
бездіяльності Територіального
управління Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті у Запорізькій області в
частині порушення приписів Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті та інших
правових актів щодо неналежного
повідомлення особи-позивача який
притягається до відповідальності про
час та місце розгляду справи, що
фактично позбавило позивача
скористатися правами, наданими
законодавством для доведення своєї
невинуватості, колегія суддів дійшла
наступних висновків.

Пунктом 25 Постанови Кабінет Міністрів
України „Про затвердження Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті? №1567 від
08.11.2006, передбачено, що справа про
порушення розглядається в органі
державного контролю за
місцезнаходженням суб'єкта
господарювання або за місцем виявлення
порушення (за письмовою заявою
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання) не пізніше ніж
протягом двох місяців з дня його
виявлення. Про час і місце розгляду
справи про порушення уповноважена
особа суб'єкта господарювання
повідомляється під розписку чи
рекомендованим листом із
повідомленням (пункт 26 Порядку). У разі
неявки уповноваженої особи суб'єкта
господарювання справа про порушення
розглядається без її участі. За
наявності підстав керівник органу
державного контролю або його заступник
виносить постанову про застосування
фінансових санкцій, яка оформляється
згідно з додатком 5 (п.27 Порядку).

Тобто, в даному випадку державними
інспекторами виявлено порушення 14.08.2012,
а вже 23.08.2012 Територіальним управлінням
Головавтоінспекції у Запорізькій
області позивачу направлено
запрошення на розгляд справи про
порушення, яке призначено на 28.08.2012.
Цієї ж дати Територіальним управлінням
Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті у
Запорізькій області прийнято
постанови про застосування до позивача
фінансових санкцій №152710 від 28 серпня
2012 року та №152709 від 28 серпня 2012 року.

Враховуючи наведене, суд дійшов
вірного висновку про відсутність в
діях Територіального управління
Головавтоінспекції у Запорізькій
області порушень вимог „Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті та інших
правових актів? щодо неналежного
повідомлення особи-позивача про
розгляд справи про порушення на
автомобільному транспорті.

Щодо вимоги позивача про визнання
незаконними (протиправними) дій та
бездіяльності Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті щодо порушення
законодавства при проведенні нагляду,
контролю та перевіркою законності
підпорядкованих посадовців; щодо
порушення законодавства при розгляді
скарги позивача від 04.09.2012, а також
вимоги про визнання незаконним та
скасування рішення від 30.10.2012 №41/5-9-522л
прийнятого за результатом розгляду
скарги позивача слід зазначити
наступне.

Судом встановлено, що 03.09.2012 позивач
отримав рекомендованого листа від
Територіального управління
Головавтотрансінспекції у Запорізькій
області, в якому містились постанови
про застосування фінансових санкцій
№152710 та №152709 від 28.08.2012, прийняті за
результатом розгляду справи про
порушення.

Не погоджуючись із прийнятими
постановами, позивач 04.09.2012 надіслав
скаргу на вищевказані постанови на
адресу Міністерства інфраструктури
України, як до вищестоящого органу.

Не отримавши відповіді, позивач
звернувся 17.10.2012 повторно з листом до
Міністерства інфраструктури України з
метою з'ясування результату розгляду
первинної скарги.

07.11.2012 позивач отримав відповідь від
Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті від 30.10.2012
№41/5-9-522, якою його скаргу залишено без
задоволення у зв'язку з тим, що скарга
на постанову про застосування
фінансових санкцій надійшла до
Головавтотрансінспекції з порушенням
10-денного строку передбачених п.32
Порядку здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті,
затвердженого постановою КМУ від 08.11.2006
№1567.

Пунктом 32 Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженого Постановою
КМУ від 08.11.2006 №1567, передбачено, що
скарга на постанову про застосування
фінансових санкцій може бути подана до
вищого за підпорядкуванням органу
державного контролю.

Скарга на постанову подається протягом
10 днів після її винесення. У разі
пропуску зазначеного строку з поважних
причин за заявою уповноваженої особи
суб'єкта господарювання, щодо якого
винесена постанова, строк може бути
поновлений керівником органу
державного контролю за умови надання
заявником документів, що підтверджують
наявність поважних причин
несвоєчасного подання скарги в
установлений строк (тимчасова
непрацездатність, засвідчена в
установленому порядку, або перебування
у відрядженні).

Подання в установлений строк скарги
зупиняє виконання постанови до
розгляду скарги по суті (п.33 Порядку).

З огляду на викладене, суд дійшов
обґрунтованого висновку про
протиправність дій Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті в частині бездіяльності
при проведенні нагляду, контролю та
перевіркою законності дій
підпорядкованих посадовців та
неналежної, несвоєчасної та
необ'єктивної перевірки скарги
позивача від 04.09.2012, а також про
протиправність прийнятого рішення
Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті від 30.10.2012
№41/5-9-522 про відмову у задоволенні
скарги позивача від 04.09.2012, з підстав
пропущеного строку, оскільки п.32
вказаного вище порядку не
конкретизовано до якого саме органу
державного контролю оскаржується
спірна постанова, а зазначено лише „до
вищого за підпорядкуванням?. Позивач,
керуючись нормами Указу Президента
України від 09.12.2010 №105/2010 „Про
оптимізацію системи центральних
органів виконавчої влади?, яким
реорганізовано Міністерство
транспорту та зв'язку України та
утворено, зокрема Міністерство
інфраструктури України, направив
скаргу до останнього в строк
передбачений пунктом 32 Порядку.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції вірно встановлено обставини
справи та правильно застосовано до
спірних правовідносин норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують. Підстави для скасування
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Керуючись ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 05 березня
2013 року у справі №0870/11239/12 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій,
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров