Справа № 805/4833/14
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 р.
Справа №805/4833/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 11 год. 30
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Зінченка О.В.,

при секретарі судового засідання Усові
Д.В.,

з участю представників:

позивача - Ященко К.С.,

відповідача - Давиденко Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтерекспорт Трейд»
до Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання
недійсним та скасування податкового
повідомлення-рішення форми «В4» №
від 09 квітня 2014 року, -

в с т а н
о в и в :

У квітні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інтерекспорт трейд»
(далі - позивач, ТОВ Інтерекспорт Трейд)
звернулось до Донецького окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області (далі - відповідач, ДПІ у
Київському районі м. Донецька ГУ мін
доходів у Донецькій області) про
визнання недійсним та скасування
податкового повідомлення-рішення
форми «В4» № від 09 квітня 2014 року.

В обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що на підставі наказу
№ 224 від 17 березня 2014 року та
повідомлення № 3350/10/05-64-22-01 від 17
березня 2014 року відповідачем, у зв'язку
з отриманням податкової інформації, що
свідчить про можливі порушення
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Інтерекспорт трейд»
податкового законодавства по
взаємовідносинам з ФГ «МК СТЕП» (до
перейменування ФХ «БОНА ДЕА») за
вересень 2013 року та жовтень 2013 року, ФГ
«Скутельник А.О.» за вересень 2013 року,
проведена документальна позапланова
невиїзна перевірка позивача з питань
правильності визначення та
своєчасності сплати податку на додану
вартість по взаємовідносинам з
вказаними контрагентами: ФГ «МК СТЕП»,
за результатами якої відповідачем
складений Акт про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки № 727/05-64-22-01/38033650 від 28 березня
2014 року із висновками про порушення
позивачем пункту 198.1 статті 198, пункту
198.2 статті 198, пункту 198.3 статті 198,
пункту 201,10 статті 201, пункту 200.3 статті
200, пункту 200.4 статті 200 Податкового
кодексу України, у результаті чого
встановлено завищення залишку
від'ємного значення ПДВ, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду у сумі
404 644,00 грн. за жовтень 2014 року та
завищення від'ємного значення різниці
поточного звітного податкового
періоду, що зараховується до складу
податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду (рядок
20.2) податкової декларації з податку на
додану вартість за жовтень 2014 року у
розмірі 161394,00 грн.

На підставі зазначених висновків акту
перевірки, відповідачем винесено
податкове повідомлення-рішення форми
«В4» від «09» квітня 2014 року № ,
згідно якого позивачу зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 404 644,00 грн.

Позивач зазначив, що відповідач при
прийнятті зазначеного податкового
повідомлення-рішення керувався
висновками акту перевірки №
727/05-64-22-01/38033650 від 28 березня 2014 року, в
яких зазначено про нереальність
здійснення господарських операцій з
контрагентом ФГ «МК СТЕП» (до
перейменування ФХ «БОНА ДЕА») та ФГ
«Скутельник А.О.».

Позивач зауважив, що не погоджується із
даними висновками відповідача, вважає
їх протиправними та незаконними,
оскільки всі господарські операції із
вказаними контрагентами мали реальний
характер, а показники податкової
звітності позивача підтверджені
первинними документами.

З огляду на повідомлені обставини,
позивач просив суд визнати недійсним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення форми «В4» №
від 09 квітня 2014 року.

У судовому засіданні представник
позивача надала пояснення, аналогічні
викладеним у позовній заяві, просила
задовольнити адміністративний позов у
повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення позовних вимог, надала
письмові заперечення (том 1 арк. справи
217-219), вказавши на те, що спірне
податкове повідомлення-рішенням
винесено законно та обґрунтовано на
підставі висновків акту перевірки №
727/05-64-22-01/38033650 від 28 березня 2014 року, в
якому зазначено про нереальність
здійснення господарських операцій з
контрагентами ФГ «МК СТЕП» (до
перейменування ФГ «БОНА ДЕА»), ФГ
«Скутельник А.О.». Просила відмовити у
задоволенні адміністративного позову
у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши обставини справи
та перевіривши їх доказами в межах
заявлених позовних вимог, суд
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інтерекспорт
Трейд», є юридичною особою,
обліковується в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців за кодом 38033650, як
платник податків перебуває на обліку в
Державній податковій інспекції у
Київському районі м Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, яка є відповідачем у справі.

Відповідач - Державна податкова
інспекція у Київському районі м
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області в
розумінні Кодексу адміністративного
судочинства України у даних
правовідносинах є суб'єктом владних
повноважень.

