Справа № 152/746/14-а
Суддя: Строгий І. Л.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 152/746/14-а
Постанова

іменем України

03 липня 2014 року м.
Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької
області у складі головуючого судді -
Строгого І.Л., розглянувши у порядку
письмового провадження справу за
адміністративним позовом Громадської
організації «Джуринська вода» та
ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої
служби Шаргородського районного
управління юстиції про визнання
протиправною та скасування постанов
про відрахування з пенсії штрафу,

в с т а н о в и в:

у квітні 2014 року ГО «Джуринська вода»
та ОСОБА_1 звернулися до суду із
адміністративним позовом до Відділу
ДВС Шаргородського районного
управління юстиції про визнання
протиправною та скасування постанов
про відрахування з пенсії штрафу. В
обґрунтування позову зазначено, що
ОСОБА_1 є членом Громадської
організації «Джуринська вода». 10.12.2013
року Шаргородський районний суд
Вінницької області своєю постановою
скасував постанову ДАІ, якою на ОСОБА_1
було накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340
грн. Проте, у порядку виконання
постанови ДАІ, на підставі постанов
Відділу ДВС Шаргородського РУЮ, у
травні та червні 2013 року УПФУ в
Шаргородському районі Вінницької
області із пенсії ОСОБА_1 утримало та
перерахувало в дохід держави 340 грн
штрафу, 34 грн виконавчого збору та 35 грн
витрат на проведення виконавчих дій.

З огляду на викладене, позивачі просять
визнати протиправними та скасувати
постанову Відділу ДВС Шаргородського
РУЮ від 18.04.2013 року про стягнення з
ОСОБА_1 340 грн штрафу та постанову від
18.04.2013 року про відрахування (стягнення)
із пенсії ОСОБА_1 340 грн штрафу, 34 грн
виконавчого збору та 35 грн витрат на
проведення виконавчих дій. Стягнути з
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_1 340 грн, 34 грн та 35 грн, які були
неправомірно стягнуті з ОСОБА_1
відповідно як штраф, виконавчий збір та
витрати на проведення виконавчих дій.
Постанову допустити до негайного
виконання.

Ухвалою суду від 18.04.2014 року за заявою
позивачів Управління Державної
казначейської служби у Шаргородському
районі Вінницької області залучено
другим відповідачем у цій справі.

Позивачі у судове засідання не
з'явилися, однак у позовній заяві вони
просять розгляд справи провести за їх
відсутності на підставі наявних у
справі доказів.

Представник відповідача - Відділу ДВС
Шаргородського РУЮ у судове засідання
не з'явився, хоча про дату, час та місце
судового засідання повідомлявся
завчасно та належним чином. Відповідно
до поданого заперечення від 16.06.2014 року
№ 4723/3-26, відповідач позов не визнав,
посилаючись на його необґрунтованість.

Представник другого відповідача УДКС у
Шаргородському районі Вінницької
області у судове засідання також не
з'явився, проте у листі від 02.07.2014 року №
02-60/2-979, начальник управління просить
провести розгляд справи без
представника УДКС у Шаргородському
районі.

Згідно п. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України), якщо немає
перешкод для розгляду справи в
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази у їх сукупності, суд встановив
наступні обставини.

Згідно постанови в справі про
адміністративне правопорушення Серія
АВ1 № 070433 від 17.11.2012 року, винесеної
старшим інспектором ВДАІ Вінницького
РВ капітаном міліції Гудзенком П.А.,
ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 170 грн (а.с. 5 на
звороті).

Постановою заступника начальника
Відділу ДВС Шаргородського РУЮ
Сапігури М.М. від 06.02.2013 року було
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання постанови ДАІ
Серія АВ1 № 070433 від 17.11.2012 року про
стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 340
грн в дохід держави. Цією ж постановою
ОСОБА_1 було запропоновано до 12.02.2013
року добровільно виконати зазначену
вище постанову ДАІ (а.с. 8).

18 квітня 2013 року, заступником
начальника Відділу ДВС Шаргородського
РУЮ Сапігурою М.М. було винесено
постанову про стягнення з ОСОБА_1 34 грн
виконавчого збору. Як убачається із
постанови, підставою для її прийняття
була несплата боржником добровільно
суми штрафу (а.с.10).

Цього ж дня, державним виконавцем було
винесено постанови про стягнення з
ОСОБА_1 35 грн витрат на проведення
виконавчих дій та про відрахування 20%
його пенсії для погашення 340 грн штрафу,
34 грн виконавчого збору та 35 грн витрат
на проведення виконавчих дій (а.с. 10 на
звороті, а.с. 11).

Як убачається із зазначених постанов,
підставою для їх прийняття було те, що
при виконанні виконавчого провадження
понесено витрати на проведення
виконавчих дій, а також те, що боржником
штраф самостійно не сплачено.

Постановою Шаргородського районного
суду Вінницької області від 10.12.2013 року
у справі № 152/1376/13-а, зокрема, скасовано
постанову в справі про адміністративне
правопорушення Серія АВ1 № 070433 від
17.11.2012 року, винесену інспектором ВДАІ
Вінницького РВ капітаном міліції
Гудзенком П.А. про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
по ч. 6 ст. 121 КУпАП і накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу у розмірі 170 грн (а.с. 6,7).

