Справа № 821/4796/13-а
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/4796/13-а
Херсонський окружний адміністративний
суд у складі головуючої судді
Дубровної В.А., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення фінансових санкцій,

встановив:

Головне управління Міндоходів у
Миколаївській області (далі - позивач)
звернулось до Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі
- відповідач, ФОП ОСОБА_1), у якому
просить стягнути фінансові санкції у
сумі 81778,80 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що заборгованість виникла за
рахунок несплати узгоджених грошових
зобов'язань, визначених згідно рішення
від 30.08.2013 року №000029 про застосування
фінансових санкцій у загальній сумі
81778,80 грн. Оскільки відповідач
фінансові санкції самостійно не
сплатив, тому позивач просить їх
стягнути у судовому порядку.

Ухвалою суду від 06.06.2014 року призначено
судове засідання на 24.06.2014 року о 10:30
год.

В судове засідання представник
позивача з'явився, проте, у зв'язку з
неявкою відповідача, надав заяву про не
здійснення фіксування судового
засідання.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, заперечень на позов не надав,
про дату, час та місце судового
засідання був повідомлений належним
чином, про що свідчить наявна в
матеріалах справи поштова
кореспонденція, направлена на адресу
позивача згідно даних Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, яка
повернулась до суду з відміткою "за
закінченням терміну зберігання". У разі
повернення поштового відправлення, яке
не вручено адресату з незалежних від
суду причин, вважається, що така
кореспонденція вручена належним чином
(ч. 11 ст. 35 КАС України).

Частиною 4 ст.128 КАС України
передбачено, що у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає
за можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців ОСОБА_1
зареєстрована як фізична особа -
підприємець 10.09.1999 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
18.07.2013 року фахівцями податкового
органу було проведено фактичну
перевірку кафе-бару "ІНФОРМАЦІЯ_1",
розташованого за адресою АДРЕСА_1, яке
належить ФОП ОСОБА_1 В ході проведення
перевірки було встановлено здійснення
торгівлі алкогольними та тютюновими
виробами без наявності ліцензій, про що
було складено акт від 18.07.2013 року
№12/21-247/НОМЕР_1 (далі - акт перевірки).

Згідно з положеннями ст. 15 Закону
України №481/95-ВР "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" (далі - Закон України №481/95-ВР)
роздрібна торгівля алкогольними
напоями (крім столових вин) або
тютюновими виробами може
здійснюватися суб'єктами
господарювання всіх форм власності, у
тому числі їх виробниками, за наявності
у них ліцензій.

Статтею 17 Закону України №481/95-ВР
передбачено застосування фінансових
санкцій у вигляді штрафу до суб'єкта
підприємницької діяльності у разі,
зокрема, оптової (включаючи імпорт та
експорт) і роздрібної торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, алкогольними напоями та
тютюновими виробами без наявності
ліцензій у розмірі 200 відсотків
вартості отриманої партії товару, але
не менше 1700 гривень.

На підставі акту перевірки, за
порушення ст. 15 Закону України №481/95-ВР
та відповідно до ст. 17 Закону України
№481/95-ВР ГУ Міндоходів у Миколаївській
області було прийнято рішення від
30.08.2013 року №000029 про застосування
штрафних санкцій у загальній сумі 81778,80
грн., яке було вручено відповідачу
02.09.2013 року, про що свідчить відмітка на
його корінці.

Як вбачається з матеріалів справи,
вказане рішення ФОП ОСОБА_1 оскаржила
до Миколаївського окружного
адміністративного суду. Постановою від
19.03.2014 року по справі №841/250/14, яка
набрала законної сили 18.04.2014 року, ФОП
ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні
позовних вимог про скасування рішення
про застосування фінансових санкцій
№000029 від 30.08.2013 року.

Таким чином, відповідно до ст. 57
Податкового кодексу України, грошове
зобов'язання, визначене в рішенні від
30.08.2013 року №000029 вважається узгодженим
та таким, що підлягає сплаті.

Положеннями пп.14.1.175 п.14.1. ст.14
Податкового кодексу України визначено,
що податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

За таких обставин, якщо платник податку
не сплатив у встановлені строки
узгоджені грошові зобов'язання, вони
стають податковим боргом.

У разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення (п.59.1. ст. 59
Податкового кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи,
19.11.2013 року податковим органом було
направлено відповідачу податкову
вимогу від 15.11.2013 року №174-22, яка
повернулась до податкового органу з
відміткою "за закінченням терміну
зберігання". Відповідно до п. 58.3 ст.58
Податкового кодексу України така
податкова вимога вважається врученою
платнику податків.

Проте сума заборгованості у розмірі
81778,80 грн. станом на дату судового
засідання залишається не погашеною.

Оскільки, сума несплаченого
податкового боргу підтверджена
наявними у справі документами, а
відповідач не скористався правом
надати суду докази погашення суми
штрафних санкцій, тому суд приходить до
висновку щодо задоволення позовних
вимог про стягнення з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
заборгованості зі сплати штрафних
санкцій у сумі 81778,80 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12, 19, 128, 158-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1) до
Державного бюджету штрафні (фінансові)
санкції у сумі 81778,80 грн. (вісімдесят
одна тисяча сімсот сімдесят вісім
гривень 80 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя

Дубровна В.А.

кат. 8.2