Керуючись підпунктом 20.1.4 пункту 20.1
статті 20 та пунктом 75.1 статті 75
Податкового кодексу України
контролюючи органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки
платників податків в порядку,
встановленому цим Кодексом. Камеральні
та документальні перевірки
проводяться органами державної
податкової служби в межах їх
повноважень виключно у випадках та у
порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78
Податкового кодексу України про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом. Право на
проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Згідно пункту 86.1 статті 86 Податкового
кодексу України результати перевірок
(крім камеральних) оформлюються у формі
акта або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт.

У період з 18 по 24 березня 2014 року
відповідачем проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ТОВ
«Інтерекспорт Трейд» з питань
правильності визначення, повноти
нарахування та своєчасності сплати
податку на додану вартість по
взаємовідносинам з: ФГ «МК «Степ» (до
перейменування ФГ «Бона Деа», ) за вересень 2013 року та
жовтень 2013 року та ФГ «Скутельник А.О.»
() за вересень 2013 року. За
наслідком проведення перевірки 28
березня 2014 року податковою інспекцією
складений акт № 727/05-64-22-01/38033650 (том 1 арк.
справи 14-39).

Згідно висновків акту перевіркою
встановлено порушення пунктів 198.1-198.3.
статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200,
пунктів 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України, в результаті чого
завищено залишок від'ємного значення
податку на додану вартість, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду в сумі
404 644,00 грн. за жовтень 2014 року та
завищення від'ємного значення різниці
поточного звітного податкового
періоду, що зараховується до складу
податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду (ряд. 20.2)
податкової декларації з податку на
додану вартість за жовтень 2014 року у
розмірі 161 394,00 грн.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що
означені висновки зроблені внаслідок
невідбуття господарських операцій з
придбання позивачем
товарно-матеріальних цінностей від ФГ
"МК «Степ» (до перейменування ФГ «Бона
Деа», ) за вересень 2013
року та жовтень 2013 року та «ФГ
«Скутельник А.О.» () за
вересень 2013 року та вмотивовані
висновками про недостатність наданих
до перевірки документів для
встановлення реальності здійснення та
повноти відображення в обліку вчинених
правочинів та їх відповідності
приписам податкового законодавства та
відомостями акту Жовтневої об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області №
17/14-20-22-.12.2013 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки
фермерського господарства «БОНА ДЕА»
() з питань дотримання вимог
податкового законодавства з податку
на додану вартість щодо відображення
правових відносин з контрагентами
-постачальниками за липень - жовтень 2013
року, та покупцями за період з 1 липня 2013
року по 31 жовтня 2013 року та акту
Могилів-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області № 003/2201/34276610 від 05
лютого 2013 року «Про неможливість
проведення зустрічної звірки
фермерського господарства «Скутельник
А.О.» (0) щодо підтвердження
господарських взаємовідносин із
контрагентами за період з 01 січня 2013
року по 31 грудня 2013 року, яким
сформовано податковий кредит.

На підставі означеного вище акту
перевірки, 09 квітня 2014 року
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № , яким
зменшено позивачеві розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість в сумі 404 644,00 грн. за жовтень 2013
року (том 1 арк. справи 13).

Не погодившись з прийнятим податковим
повідомленням-рішенням позивач
звернувся до Донецького окружного
адміністративного суду із даним
адміністративним позовом.

Прийняте відповідачем рішення є
правовим актом індивідуальної дії,
правомірність винесення якого
здійснюється за правилами Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України).

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Обов'язок суду вирішувати спори на
підставі Конституції України
закріплений положеннями принципу
законності викладеного у пункті 1
частини першої статті 9 КАС України.

Правомірність формування позивачем
податкового кредиту вересня та жовтня
2013 року за наслідком відображення
господарських операцій з придбання
товарно-матеріальних цінностей від ФГ
«МК «Степ» (до перейменування ФГ «Бона
Деа», ) та ФГ «Скутельник
А.О.» (), та, як наслідок,
обґрунтованість прийняття податкового
повідомлення-рішення є спірними
обставинами у межах даної справи.

Платники податку на додану вартість,
об'єкти, база та ставки оподаткування,
перелік неоподатковуваних та
звільнених від оподаткування операцій,
особливості оподаткування експортних
та імпортних операцій, поняття
податкової накладної, порядок обліку,
звітування та внесення податку до
бюджету визначені розділом 5
Податкового кодексу України.

Згідно пункту 200.1 статті 200 Податкового
кодексу України сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду (пункт 200.3. статті
200 Податкового кодексу України).

