Справа № 804/4285/14
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 р. Справа № 804/4285/14 Суддя
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Дєєв М.В.,
одноособово розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Макрос - ОПТ»

до Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області

про визнання протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Макрос - ОПТ»
звернулося до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області про визнання неправомірними
дії Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області по проведенню
документальної невиїзної позапланової
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Макрос - ОПТ», за
результатами якої складено акт від
21.02.2014 року №268/2204/37846050/78 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Макрос - ОПТ» з
контрагентами, з якими платником
задекларовані взаємовідносини за
період з 01.06.2013 року по 31.12.2013 року;
визнання протиправними дії Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області щодо коригування
(виключення) на підставі акту від 21.02.2014
року №268/2204/37846050/78 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Макрос - ОПТ» з контрагентами, з якими
платником задекларовані
взаємовідносини за період з 01.06.2013 року
по 31.12.2013 року, з електронної бази даних
«Автоматизована система співставлення
Інформаційної системи Міністерства
доходів і зборів України «Податковий
блок» та інших будь-яких електронних
баз та систем даних, суми податкового
кредиту та податкових зобов'язань з
податку на додану вартість, які
визначені ТОВ «Макрос - ОПТ» у
податкових деклараціях за період з з
01.06.2013 року по 31.12.2013 року; зобов'язання
Державну податкову інспекцію у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області відновити в
електронній базі даних
«Автоматизована система співставлення
Інформаційної системи Міністерства
доходів і зборів України «Податковий
блок» та в будь-яких інших електронних
базах та системах даних, показники
податкової звітності ТОВ «Макрос -
ОПТ», зазначених останнім в податкових
деклараціях за період 01.06.2013 року по
31.12.2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач під час проведення
зустрічної звірки не досліджував
первинні документи позивача щодо його
взаємовідносин з контрагентами, у
актах зустрічних звірок не вказано
запитів ініціаторів зустрічної звірки
- податкових органів, в яких
знаходяться на обліку контрагенти
позивача, отримання яких, передує
проведенню зустрічної звірки. Позивач,
також зазначає, що заходи відповідача,
були нібито спрямовані на проведення
зустрічних звірок, тобто, спрямовані на
вчинення дій щодо співставлення даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання,
однак, без фактичного здійснення таких
дій, що не може вважатись діями по
проведенню зустрічної звірки. Під час
здійснення заходів з метою проведення
зустрічних звірок ТОВ «Макрос - ОПТ»
відповідачем фактично вчинено дії по
проведенню документальних
позапланових невиїзних перевірок
позивача, за результатами яких й
складені зазначені вище Акт про
неможливість проведення зустрічних
звірок. Позивач вказав, що дії ДПІ щодо
проведення документальної невиїзної
позапланової перевірки ТОВ «Макрос -
ОПТ» здійснені не на підставі та не у
межах, визначених Податковим кодексом
України, а тому, є протиправними.
Позивач, також зазначає, що відповідач,
на підставі акту від 21.02.2014 року
№268/2204/37846050/78 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Макрос - ОПТ» з контрагентами, з якими
платником задекларовані
взаємовідносини за період з 01.06.2013 року
по 31.12.2013 року, здійснив корегування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з ПДВ позивача в електронній
базі даних «Автоматизована система
співставлення Інформаційної системи
Міністерства доходів і зборів України
«Податковий блок» за період з червня
2013року по грудень 2013 року.

Відповідач, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, явку свого
представника у судове засідання не
забезпечив, з клопотанням про
відкладення розгляду справи не
звертався, надав суду заперечення
проти позову у яких зазначив, що
податковий орган діяв на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, вважає, що підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

Враховуючи те, що для участі у судовому
засіданні прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, при цьому,
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених
ст. 128 КАС України не встановлено,
відповідно до ч. 6 зазначеної статті
справу розглянуто в порядку
письмового провадження.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується адміністративний позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
службового посвідчення серія СМ № 117725,
виданого 28.10.2013 року ДПІ у м. Сумах
посадовими особами податкового органу,
згідно із п. 73.5 ст. 73 Податкового
кодексу України здійснено відповідно
заходи з метою проведення зустрічної
звірки ТОВ «Макрос - ОПТ» з питань
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства за період червень 2013
року по грудень 2013 року, про що складно
акт від 21.02.2014 року №268/2204/37846050/78 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Макрос - ОПТ» з
контрагентами, з якими платником
задекларовані взаємовідносини за
період з 01.06.2013 року по 31.12.2013 року.