З огляду на встановлені обставини,
визначаючись щодо заявлених позовних
вимог, суд виходить із такого.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, орган
(посадова особа) виносить постанову по
справі. Постанова повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення. Постанова
по справі повинна містити вирішення
питання про вилучені речі і документи,
а також вказівку про порядок і строк її
оскарження. Постанова по справі про
адміністративне правопорушення
підписується посадовою особою, яка
розглянула справу.

Штраф має бути сплачений порушником не
пізніш як через п'ятнадцять днів з дня
вручення йому постанови про накладення
штрафу, а в разі оскарження або
внесення на неї подання прокурора
такої постанови - не пізніш як через
п'ятнадцять днів з дня повідомлення про
залишення скарги або подання без
задоволення. Штраф, накладений за
вчинення адміністративного
правопорушення, вноситься порушником в
установу банку України, за винятком
штрафу, що стягується на місці вчинення
правопорушення, якщо інше не
встановлено законодавством України.
(ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу
у строк, установлений частиною першою
статті 307 цього Кодексу, постанова про
накладення штрафу надсилається для
примусового виконання до відділу
державної виконавчої служби за місцем
проживання порушника, роботи або за
місцезнаходженням його майна в
порядку, встановленому законом. У
порядку примусового виконання
постанови про стягнення штрафу за
вчинення адміністративного
правопорушення з правопорушника
стягується подвійний розмір штрафу,
визначеного у відповідній статті цього
Кодексу та зазначеного у постанові про
стягнення штрафу.

Відповідно до ч. 1 та п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження»,
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою постанови органів (посадових
осіб), уповноважених розглядати справи
про адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про виконавче
провадження», державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа,
зазначеного в статті 17 цього Закону.

У разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню. У разі
закінчення виконавчого провадження у
зв'язку із скасуванням рішення, що
підлягало виконанню на основі
виконавчого документа, виконавчий збір
повертається боржникові. (ч.ч. 1, 6 ст. 28
ЗУ «Про виконавче провадження»).

Згідно ст. 68 ЗУ «Про виконавче
провадження», стягнення на заробітну
плату, пенсію, стипендію та інші доходи
боржника звертається у разі
відсутності в боржника коштів на
рахунках у банках чи інших фінансових
установах, відсутності чи
недостатності майна боржника для
покриття в повному обсязі належних до
стягнення сум, а також у разі виконання
рішень про стягнення періодичних
платежів та стягнення на суму, що не
перевищує трьох мінімальних розмірів
заробітної плати. Про звернення
стягнення на заробітну плату, пенсію,
стипендію та інші доходи боржника
державний виконавець виносить
постанову, яка надсилається для
виконання підприємству, установі,
організації, фізичній особі, фізичній
особі - підприємцю за місцем отримання
боржником відповідних доходів.

Підприємства, установи, організації,
фізичні особи, фізичні особи -
підприємці здійснюють відрахування із
заробітної плати, пенсії, стипендії та
інших доходів боржника і перераховують
кошти стягувачу у строк, встановлений
для здійснення зазначених виплат
боржнику, а якщо такий строк не
встановлено - до десятого числа кожного
місяця, наступного за звітним. Такі
підприємства, установи, організації,
фізичні особи, фізичні особи -
підприємці кожні шість місяців
надсилають державному виконавцю звіт
про здійснені відрахування та виплати
за формою, встановленою Міністерством
юстиції України (ч. 1 ст. 69 ЗУ «Про
виконавче провадження»).

Також, згідно ч. 1 та ч. 5 ст. 41 ЗУ «Про
виконавче провадження», витрати
органів державної виконавчої служби,
пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій щодо
забезпечення примусового виконання
рішень, є витратами виконавчого
провадження. Про стягнення з боржника
витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, державний
виконавець виносить постанову, яка
затверджується начальником
відповідного відділу державної
виконавчої служби. Зазначена постанова
надсилається сторонам не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення і може бути оскаржена ними до
суду у десятиденний строк.

Із постанови в справі про
адміністративне правопорушення Серія
АВ1 № 070433 від 17.11.2012 року, винесеної
старшим інспектором ВДАІ Вінницького
РВ капітаном міліції Гудзенком П.А.
вбачається, що її винесено
уповноваженою на те особою, її зміст
відповідає вимогам, що до неї
ставляться, а тому зазначена постанова
є виконавчим документом.

У зв'язку із несплатою ОСОБА_1 штрафу у
встановлений законом строк, постанова
про накладення штрафу була надіслана
для примусового виконання до Відділу
ДВС Шаргородського РУЮ зі стягненням
штрафу у подвійному розмірі.

Відповідно до п. 3.13.1. Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року № 512/5, про розмір витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, державний
виконавець відповідно до розрахунку
витрат, наданого фінансовою службою
відповідного головного управління
юстиції, складає акт про витрати,
пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій, у якому
зазначаються перелік та суми витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій.