Пунктом 200.4. статті 200 Податкового
кодексу України передбачено, що у разі
якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Як встановлено в ході проведеної
перевірки перевіркою повноти
визначення податку на додану вартість
по взаємовідносинам з ФГ «БОНА ДЕА» за
вересень 2013 року - жовтень 2013 року та ФГ
«Скутельник А.О.» за вересень 2013 року, в
результаті описаних в акті порушень
встановлено завищення залишку
від'ємного значення ПДВ, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду в сумі
404 644,00 грн. за жовтень 2013 року та
завищення від'ємного значення різниці
поточного звітного податкового
періоду, що зараховується до складу
податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду (ряд. 20.2)
за жовтень 2014 року.

В пункті 3.2 акту перевірки вказується
про завищення позивачем податкового
кредиту по взаємовідносинам з ТОВ
«БОНА ДЕА» на загальну суму 426 535,89 грн.
у тому числі за вересень 2013 року на 265
142,09 грн., жовтень 2013 року - на 161 393,80 грн.
та по взаємовідносинам з ФГ
«Скутельник А.О.» на загальну суму 139
501,53 грн. у вересні 2013 року.

Згідно приписів пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною
(робіт, послуг) (пункт 198.2 статті 198
Податкового кодексу України).

З аналізу наведених положень
Податкового кодексу України можна
зробити висновок, що виникнення у
платника податку на додану вартість
права на включення податку до
податкового кредиту пов'язано із
фактичним відбуттям господарської
операції з постачання товарів
(виконання робіт, надання послуг),
визначеної в первинних документах,
складених відповідно до Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» (далі за текстом
Закон №996-XIV). Наслідки в податковому
обліку створюють лише реально вчинені
господарські операції, тобто такі, що
пов'язані із рухом активів, зміною
зобов'язань та власного капіталу
платника податків та відповідають
змісту укладених договорів.

Таким чином, в даному випадку
дослідженню підлягає реальність
вчинення (фактичне відбуття)
господарської операції, відповідність
вчиненої господарської операції
господарській меті, а також реальність
усіх даних, наведених у документах, що
надають право на формування
податкового кредиту.

Наявними в матеріалах справи
декларації за вересень 2013 року та
додатками до неї (том 1 арк. справи 40-43)
підтверджено включення до складу
податкового кредиту вересня 2013 року
податку на додану вартість в сумі 265 142,09
грн. на підставі податкових накладних
виданих ТОВ «БОНА ДЕА» (ІПН 09) та в
сумі 139 501,53 грн. на підставі податкових
накладних виданих ФГ «Скутельник А.О.»
(ІПН 20). Згідно декларації з
податку на додану вартість за жовтень
2013 року та додатків до неї (том 1 арк.
справи 40-43) підтверджено включення до
складу податкового кредиту податку в
сумі 161 393,80 грн. на підставі податкових
накладних виданих ТОВ "БОНА ДЕА" (ІПН
09).

Стосовно обставин виписки податкових
накладних, на підставі яких позивачем
сформований податковий кредит,
правомірність якого заперечується
відповідачем, то, як зазначено в акті та
підтверджено наявними в матеріалах
справи документами наведені податкові
накладні виписані за фактом отримання
позивачем товарно-матеріальних
цінностей від ТОВ «БОНА ДЕА» та ФГ
«Скутельник А.О.» на підставі умов
укладених договорів.

За змістом викладеного в акті,
відповідачем заперечується
правомірність формування позивачем
податкового кредиту на підставі
перелічених вище податкових накладних,
оскільки, крім іншого, з наданих до
перевірки документів неможливо
встановити спосіб здійснення
позивачем транспортування придбаних
товарно-матеріальних цінностей, не
наданням документів на підтвердження
оплати їх вартості.

На спростування висновків відповідача
про непідтвердження реальності
відбуття господарських операцій з
придбання товарно-матеріальних
цінностей від ТОВ «БОНА ДЕА» позивач
надав наступні документи: копію
договору постачання продукції № 3009/13-1
від 30 вересня 2013 року із специфікаціями
до нього, видаткову накладну № 0000193 від
30 вересня 2013 року, податкову накладну №
81/2 від 30 вересня 2013 року, видаткову
накладну № РН-0000197 від 1 жовтня 2013 року,
податкову накладну № 1 /2 від 1 жовтня 2013
року (том 1 арк. справи 44-47, 55, 58, 59, 60).

