Справа № 689/623/14-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 689/623/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Шевчик О.М.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Боровицького О. А.

суддів: Білої Л.М. Граб Л.С.

секретар судового засідання: Марцісь
Ю.А.

за участю :

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Ярмолинецького районного
суду Хмельницької області від 23 травня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Ярмолинецької
селищної ради Хмельницької області про
визнання протиправними та скасування
рішення , -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2014 року ОСОБА_3 звернулась в
суд з адміністративним позовом до
Ярмолинецької селищної ради
Хмельницької області про визнання
протиправним і скасування рішення 31
сесії шостого скликання Ярмолинецької
селищної ради Хмельницької області від
20 лютого 2014 року №62 "Про розгляд заяви
ОСОБА_3" та зобов'язання Ярмолинецької
селищної ради вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує, що в грудні 2013 року вона
звернулася до відповідача із
клопотанням про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею 0,15
га за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд. За
наслідком розгляду вказаного
клопотання, відповідачем прийнято
рішення від 20 лютого 2014 року №62, яким
їй відмовлено в наданні дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею 0,15
га за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд, у
зв'язку з тим, що згідно генерального
плану смт Ярмолинці "Проекту
детального планування мікрорайону на
земельній ділянці 16,8 га по АДРЕСА_1, 1990"
планується будівництво
багатоквартирного будинку та
розроблено проектну документацію щодо
будівництва багатоквартирного будинку
на вказаній земельній ділянці. Позивач
не погоджується із вказаним рішенням,
вважає його незаконним та
необґрунтованим.

Ярмолинецький районний суд
Хмельницької області відповідно до
постанови від 23 травня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовив.

Не погодившись з ухваленим судом
першої інстанції рішенням, позивач
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Ярмолинецького районного суду
Хмельницької області від 23 травня 2014
року та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.
Аргументуючи доводи апеляційної
скарги, апелянт вказує на те, що судом
першої інстанції при ухваленні
оскарженого рішення порушено норми
матеріального права, а саме: статті
16,17,18,19 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

Відповідач скористався правом
регламентованим положеннями статті 191
КАС України та надав письмові
заперечення на апеляційну скаргу. В
запереченнях №369 від 19 червня 2014 року,
що надійшли до суду апеляційної
інстанції 23 червня 2014 року, відповідач
просить залишити постанову
Ярмолинецького районного суду
Хмельницької області залишити без
змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без
задоволення, вказуючи на те, що
апеляційна скарга не може бути
задоволена, оскільки Генеральний план
смт Ярмолинці затверджений у
законному порядку. При цьому,
відповідачем заявлено про розгляд
справи за його відсутності.

Враховуючи що судом не визнавалась
обов'язкова участь сторін в судовому
засіданні, а в справі достатньо
доказів для вирішення апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції
вважає за можливе розглянути справу за
відсутності представника відповідача,
у відповідності до вимог частини 4
статті 196 КАС України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів суду
апеляційної інстанції, переглядаючи
судове рішення в межах доводів
апеляційної скарги у відповідності до
частини 1 статті 195 КАС України, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що 26 листопада 2013 року
ОСОБА_3 звернулась до Ярмолинецької
селищної ради про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,15 га за адресою АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд.

31 сесія шостого скликання
Ярмолинецької селищної ради рішенням
від 20 лютого 2014 року позивачу
відмовлено в наданні дозволу на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки по
АДРЕСА_1 в смт Ярмолинці.

Не погодившись з таким рішенням
позивач звернувся до суду з цим
позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з його
необґрунтованості. Рішення суду
першої інстанції ґрунтується на тому,
що з Генерального плану смт Ярмолинці,
розробленого українським державним
проектно-виробничим об'єднанням
"Дніпромісто" 1993 року, який визнано
актуальним згідно рішення №7 26 сесії
Ярмолинецької селищної ради шостого
скликання, випливає, що за адресою:
АДРЕСА_1 заплановано будівництво
багатоквартирного житлового будинку,
що підтверджується і робочим проектом
12-квартирного житлового будинку по
АДРЕСА_1.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції на підставі наступного.

Суб'єктивне право на земельну ділянку
виникає і реалізується на підставах і в
порядку, визначених Конституцією
України, Земельним Кодексом України та
іншими законами України, що регулюють
земельні відносини.

У відповідності до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

За приписами статті 12 Земельного
кодексу України, до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на
території сіл, селищ, міст, зокрема,
належить: розпорядження землями
територіальних громад та передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб відповідно до цього
Кодексу.