Згідно акту державного виконавця про
витрати на проведення виконавчих дій
від 18.04.2013 року, при здійсненні
виконавчого провадження по
примусовому виконанню постанови ДАІ
про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі
340 грн, здійснено витрати, пов'язані з
проведенням виконавчих дій на загальну
суму 35 грн (а.с. 44). Про стягнення цієї
суми з ОСОБА_1, відповідно до вимог
закону державним виконавцем винесено
відповідну постанову, затверджену
начальником відділу ДВС.

Судом також установлено, що у
визначений державним виконавцем строк,
тобто до 12.02.2013 року, ОСОБА_1 подвійний
розмір штрафу не сплатив, у зв'язку із
чим, державним виконавцем було
прийнято рішення про стягнення з
боржника виконавчого збору у розмірі 34
грн, що відповідає 10% від суми, що
підлягає стягненню.

Окрім того, на підставі ст. 68 ЗУ «Про
виконавче провадження» державний
виконавець виніс постанову про
відрахування 20% пенсії ОСОБА_1 для
погашення 340 грн штрафу, 34 грн
виконавчого збору та 35 грн витрат на
проведення виконавчих дій.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Отже, усе зазначене вище переконує суд
у тому, що постанови Відділу ДВС
Шаргородського РУЮ від 18.04.2013 року
прийняті в межах повноважень та у
спосіб, передбачений ЗУ «Про виконавче
провадження», оскільки на час їх
прийняття виконавчий документ, яким є
постанова в справі про адміністративне
правопорушення Серія АВ1 №070433 від
17.11.2012 року, винесена старшим
інспектором ВДАІ Вінницького РВ
капітаном міліції Гудзенком П.А. була
чинною, а тому підстав визнавати
протиправними та скасовувати винесені
державним виконавцем постанови про
стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору,
витрат на проведення виконавчих дій та
постанову про відрахування із пенсії
ОСОБА_1 сум штрафу, виконавчого збору та
витрат немає.

Відтак у задоволенні
адміністративного позову у цій частині
належить відмовити.

Що стосується стягнення із Державного
бюджету України суми штрафу та
виконавчого збору, утриманих із пенсії
ОСОБА_1, то на думку суду позовні вимоги
в цій частині слід задовольнити, з
огляду на таке.

Згідно платіжних доручень від 23.05.2013
року суми штрафу та виконавчого збору,
утриманих із пенсії ОСОБА_1
перераховані Відділом ДВС
Шаргородського РУЮ на рахунок
Державного бюджету України (а.с. 47,49).

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Частиною 4 ст. 55 Конституції України
встановлено, що кожен має право
будь-якими не забороненими законом
засобами захищати свої права і свободи
від порушень і протиправних посягань.

Юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі
(ч. 2 ст. 124 Конституції України).

Отже, оскільки постанова в справі про
адміністративне правопорушення Серія
АВ1 №070433 від 17.11.2012 року була скасована
Шаргородським районним судом
Вінницької області як незаконна, то
стягнутий із ОСОБА_1 штраф та
виконавчий збір за його несплату
належить повернути останньому.

Тому, з метою повного захисту прав та
інтересів ОСОБА_1, суд вважає за
необхідне вийти за межі позовних вимог,
ухваливши рішення, яким зобов'язати
УДКС в Шаргородському районі
Вінницької області повернути ОСОБА_1 з
Державного бюджету України 340 грн та 34
грн відповідно.

Водночас, вимога про стягнення з
Державного бюджету України 35 грн
витрат на проведення виконавчих дій
задоволенню не підлягає, оскільки
доказів зарахування цієї суми саме на
рахунок Державного бюджету України
позивачами не надано. Окрім того, у
будь-якому випадку Відділом ДВС
Шаргородського РУЮ були проведенні
виконавчі дії з примусового виконання
постанови Серія АВ1 № 070433 від 17.11.2012
року, у зв'язку із чим, виконавчою
службою були понесені певні витрати,
обґрунтованість яких підтверджена
відповідними доказами.

До того ж, повернення боржникам сум
витрат на проведення виконавчих дій у
зв'язку з скасуванням виконавчого
документа Законом України «Про
виконавче провадження» не передбачено,
а згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України,
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Слід також зазначити, що у ст. 256 КАС
України наведено вичерпний перелік
постанов суду, які виконуються негайно,
при цьому, постанова, яка буде прийнята
у цій справі у вказаному переліку
відсутня, а тому не підлягає
задоволенню вимога позивачів щодо
допуску постанови до негайного
виконання.

Таким чином, адміністративний позов
слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 3, 6-9, 69-71, 79, 86, 128, 158-163, 167,
256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов задовольнити
частково.

Зобов'язати Управління Державної
казначейської служби в Шаргородському
районі Вінницької області повернути
ОСОБА_1 з Державного бюджету України 340
(триста сорок) гривень, як
адміністративний штраф та 34 (тридцять
чотири) гривні, як виконавчий збір,
стягнуті з ОСОБА_1 та перераховані у
травні та червні 2013 року Відділом
державної виконавчої служби
Шаргородського районного управління
юстиції до Державного бюджету України.

У іншій частині адміністративного
позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному статтею 254 КАС України.

Відповідно до статті 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя

І.Л.Строгий