Під час судового розгляду справи судом
встановлено, що між позивачем та
фермерським господарством «БОНА ДЕА»
укладений договір постачання
продукції № 3009/13-1 від 30 вересня 2013 року,
згідно якого постачальник (фермерське
господарство) «БОНА ДЕА» зобов'язалося
поставити Товариству з обмеженою
відповідальністю «Інтерекспорт Трейд»
(покупцю) в порядку та на умовах
зазначеного договору зернові та
маслічні культури врожаю 2013 року у
кількості, по якості та за цінами,
зазначеними у специфікаціях, що є
невід'ємною частиною договору (том 1
арк. справи 44-45) Згідно пункту 4.1. цього
договору передача товару здійснюється
на умовах EXW (франко-елеватор) згідно
Інкотермс в частині, що не суперечить
умовам цього договору, у відповідності
до специфікацій: по кількості - на
підставі складського свідоцтва або
складської квитанції, виданої на ім'я
покупця; за якістю - у відповідності до
карток аналізу товару, виданими
зерновим складом/елеватором, що
здійснює зберігання товару. Пунктом 4.4.
договору визначено, що датою
постачання є дата оформлення
складського свідоцтва або складської
квитанції, виданої на ім'я покупця.
Специфікацією № 1 від 30 вересня 2013 року
сторони за договором узгодили
постачання в період з 30 вересня 2013 року
по 05 жовтня 2013 року соняшника у
кількості 650 тн. загальною вартістю 1 982
500,00 грн. Пунктом 4 цієї специфікації
визначено місце постачання: ПАТ
«Державна продовольчо-зернова
корпорація України») с. Новополтавка,
Миколаївська обл., Новобугський район)
(том 1 арк. справи 46). Специфікацією № 2
від 01 жовтня 2013 року сторони за
договором узгодили постачання в період
01 жовтня 2013 року соняшника у кількості
320 тн загальною вартістю 976 000,00 грн. (том
1 арк. справи 47). Пунктом 4 цієї
специфікації визначено місце
постачання: ПАТ «Державна
продовольчо-зернова корпорація
України») с. Новополтавка, Миколаївська
обл., Новобугський район).

На підтвердження виконання умов
укладеного договору позивач надав
видаткову накладну № 0000193 від 30 вересня
2013 року та видаткову накладну № РН-0000197
від 01 жовтня 2013 року, якими оформлено
отримання позивачем від ФГ «Бона ДЕА»
прийняття соняшника у кількості
відповідно 521,591 тн та 317496 тн (том 1 арк.
справи 55, 58).

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, фактично отримання
соняшника відбулося у місці його
постачання - зернового складу ПАТ
«Державна продовольчо-зернова
корпорація України») с. Новополтавка,
Миколаївська обл., Новобугський район),
на підтвердження чого позивачем надано
складську квитанцію на зерно №000028 від
30 вересня 2013 року, згідно якої зерновий
склад прийняв на себе зобов'язання у
збереженні соняшника до 10 червня 2014
року (том 1 арк. справи 48), а також докази
погашення вказаної складської
квитанції (том 1 арк. справи 213).

Оплата за товар здійснювалася у
безготівковій формі шляхом
перерахування позивачем грошових
коштів на розрахунковий рахунок ФГ
«Бона-Деа», що підтверджено
відповідними платіжними дорученнями №
705 від 01 жовтня 2013 року, № 709 від 02 жовтня
2013 року, № 754 від 09 жовтня 2013 року (том 1
арк. справи 50-51).

На підтвердження реальності відбуття
господарських операцій з придбання
товарно-матеріальних цінностей від ФГ
«Скутельник О.А.» позивач надав договір
постачання № 2-2708/13С від 27 серпня 2013
року із специфікаціями до нього,
видаткові накладні № 00000275 від 10
вересня 2013 року , № С-00000276 від 10 вересня
2013 року, № С-00000605 від 19 вересня 2013 року,
№ С-00000606 від 19 вересня 2013 року,
податкові накладні № 13/2 від 10 вересня
2013 року, № 14/2 від 10 вересня 2013 року, № 40/2
від 19 вересня 2013 року, № 41/2 від 19
вересня 2013 року, товарно-транспортні
накладні, платіжні доручення на
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок ФГ «Скутельник О.А» (том 1 арк.
справи 63-68, 70, 73-75, 77, 81, 85, 71, 78, 82, 86, 88-115,
121-127, 189-211).

Крім цього, позивачем надано документи
стосовно подальшого використання
придбаного соняшника у ФГ «Скутельник
О.А.» та ФГ «Бона-Деа» у подальшій
власній господарській діяльності (том 2
арк. справи 8-45, 131-146).

