Справа № 826/6148/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 червня 2014 року № 826/6148/14

Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі головуючого судді
Гарника К. Ю., суддів Кобилянського К.М.,
Скочок Т.О. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства
"СВЄТОКС" до Міністерства доходів і
зборів України прозобов'язання
вчинити дії В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Свєтокс» (далі
по тексту - позивач) звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Міністерства доходів і зборів
України (далі по тексту - відповідач) в
якому просить суд: зобов'язати
Міністерство доходів і зборів України
провести реєстрацію податкових
накладних № 5 від 22 квітня 2014 року, № 7
від 15 травня 2014 року, № 8 від 26 травня 2014
року в єдиному реєстрі податкових
накладних та надалі проводити
реєстрацію в єдиному реєстрі
податкових накладних, які будуть
надходить від ПП «Свєтокс».

Ухвалою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13 травня 2014 року відкрито провадження в
адміністративній справі № 826/6148/14,
закінчено підготовче провадження та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 26 травня 2014 року, яке
відклалось на 03 червня 2014 року.

Враховуючи клопотання позивача про
розгляд справи в порядку письмового
провадження, суд, керуючись приписами
частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, колегія судів зазначає наступне.

09 серпня 1999 року у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців за № 1 004881
зареєстровано Приватне Підприємство
«Свєтокс».

Основним видом діяльності
підприємства за КВЕД-2010 є торгівля
мотоциклами, деталями та приладдями до
них, технічне обслуговування та ремонт
мотоциклів.

Матеріали справи свідчать, що засобами
електронного документообігу для
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних подано податкові
накладні № 5 від 22
квітня 2014 року, № 7 від 15 травня 2014 року.

Позивач зазначає, що квитанцій в
електронному вигляді про прийняття або
неприйняття податкових накладних
останніми не отримано.

30 квітня 2014 року позивач самостійно
зробив запит до ЄРПН щодо включення
податкової накладної № 5 від 22 квітня
2014 року, проте, як зазначає останній -
відповіді на запит не отримав.

Представником відповідача
вищезазначені обставини не
спростовано, зокрема, копій квитанцій
про прийняття або не прийняття
податкових накладних № 5 від 22 квітня
2014 року, № 7 від 15 травня 2014 року та
відповіді на запит позивача від 30
квітня 2014 року не надано.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України 201.1
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну,
складену за вибором покупця
(отримувача) в один з таких способів: а)
у паперовому вигляді; б) в електронній
формі з дотриманням умови щодо
реєстрації у порядку, визначеному
законодавством, електронного підпису
уповноваженої платником особи та умови
реєстрації податкової накладної у
Єдиному реєстрі податкових накладних.
У такому разі складання податкової
накладної у паперовому вигляді не є
обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
реквізити: а) порядковий номер
податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена
у статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України); ї)
номер та дата митної декларації, за
якою було здійснено митне оформлення
товару, ввезеного на митну територію
України.

Положеннями пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України зокрема
передбачено, що при здійсненні
операцій з постачання товарів/послуг
платник податку - продавець
товарів/послуг зобов'язаний надати
покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до Єдиного
реєстру податкових накладних є
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, яка надсилається
протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронному вигляді до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну податкову
політику, є дата та час, зафіксовані у
квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні
та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1 статті
192 цього Кодексу, протягом операційного
дня продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
причин.

Механізм внесення відомостей, що
містяться у податковій накладній
та/або розрахунку коригування
кількісних і вартісних показників до
неї (далі - податкова накладна та/або
розрахунок коригування), до Єдиного
реєстру податкових накладних (далі -
Реєстр) платників податку на додану
вартість - продавців товарів (послуг),
звіряння даних, що містяться у виданих
платникам такого податку - покупцям
товарів (послуг) податковій накладній
та розрахунку коригування з
відомостями, які містяться у Реєстрі,
визначає Порядок ведення Єдиного
реєстру податкових накладних,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 29 грудня 2010 року
№1246 (далі по тексту - Порядок).

Пунктом 9 Порядку встановлено, що
причиною відмови у прийнятті
податкової накладної та/або розрахунку
коригування до реєстрації є:
1)наявність помилок; 2)відсутність в
Реєстрі відомостей, що містяться у
податковій накладній, яка коригується;
3)факт реєстрації податкової накладної
та/або розрахунку коригування з такими
ж реквізитами.

Форма та порядок заповнення податкової
накладної затверджені наказом
Міністерство фінансів України від 01
листопада 2011 року № 1379 "Про
затвердження форми Податкової
накладної та Порядку її заповнення",
відповідно до якої обов'язковим
реквізитом податкової накладної, в т.ч.
є "місцезнаходження (податкова адреса)
продавця".

