Справа № 2а-625/10
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-625/10
Головуючий у 1-й інстанції: Лихошерст
Суддя-доповідач: Собків
У Х В А Л А

Іменем України

20 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Кобаля М.І., Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Щорського районного суду
Чернігівської області від 08 грудня 2010
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Городнянському
районі Чернігівської області та
Щорської ПМК - 215 про здійснення
перерахунку та виплати шкоди,
заподіяної здоров'ю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Щорського
районного суду Чернігівської області
із адміністративним позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Городнянському
районі Чернігівської області та
Щорської ПМК - 215, в якому просив
виправити помилку в нарахуванні втрати
заробітку з дня передачі документів до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Городнянському
районі Чернігівської області та
провести перерахунок 40% втрати
працездатності виходячи з
середньомісячного заробітку.

Постановою Щорського районного суду
Чернігівської області від 08 грудня 2010
року в задоволенні вимог даного позову
відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким задовольнити його позов в
повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
процесу, які з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач ОСОБА_2 працюючи трактористом в
Щорській ПМК-215, правонаступником якого
є ДП Щорська ПМК -215 ВАТ
"Чернігівводбуд", отримав професійне
захворювання, в результаті якого
втратив 40 % професійної працездатності.

Рішенням Щорського районного суду
Чернігівської області від 26 грудня 1989
року зобов"язано Щорську ПМК-215
виплачувати позивачу відшкодування
втраченого заробітку з 1 грудня 1988 року
до 14 червня 1989 року (по дату наступного
освідування) по 50 крб. 51 коп. щомісячно,
виходячи із його середньомісячного
заробітку до отримання професійного
захворювання 239 крб. 86 коп. В подальшому
виплати проводилися підприємством в
добровільному порядку.

Як свідчать матеріали даної справи,
Щорська ПМК-215 проводила позивачу
відповідні виплати до 01 квітня 2001 року.
В подальшому справу позивача було
передано до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Городнянському
районі Чернігівської області.

З 01 квітня 2001 року виплату
відшкодування втраченого заробітку
здійснює відділення Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Городнянському
районі Чернігівської області на
підставі документації наданої
Щорською ПМК-215. В зазначеній
документації було допущено помилку в
частині визначення розміру
відшкодування втраченого заробітку.

У зв'язку з цим, справа потерпілого була
передана Щорською ПМК-215 до відділення
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Городнянському районі Чернігівської
області згідно акту приймання-передачі
№ 48.

Відповідно до довідки від 02.08.2001 року №
336, сума відшкодування втраченого
заробітку позивача склала 14 грн. 29 коп.,
а з 01 березня 2010 року розмір
відшкодування становив 48 грн. 88 коп.

Позивач не погоджується з
вищезазначеним розміром відшкодування
втраченого заробітку та вказує на
порушення відповідачами норм чинного
законодавства України, що регулює
спірні правовідносини.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», страхування від
нещасного випадку є самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Статтею 28 вищевказаного Закону
визначено, що у разі настання
страхового випадку (нещасний випадок
на виробництві або професійне
захворювання, що спричинили
застрахованому професійно зумовлену
фізичну чи психічну травму за обставин,
зазначених у статті 14 цього Закону, з
настанням яких виникає право
застрахованої особи на отримання
матеріального забезпечення та(або)
соціальних послуг) Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
виплачує застрахованому чи особам, які
мають на це право страхові виплати.

Частиною 1 статті 34 Закону встановлено,
що сума щомісячної страхової виплати
встановлюється відповідно до ступеня
втрати професійної працездатності та
середньомісячного заробітку, що
потерпілий мав до ушкодження здоров'я.
Сума щомісячної страхової виплати не
повинна перевищувати
середньомісячного заробітку, що
потерпілий мав до ушкодження здоров'я.
У разі коли потерпілому одночасно із
щомісячною страховою виплатою
призначено пенсію по інвалідності у
зв'язку з одним і тим самим нещасним
випадком, їх сума не повинна
перевищувати середньомісячний
заробіток, який потерпілий мав до
ушкодження здоров'я. Визначені раніше
сума щомісячної страхової виплати та
пенсія по інвалідності зменшенню не
підлягають.

Підпунктом 3.6.1 Порядку призначення,
перерахування та проведення страхових
виплат, затвердженого постановою Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України № 24 від 27.04.2007
визначено, що щомісячна страхова
виплата визначається як частка від
середньомісячної заробітної плати
потерпілого перед настанням
страхового випадку, яка обчислюється
відповідно до ступеня втрати
професійної працездатності, що
спростовує доводи апелянта стосовно
залежності розміру щомісячних
страхових виплат від мінімальної
заробітної плати.

Статтею 29 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» визначено, що
перерахування сум щомісячних
страхових виплат і витрат на медичну та
соціальну допомогу провадиться у разі:
1) зміни ступеня втрати професійної
працездатності; 2) зміни складу сім'ї
померлого; 3) підвищення розміру
мінімальної заробітної плати у
порядку, визначеному законодавством.

Перерахування сум щомісячних
страхових виплат провадиться також у
разі зростання у попередньому
календарному році середньої
заробітної плати у галузях
національної економіки за даними
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
статистики. Таке перерахування
провадиться з 1 березня наступного
року. При цьому визначена раніше сума
щомісячної страхової виплати
зменшенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
нормою статті 29 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» не передбачено
порядок перерахування страхових
виплат, а лише перелічено випадки, з
настанням яких здійснюється таке
перерахування, тоді як порядок
перерахування розміру щомісячної
страхової виплати затверджено
постановою Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України № 24 від 27.04.2007 «Про
порядок призначення, перерахування та
проведення страхових виплат».

Підпунктами 3.8.1, 3.8.2 вказаного Порядку
встановлено, що підставою для
перерахування розміру щомісячної
страхової виплати з 1 березня кожного
року є зростання у попередньому
календарному році середньої
заробітної плати у галузях
національної економіки за даними
центрального органу виконавчої влади з
питань статистики.

Перерахування розміру щомісячної
страхової виплати проводиться
виходячи з відкоригованої заробітної
плати на коефіцієнт підвищення
страхових виплат, затверджений
правлінням Фонду соціального
страхування від нещасних випадків.

Як вбачається з матеріалів справи,
станом на 01 квітня 2001 року розмір
відшкодування повинен був становити 103
грн. 03 коп., у той час як Щорською ПМК - 215
при передачі документів відділенню
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Городнянському
районі Чернігівської області
помилково було зазначено суму
відшкодування 14 грн. 29 коп. У зв"язку з
цією помилкою позивач з 01 квітня 2001
року по теперішній час отримує
відшкодування у меншому розмірі, ніж
передбачено діючим законодавством.

У зв'язку з цим, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відсутності вини
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Городнянському
районі Чернігівської області в частині
відшкодування позивачу втраченого
заробітку у зв'язку з отриманням ним
професійного захворювання, а відтак
даним органом не було порушено
законних прав та інтересів позивача у
спірних правовідносинах.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Щорського районного суду
Чернігівської області від 08 грудня 2010
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М. Собків М.І. Кобаль І.Й. Петрик

Повний текст ухвали виготовлено -
26.05.14р.

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Кобаль М.І.

Петрик І.Й.