Відповідач у акті від 21.02.2014 року
№268/2204/37846050/78 ДПІ у м. Сумах зазначає про
формування позивачем податкових
зобов'язань/кредиту у період з 01.06.2013
року по 31.12.2013 року, згідно податкових
декларацій позивача з ПДВ за вказаний
період.

На підставі вказаного акту про
неможливість проведення зустрічної
звірки, податковий орган здійснив
виключення (корегування) податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
ПДВ позивача в електронній базі даних
«Автоматизована система співставлення
Інформаційної системи Міністерства
доходів і зборів України «Податковий
блок», що підтверджується
роздруківками з електронної бази, які
надані представником позивача, і
містяться в матеріалах справи.

Процес співсталення даних податкової
звітності з ПДВ у розрізі контрагентів,
є формальним рівнем податкового
контролю, на стадії якого, податковий
орган фактично порівнює задекларовані
контрагентами кореспондуючі суми
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з метою оперативного виявлення
платників, що підлягають
документальній перевірці.

Зазначений етап
контрольно-перевірочної роботи не
передбачає здійснення податковим
органом оцінки дотримання платником
вимог податкового законодавства та
аналізу змісту та характеру
правовідносин, що стали підставою для
формування даних податкового обліку
платника. Адже, питання правильності
відображення платником в обліку
проведених господарських операцій
досліджуються податковим органом при
проведенні податкової перевірки
платника з дослідженням
фінансово-господарських документів,
пов'язаних з нарахуванням і сплатою
податку.

Сама по собі, здійснена відповідачем
кваліфікація операцій за відсутності
відмінності між задекларованими
показниками податкової звітності
контрагентів не може слугувати
підставою для внесення змін до
електронної бази даних
«Автоматизована система співставлення
Інформаційної системи Міністерства
доходів і зборів України «Податковий
блок».

Висновок щодо правильності (або
недостовірності) задекларованих
платником даних податкового обліку, як
підстави для внесення змін до вказаної
бази даних може бути зроблений
податковим органом після визначення
платникові податкових зобов'язань та
їх узгодження у встановленому законом
порядку.

Суд звертає увагу, що у податковому
праві визнається критерій
добросовісності платника, який
передбачає законність дій платника у
сфері податкових правовідносин (у тому
числі і щодо формування даних
податкового обліку), доки це не
спростовано у порядку, встановленому
Податковим кодексом України. Наведене,
також виключає можливість
застосування до платника негативних
правових наслідків (зокрема, у вигляді
вилучення з електронної бази даних
задекларованих ним показників) до
моменту донарахування платникові
податкового зобов'язання в порядку
статті 54 Податкового кодексу України
та його узгодження.

Аналогічну правову позицію займає і
Вищий адміністративний суд України в
ухвалі від 13.02.2013 року по справі №
К/9991/74156/12.

Правова позиція Верховного Суду
України у розглядуваній категорії
спорів, відображена, зокрема, у
постанові від 31.01.2011 року № 14/11 у справі
за позовом Закритого акціонерного
товариства «Мукачівський
лісокомбінат» до Мукачівської
об'єднаної державної податкової
інспекції в Закарпатській області про
визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення. Так, за тотожних
обставин та на підставі вказаних норм
Закону, Верховний Суд України дійшов
висновку про те, що «чинне
законодавство України не ставить в
залежність виникнення у платника ПДВ
права на податковий кредит від
дотримання вимог податкового
законодавства іншим суб'єктом
господарювання, зокрема, тим, який не
був постачальником товарів (послуг), на
вартість яких, нарахований ПДВ, що
включений платником податку до
податкового кредиту.