Відповідно до статті 39 Земельного
кодексу України відповідний орган
житлової та громадської забудови
здійснюється відповідно до
Генерального плану населеного пункту,
іншої містобудівної документації,
плату земельно-господарського устрою з
дотриманням будівельних норм,
державних стандартів і норм.

Приписами статті 118 Земельного кодексу
України унормовано порядок
безоплатної приватизації земельних
ділянок громадянами.

Власне, за приписами частини 7
зазначеної статті, підставою відмови у
наданні дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, в обґрунтуванні
необхідності відведення земельної
ділянки позивачем вказано, що вона
знаходиться по АДРЕСА_1.

Судом також встановлено, що згідно
Генерального плану смт Ярмолинці,
розробленого Українським Державним
проектно-виробничим об'єднанням
"Дніпромісто" 1993 року, затвердженого на
ХV сесії Ярмолинецької селищної ради
народних депутатів, рішенням №66 від 31
березня 1994 року "Про затвердження
генерального плану забудови селища до
2015 року", за адресою: АДРЕСА_1
заплановано будівництво
багатоквартирного житлового будинку.

Згідно рішення від 06 червня 2013 року №7 26
сесії Ярмолинецької селищної ради
шостого скликання "Про актуалізацію
генплану смт Ярмолинці", визнано
актуальним Генеральний план смт
Ярмолинці, розроблений Українським
Державним проектно-виробничим
об'єднанням "Дніпромісто" 1993 року.

У генеральному плані смт Ярмолинці
Хмельницької області зазначено, що по
АДРЕСА_1 плануються багатоповерхові
забудови, також на проекті детального
планування мікрорайону на земельній
ділянці 16,8 га, що є уточненням
генерального плану позначена
багатоповерхова забудова, на яку
розроблено проектну документацію,
щодо будівництва багатоквартирного
будинку на спірній земельній ділянці.

Філією Державного проектно
вишукувального інституту
"Укрпроектреконструкції" розроблено
"Робочий проект будівництва 12
квартирного житлового будинку по
АДРЕСА_1."

Оскільки згідно з Генеральним планом
смт Ярмолинці, розробленого
Українським Державним
проектно-виробничим об'єднанням
"Дніпромісто" 1993 року, затвердженого на
ХV сесії Ярмолинецької селищної ради
народних депутатів, рішенням №66 від 31
березня 1994 року "Про затвердження
генерального плану забудови селища до
2015 року" за адресою: АДРЕСА_1
заплановано будівництво
багатоквартирного житлового будинку,
що підтверджується також робочим
проектом 12-квартирного житлового
будинку по АДРЕСА_1, відповідач
правомірно відмовив ОСОБА_3 в наданні
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення
зазначеної земельної ділянки для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд.

Доводи апелянта про те, що відповідачем
не надано жодного доказу затвердження
генерального плану смт Ярмолинці
починаючи з 1993 року, тоді як в силу
пункту 3 прикінцевих положень Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" генеральні плани
населених пунктів, затверджені до
набрання чинності цим Законом, є
безстроковими, суд апеляційної
інстанції вважає помилковими, адже
Генеральний план смт Ярмолинці,
розроблений Українським Державним
проектно-виробничим об'єднанням
"Дніпромісто" 1993 року затверджений на ХV
сесії Ярмолинецької селищної ради
народних депутатів, рішенням №66 від 31
березня 1994 року "Про затвердження
генерального плану забудови селища до
2015 року".

Стосовно доводів апелянта про те, що
рішення від 06 червня 2013 року №7 26 сесії
Ярмолинецької селищної ради шостого
скликання "Про актуалізацію генплану
смт Ярмолинці" протирічить Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності", суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне зазначити, що
правомірність останнього не є
предметом судового розгляду. При
цьому, матеріали справи не містять
доказів на підтвердження оскарження
зазначеного рішення селищної ради в
судовому порядку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 3
статті 2 КАС України, у справах щодо
оскарження рішень, дій, бездіяльності
суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють,
серед іншого, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення. При
розгляді справи встановлено, що
відповідач при прийнятті рішення від 20
лютого 2014 року №62 "Про розгляд заяви
ОСОБА_3" діяв у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з врахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення.

Відповідно до статті 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно з частиною 1 статті 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що при
ухваленні оскарженої постанови, суд
першої інстанції дійшов вірних
висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову
Ярмолинецького районного суду
Хмельницької області від 23 травня 2014
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
01 липня 2014 року .

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Біла Л.М.

Граб Л.С.