З дослідження вищенаведених
документів, суд прийшов до висновку, що
ними у повному обсязі підтверджено
факт здійснення спірних господарських
операцій на виконання умов договорів,
укладених між позивачем та ФГ
«Скутельник О.А.» та ФГ «Бона-Деа».

Враховуючи наявність у позивача
первинних документів, що були
досліджені під час розгляду справи, суд
приходить до висновку, що позивачем
підтверджено правомірність формування
сум податкового кредиту за перевірений
період та, як наслідок,
необґрунтованості доводів податкового
органу, викладених в акті перевірки, що
стали підставою для прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення.

Водночас, слід зазначити, що у частинах
1, 2 статті 8 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що суд
при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого зокрема людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Так, у рішенні від 22 січня 2009 року у
справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії»
(заява № 3991/03) Європейський Суд з прав
людини зазначив, що платник податку не
повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз. На думку
Суду, такі вимоги стали надмірним
тягарем для платника податку, що
порушило справедливий баланс, який
повинен підтримуватись між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності. Також, Суд
зауважив на наступному: коли державні
органи володіють будь-якою інформацією
про зловживання у системі
відшкодування ПДВ, що здійснюються
конкретною компанією, вони можуть
вжити відповідних заходів з метою
запобігання або усунення таких
зловживань. У вказаній справі Суд не
прийняв зауваження Уряду щодо
загальної практики з відшкодування ПДВ
за відсутності будь-яких ознак, які б
вказували на те, що заявник був
безпосередньо залучений до таких
зловживань.

Необхідно також зазначити, що при
винесенні рішення у справі
«Інтерсплав» проти України» (2007 рік,
заява № 803/02) Європейський Суд з прав
людини, перевіряючи відповідність
позбавлення права на податковий
кредит/бюджетне відшкодування вимогам
статті 1 Протоколу № 1, застосовував
принцип пропорційності. Цей принцип є
складовою частиною принципу
верховенства права і вимагає
додержання «справедливого балансу»
між вимогами публічного інтересу та
захистом прав приватних осіб, у
реалізацію яких здійснюється
втручання держави. Провівши відповідну
оцінку, Європейський Суд з прав людини
визнав, що «справедливий баланс» не
додержується, коли платника ПДВ
позбавляють права на податковий
кредит/бюджетне відшкодування за
відсутності доказів його залучення до
протиправної діяльності, пов'язаної з
незаконним отриманням бюджетного
відшкодування, чи доказів того, що йому
було відомо/повинно було відомо про
таку діяльність його постачальників.

Під час розгляду даної
адміністративної справи відповідачем
будь-яких доказів на предмет того, що
позивач був залучений до протиправної
діяльності, пов'язаної з незаконним
формуванням податкового кредиту, чи
доказів того, що йому було відомо або ж
повинно було бути відомо про
протиправну діяльність його
постачальників не надано, а судом таких
доказів не встановлено.

Стаття 71 КАС України передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до статті 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд вважає, що Державна
податкова інспекція у Київському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області не довела правомірність
прийнятого податкового
повідомлення-рішення.

При цьому, згідно поданого
адміністративного позову позивач
просив визнати спірне податкове
повідомлення-рішення недійсним та
скасувати його. Враховуючи, що позивач
просить також скасувати спірне
податкове повідомлення-рішення, суд
вважає, що скасування наведеного акту
індивідуальної дії у судовому порядку
є достатнім і належним способом
захисту порушеного права позивача, за
яким останній звернувся до
адміністративного суду.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтерекспорт трейд» до Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про скасування податкового
повідомлення-рішення форми «В4» №
від 09 квітня 2014 року є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

На підставі статті 94 КАС України, суд
присуджує до стягнення з Державного
бюджету України на користь позивача
судові витрати по сплаті судового
збору, що документально підтверджені,
тобто у розмірі 487,20 грн. (арк. справи 12).

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2-15, 17-18, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87,
94, 99, 104-107, 122-143, 151-154, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167,
254 КАС України, суд, -

п о с т а
н о в и в :

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтерекспорт трейд» до Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про скасування податкового
повідомлення-рішення форми «В4» №
від 09 квітня 2014 року, -
задовольнити повністю.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області форми «В4» № від 09 квітня
2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтерекспорт трейд»
(, адреса: 83054, Донецька
область, м. Донецьк, вул. Економічна, 13)
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім)
гривень 20 коп.

Вступна та резолютивна частини
постанови прийняті у нарадчій кімнаті
та проголошені у судовому засіданні 24
червня 2014 року в присутності
представників сторін.

Постанова у повному обсязі складена 27
червня 2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Зінченко О.В.