Справа № 2а-9051/11
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року
Справа № 84165/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів Мікули
О.І., Курильця А.Р.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу департаменту соціальної
політики Луцької міської ради на
постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 22 вересня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
департаменту соціальної політики
Луцької міської ради про визнання дій
неправомірними та зобов»язання
провести нарахування щорічної
допомоги на оздоровлення,-

В С Т А Н
О В И Л А :

31 серпня 2011 року позивач - ОСОБА_1
звернулася з позовом до відповідача -
департаменту соціальної політики
Луцької міської ради та просить
визнати неправомірними дії
відповідача в частині невиплати
щорічної допомоги на оздоровлення за
2011 рік та зобов»язати виплатити
недоотриману суму щорічної допомоги з
розрахунку п'яти мінімальних
заробітних плат.

Позивачка посилається на те, що є
особою, що постраждала від наслідків
аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом
2 групи. В порушення вимог статті 48
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка передбачає виплату
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат, дана допомога в 2011 році їй
виплачувалась не у повному розмірі.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 22 вересня
2011 року, яка прийнята в скороченому
провадженні, позов задоволено.
Зобов'язано департамент соціальної
політики Луцької міської ради
нарахувати та виплатити на користь
ОСОБА_1 недоотриману суму щорічної
допомоги на оздоровлення за 2011 рік в
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат відповідно до ст.48 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
виплачених сум.

Постанову суду оскаржив відповідач.
Вважає, що постанова є безпідставною і
необґрунтованою, прийнята з порушенням
норм матеріального і процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених в апеляційній скарзі.
Апелянт звертає увагу на те, що
стягнення коштів з управління є
неможливим, оскільки застосування
пільг, компенсацій та гарантій для
певних категорій громадян, у тому числі
виплата допомоги на оздоровлення
потребує фінансування за рахунок
коштів Державного бюджету України,
його обсяги не можуть визначатися
будь-яким іншим Законом, крім Закону
про Державний бюджет України. Спірна
допомога була отримана стороною
позивача в 2011 році в розмірі
встановленому постановою КМУ від 12.07.2005
року №562. Просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
до часткового задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивачка є
особою, що постраждала від наслідків
аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом
2 групи, що підтверджується відповідним
посвідченням.

Відповідно до ст. 48 «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (в редакції зі змінами
відповідно до Рішення Конституційного
суду України від 09.07.2007 року N 6-рп/2007)
щорічна допомога на оздоровлення
інвалідам ІІ групи виплачується в
розмірі - п'яти мінімальних заробітних
плат.

Однак всупереч вимог даної статті
відповідач в 2011 році щорічну допомогу
на оздоровлення виплачував в розмірах
встановлених постановою КМУ від 12.07.2005
року №562, яка істотно зменшує розмір
даної допомоги.

Колегія суддів вважає, що виходячи із
загальних засад пріоритету законів над
підзаконними нормативними актами при
вирішенні даного спору суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що у 2011 році виплата такої
допомоги здійснювалась відповідачем
із порушенням спеціального
законодавства.

Посилання апелянта на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» розмірів щорічної
грошової допомоги на оздоровлення як
на причину невиконання покладених на
нього зобов'язань до уваги не
приймаються, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

Разом з тим, правильно вирішивши спір
по суті, суд першої інстанції не
вирішив вимоги про визнання дій
відповідача неправомірними.

З огляду на викладене, рішення суду
першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст. ст.160, 195, 197, п.2 ч.1 ст.198, 201,
205, 207, 254 КАС України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В
И Л А:

Апеляційну скаргу департаменту
соціальної політики Луцької міської
ради - задовольнити частково.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 22 вересня
2011 року у справі № 2а-9051/11/0308 змінити.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії департаменту соціальної
політики Луцької міської ради щодо
невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі
щорічної допомоги на оздоровлення за
2011 рік протиправними.

Зобов»язати департамент соціальної
політики Луцької міської ради
нарахувати та виплатити в користь
ОСОБА_1 щорічну допомогу на
оздоровлення за 2011 рік в розмірі,
передбаченому ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з
урахуванням виплачених коштів.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
М.П.Кушнерик

Судді
О.І. Мікула

А.Р.Курилець