Судом встановлено та не спростовано
представниками сторін, що позивачу не
направлено квитанції, яка б свідчила
про прийняття або не прийняття
податкових накладних.

Відповідно до абзацу 6 пункту 201.10.
статті 201 Податкового кодексу України
якщо протягом операційного дня не
надіслано квитанції про прийняття або
неприйняття, така податкова накладна
вважається зареєстрованою в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Згідно роздруківок меню реєстрації
первинних документів ПП «Свєтокс»
вбачається, що позивач 22 квітня 2014 року,
15 травня 2014 року та 26 травня 2014 року
намагався зареєструвати № 5 від 22
квітня 2014 року, № 7 від 15 травня 2014 року
відповідно.

Таким чином, враховуючи, що матеріали
справи підтверджують надання
позивачем податкових накладних в
електронному вигляді до центрального
органу для їх реєстрації 22 квітня 2014
року, 15 травня 2014 року та 26 травня 2014
року відповідно, за відсутності
квитанції про прийняття або відмову у
прийнятті вищезазначені квитанції
вважаються прийнятими та
зареєстрованими в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Крім цього, мотивуючи необхідність
відмовити позивачу у задоволенні
заявлених позовних вимог, колегія
суддів Окружного адміністративного
суду м. Києва відзначає таке.

Як встановлено частиною 1 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Тобто, спірним правовідносинам, що
можуть бути предметом розгляду в
адміністративних справах, повинні бути
притаманні такі ознаки як порушення
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
що вчинені обов'язково у сфері
публічно-правових відносин.

Пунктом 6 частини 1 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
під поняттям адміністративний позов
визначено - звернення до
адміністративного суду про захист
прав, свобод та інтересів або на
виконання повноважень у
публічно-правових відносинах.

З огляду на приписи пункту 6 частини 1
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України, з урахуванням
частини 2 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, що відносяться до сфери
публічно-правових відносин та
порушують права, свободи та інтереси
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, крім випадків, коли
щодо таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Слід зазначити, що право на оскарження
в суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб гарантується кожному (в
тому числі юридичним особам) статтею 55
Конституції України.

Кожен має право будь-якими не
забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від
порушень і протиправних посягань.
Відповідно до частини 2 статті 124
Конституції України, юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі.

Згідно зі статті 2 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" суд
здійснює правосуддя на засадах
верховенства права, забезпечує захист
гарантованих Конституцією України та
законами прав і законних інтересів
юридичних осіб. Частиною 3 статті 3
вказаного Закону встановлено, що
судова система забезпечує доступність
правосуддя для кожної особи в порядку,
встановленому Конституцією України та
законами.

Відповідно до частини 1 статті 6 цього ж
Закону усім суб'єктам правовідносин
гарантується захист їх прав і законних
інтересів незалежним і неупередженим
судом.

Зазначений принцип полягає у захисті
порушеного права від порушення, що вже
відбулося, тобто в наявності
матеріально - правового інтересу
позивача відносно дій (бездіяльності)
суб'єкта владних повноважень.

При цьому, відповідно до пункту 201.10
статті 201 Податкового кодексу України
покупець має право звіряти дані
отриманої податкової накладної на
відповідність із даними Єдиного
реєстру податкових накладних.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що
з метою отримання інформації, що
міститься у Реєстрі, покупець складає
запит за допомогою спеціалізованого
програмного забезпечення в
електронному вигляді у форматі
(відповідно до стандарту),
затвердженому Державною податковою
службою, та надсилає його засобами
телекомунікаційного зв'язку Державній
податковій службі.

Отже, Дилери (контрагенти позивача -
покупці) мають право переконатися в
тому, чи включена податкова накладна в
ЄРПН, звірити дані отриманої накладної
на відповідність ЄРПН.

Суд звертає увагу, що спірні податкові
накладні вважаються прийнятими та
зареєстрованими, відтак, докази
порушення прав позивача в частині не
реєстрації податкових накладних
відсутні.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням вимог, встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, виходячи з системного аналізу
положень законодавства України та
доказів, наявних у матеріалах справи,
суд дійшов висновку, що
адміністративний позов Приватного
підприємства «Свєтокс» не підлягає
задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 128, 158 - 163, 171 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Приватного підприємства
«Свєтокс» відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України. Постанова може
бути оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
К.Ю. Гарник

Судді
К.М.Кобилянський

Т.О. Скочок