Верховний Суд України у вказаному
рішенні, також наголосив, що такий
висновок «узгоджується із практикою
Європейського Суду з прав людини. Так, у
справі «БУЛВЕС»АД проти Болгарії»
(заява № 3991/03) Європейський Суд з прав
людини у своєму рішенні від 22 січня 2009
року зазначив, що платник податку не
повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз, а також
сплачувати пеню. На думку Суду, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності».

Отже, відповідач, без достатніх на те
підстав, дійшов висновку щодо
порушення позивачем податкового
законодавства.

Крім того, згідно ч. 74.2 ст. 74 Податкового
кодексу України, перелік інформаційних
баз, а також, форми і методи опрацювання
інформації визначаються центральним
органом державної податкової служби.
Зібрана податкова інформація та
результати її опрацювання
використовуються для виконання
покладених на органи державної
податкової служби функцій та завдань.

Податкова інформація, є різновидом
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби (п. 62.1.2 ПК
України), який, у свою чергу, є способом
здійснення податкового контролю.
Відповідно до ч. 61.1 ст. 61 ПК України,
податковий контроль - система заходів,
що вживаються контролюючими органами з
метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також,
дотримання законодавства з питань
регулювання обігу готівки, проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого, покладено на контролюючі органи.

«Деталізована інформація по платнику
ПДВ щодо результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України», як
спосіб податкового контролю, введена в
дію ДПА України з метою проведення
перевірок податкових декларацій з
податку на додану вартість, в якій по
податковим періодам відображаються
показники податкового кредиту та
податкових зобов'язань платників
податків у розрізі контрагентів на
підставі поданої платниками податків
податкової звітності з ПДВ, тобто,
податкових декларації з податку на
додану вартість з додатками № 5.
Прийняття податкової декларації, є
обов'язком контролюючого органу.
Водночас, обов'язок платника податків
подати декларацію з ПДВ узгоджується з
обов'язком податкового органу прийняти
таку декларацію та, при відсутності
зауважень до її оформлення,
відобразити показники цієї декларації
у відповідних базах податкової
звітності, а показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань
конкретного платника податків, які
відображаються в базі співставлення,
формуються на підставі показників
поданих таким платником податків
податкових декларацій з ПДВ із
додатком № 5, і повинні їм відповідати.

Відповідно до ст. 74 ПК України,
податкова інформація, є власністю
держави і може використовуватись лише
для визначених Податковим кодексом
цілей. Для інформаційно -аналітичного
забезпечення діяльності державної
податкової служби створюються
відповідні інформаційні бази, перелік
яких, визначається Державною
податковою адміністрацією України.
Персональна інформація про платників
податків, яка знаходиться в
інформаційних базах даних
контролюючих органів, не може бути
розголошена. Порушення законодавства
України про інформацію тягне за собою
дисциплінарну, цивільно-правову,
адміністративну або кримінальну
відповідальність згідно з
законодавством України.

Відповідальність за порушення
законодавства про інформацію несуть
особи, винні у вчиненні таких порушень,
як: необґрунтована відмова від надання
відповідної інформації; надання
інформації, що не відповідає дійсності;
поширення відомостей, що не
відповідають дійсності. Викладене
свідчить, що «Деталізована інформація
по платнику ПДВ щодо результатів
автоматичного співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України», є одним із
різновидів податкового контролю, а
відтак, ураховуючи приписи Закону
України «Про інформацію», вказана
офіційна інформація державних органів
повинна відповідати дійсності.

Виходячи із змісту положень п. 1.1
Методичних рекомендацій, інформація,
викладена в базі «Деталізована
інформація по платнику ПДВ щодо
результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»
може бути використана при перевірці
ДПІ контрагента постачальника
платника податку.

