Справа № 813/3982/14
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/3982/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Сподарик Н.І., за участі секретаря
судового засідання Петрик Р.І.,
представника позивача Петлюк Я.В.,
представника відповідача Сидій О.В.
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом державної податкової служби у
Личаківському районі м. Львова
головного управління Міндоходів у
Львівській області до Личаківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про визнання дій протиправними
та скасування постанови, -
На розгляд Львівського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Державної податкової
інспекції у Личаківському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області до
Личаківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про
визнання протиправними дій та
скасування постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження ВП
№ 41802313 від 26.02.2014 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем безпідставно винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження з виконання
виданого 20.11.2013 року, оскільки
відповідно до Закону України «Про
виконавче провадження» він є
документом для примусового виконання
рішення суду. Також, зазначив, що
Державною податковою інспекцією 23.01.2014
року направлено на виконання до
державної виконавчої служби заяву про
відкриття виконавчого провадження з
виконавчим документом, однак державним
виконавцем постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження
винесено лише 26.02.2014 року. Таким чином,
порушено строки винесення постанови
про відмову у відкритті виконавчого
провадження, оскільки відповідно до ч. 2
ст. 26 згаданого Закону, у разі відмови у
відкритті виконавчого провадження
державний виконавець виносить
постанову протягом трьох робочих днів
з дня надходження виконавчого
документа. Позивач вважає, що такі дії
відповідача є протиправними, а
оскаржувана постанова підлягає
скасуванню.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
надав пояснення, аналогічні викладеним
у позовній заяві, просив
адміністративний позов задовольнити
повністю.

Позиція відповідача викладена у
запереченні (вх. № 22272 від 25.06.2014 року),
де вказано, що у адміністративних судів
відсутні підстави для видачі
виконавчих листів про примусове
виконання судових рішень з питань
стягнення податкового боргу у порядку
ст. ст. 257-258 Кодексу адміністративного
судочинства України, оскільки
процедура погашення податкового боргу
регулюється нормами Податкового
кодексу України, а не Законом України
«Про виконавче провадження». Такої ж
позиції дотримується Вищий
адміністративний суд України у листі №
1484/12/13-13 від 24.10.2013 року.

Представник відповідача проти позову
заперечив, надав пояснення, аналогічні
викладеним у запереченні на позов,
просив у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Дослідивши надані суду докази в межах
заявлених вимог, суд встановив
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

28.01.2014 року на адресу Личаківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції з Державної податкової
інспекції у Личаківському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
надійшов виконавчий лист № 2а-14168/11/1370,
виданий 20.11.2013 року Львівським окружним
адміністративним судом про стягнення з
приватного підприємства «Бірюза» на
користь Державного бюджету України
275686,01 грн. податкового боргу.

03.02.2014 року державним виконавцем на
виконання вимог ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження.

26.02.2014 року начальником Личаківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції, в порядку ст. ст. 83, 84 Закону
України «Про виконавче провадження»
проведено перевірку виконавчого
провадження ВП 41802313. За результатами
перевірки винесено постанову ВП 41802313
від 26.02.2014 року, відповідно до якої
процесуальний документ «Постанова про
відкриття виконавчого провадження ВП
41802313 від 03.02.2014 року» - скасовано та
зобов'язано державного виконавця
провести виконавчі дії в порядку,
встановленому Законом.

26.02.2014 року державним виконавцем
Личаківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції
відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження»
винесено постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження,
оскільки листом Вищого
адміністративного суду України №
1484/12/13-13 від 24.10.2013 року роз'яснено, що
Податковим кодексом України
встановлено особливий порядок
виконання судових рішень про стягнення
коштів з платника податків у рахунок
погашення податкового боргу. При цьому
органи державної виконавчої служби до
цієї процедури не залучаються. У
зв'язку із чим немає підстав для
відкриття виконавчого провадження в
порядку, передбаченому Законом України
«Про виконавче провадження».

Приймаючи рішення суд виходив з
наступного.

Згідно зі ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
добросовісно.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутись до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 цього ж Закону у
випадках, передбачених законом,
рішення судів та інших органів щодо
стягнення коштів виконуються органами
доходів і зборів, банками та іншими
фінансовими установами. Рішення
зазначених органів можуть
виконуватися відповідно до закону
також іншими органами, установами,
організаціями, посадовими особами та
громадянами.

До набрання чинності Податковим
кодексом України примусове виконання
рішень по стягненню податкового боргу
покладалось на державну виконавчу
службу, а з 01.01.2011 року порядок
стягнення податкового боргу платників
податків регулюється статтями 95 - 99
Податкового кодексу України.

Абзацом першим пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України визначено,
що стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 95.4. ст. 95 ПК України
контролюючий орган на підставі рішення
суду здійснює стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу за
рахунок готівки, що належить такому
платнику податків. Стягнення
готівкових коштів здійснюється у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Механізм виконання судових рішень про
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу передбачений главою
12 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою
Правління Національного банку України
№ 22 від 21.01.2004 року.

Відповідно до пункту 12.4 Інструкції
стягувач для стягнення коштів оформляє
не менше ніж у трьох примірниках
інкасове доручення (розпорядження) за
формою, наведеною в додатку 24 до цієї
Інструкції, згідно з вимогами щодо
заповнення розрахункових документів,
що викладені в додатку 8 до цієї
Інструкції. У реквізиті «Призначення
платежу» інкасового доручення
(розпорядження) стягувач зазначає
назву, дату видачі та номер (якщо він
присвоєний) судового рішення. Судове
рішення, на підставі якого оформлено
інкасове доручення (розпорядження),
банку не подається. Банк, що обслуговує
стягувача, приймає інкасові доручення
(розпорядження) протягом 10 календарних
днів з дати їх складання, а банк
платника - протягом 30 календарних днів
з дати їх складання. Стягувач доставляє
інкасове доручення (розпорядження) в
банк платника самостійно (через
працівника стягувача, рекомендованим
або цінним листом тощо).

Якщо ж достатні для погашення
податкового боргу кошти відсутні,
контролюючий орган відповідно до
абзацу другого пункту 95.3. статті 95
Податкового кодексу України
звертається до суду з позовом про
надання дозволу на погашення всієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
податковій заставі. Таке погашення
здійснюється на підставі зазначеного
рішення суду та прийнятого на його
підставі рішення органу доходів і
зборів шляхом продажу майна платника
податків на публічних торгах та/або
торгівельними організаціями в порядку,
визначеному пунктами 95.7 - 95.21 статті 95
Податкового кодексу України.

Отже, у розумінні Податкового кодексу
України органами стягнення за судовими
рішеннями про стягнення з юридичних
осіб податкового боргу, які здійснюють
процедуру їх примусового виконання, є
контролюючі органи, визначені цим
Кодексом.

Процедура погашення податкового боргу
є самостійною процедурою, яка
регулюється окремими нормами, а саме
Податковим кодексом України, а не
законодавством про виконавче
провадження, відтак органи державної
виконавчої служби до неї не
залучаються.

Вищий адміністративний суд України у
листі № 1484/12/13-13 від 24.10.2013 року
проінформував суддів окружних та
апеляційних адміністративних судів
про те, що стягнення коштів у рахунок
погашення податкового боргу з
юридичних осіб здійснюється
контролюючими органами самостійно без
залучення до цієї процедури органів
державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що позивач
звернувся до відповідача із заявою про
примусове виконання виконавчого листа
23.01.2014 року (а. с. 9), тобто після набрання
чинності Податковим кодексом України.

З огляду на викладене, а також з
урахуванням того, що Податковим
кодексом України передбачено окремий
порядок примусового виконання судових
рішень про стягнення податкового
боргу, який регулюється окремими
нормами Податкового кодексу України, а
не законодавством про виконавче
провадження, суд дійшов висновку, що у
Державної податкової інспекції у
Личаківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області були відсутні
правові підстави для звернення до
Личаківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції із заявою
про примусове виконання судового
рішення, оскільки необхідності
здійснення виконавчого провадження за
цим судовим рішенням немає.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
державний виконавець виніс
оскаржувану постанову у відповідності
до вимог п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження», під час
винесення спірної постанови діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, визначений Законом України
«Про виконавче провадження». Позивач
не довів, що оскаржуваною постановою
порушено його законні права та
інтереси, відтак, у задоволенні
адміністративного позову Державної
податкової інспекції у Личаківському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області до
Личаківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про
визнання протиправними дій та
скасування постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження ВП
№ 41802313 від 26.02.2014 року слід відмовити.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 94 КАС
України судові витрати у формі
судового збору зі сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Судові витрати з відповідача не
стягуються.

Апеляційну скаргу на постанову
суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, виготовленої в
повному обсязі. Апеляційна скарга
подається до адміністративного суду
апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 02
липня 2014 року.

Суддя
Сподарик
Н.І.