При цьому, суд зазначає, що нормами
матеріального права, не передбачено
право податкового органу проводити
коригування задекларованих платником
податків показників, на підставі
висновків акту перевірки без винесення
податкових повідомлень-рішень.

Податок на додану вартість за своєю
економічною суттю, відноситься до
непрямих податків, тобто, його сума
включається у вартість товарів, що
поставляються продавцем. Одна операція
з продажу товару викликає відповідні
податкові наслідки у обох сторін такої
операції, які є платниками ПДВ, у
продавця - податкові зобов'язання, у
покупця - податковий кредит. Тобто, якщо
у продавця товару податкові
зобов'язання рівні нулю, то і покупця
товару податковий кредит більший бути
не може. За таких обставин, у разі зміни
в базі «Деталізована інформація по
платнику ПДВ щодо результатів
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України», податкового
зобов'язання з ПДВ у платника податку,
автоматично виникає питання щодо зміни
податкового кредиту і у контрагента -
постачальника.

Самостійна зміна ДПІ в базі
«Деталізована інформація по платнику
ПДВ щодо результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань позивача без
зміни цих показників самим позивачем
шляхом подання уточнюючих декларацій
(розрахунків), буде порушувати його
права та інтереси, оскільки позивач, як
платник податків, має право
розраховувати на те, що задекларовані
ним в податкових деклараціях показники
податкового кредиту та податкових
зобов'язань відповідають показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності. Така невідповідність може
мати для позивача негативні наслідки,
як то: погіршення його ділової
репутації, як належного платника
податків, відмова його контрагентів
від подальших господарських відносин з
позивачем, з метою уникнення
негативних податкових наслідків для
себе від таких операцій, позивач, як
платник податків, має право
розраховувати на те, що задекларовані
ним в податкових деклараціях показники
податкового кредиту та податкових
зобов'язань, відповідають показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності, тощо.

Суд зауважує, що невідповідність
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань, задекларованих
позивачем у деклараціях з ПДВ,
показникам відображеним в електронній
базі, може мати негативні наслідки, як
для самого платника податків, так і для
його контрагентів.

З огляду на вищевикладене, суд доходить
висновку про протиправність дій
відповідача щодо виключення
(корегування), на підставі акту від
21.02.2014 року №268/2204/37846050/78 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Макрос - ОПТ» з
контрагентами, з якими платником
задекларовані взаємовідносини за
період з 01.06.2013 року по 31.12.2013 року, з
електронної бази даних
«Автоматизована система співставлення
Інформаційної системи Міністерства
доходів і зборів України «Податковий
блок» та інших електронних баз даних
сум податкового кредиту та податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, які визначені Товариством з
обмеженою відповідальністю «Макрос -
ОПТ» у податкових деклараціях за
період з 01.06.2013 року по 31.12.2013 року без
винесення податкового повідомлення -
рішення та його узгодження.

На підставі викладеного, суд вважає за
необхідне, зобов'язати Державну
податкову інспекцію у м. Сумах
відновити в електронній базі даних
«Автоматизована система співставлення
Інформаційної системи Міністерства
доходів і зборів України «Податковий
блок» показники податкової звітності
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Макрос - ОПТ»,
зазначених останнім в податкових
деклараціях за період з 01.06.2013 року по
31.12.2013 року.

Щодо позовної вимоги про визнаня
неправомірними дії Державну податкову
інспекцію у м. Сумах по проведенню
документальної невиїзної позапланової
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Макрос - ОПТ», за
результатами якої складено акт від від
21.02.2014 року №268/2204/37846050/78 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Макрос - ОПТ» з
контрагентами, з якими платником
задекларовані взаємовідносини за
період з 01.06.2013 року по 31.12.2013 року, суд
зазначає наступне.

Відповідно до пп. 62.1.3 пункту 62.1 статті
62 Податкового кодексу України
податковий контроль здійснюється,
зокрема, шляхом перевірок та звірок
відповідно до вимог цього Кодексу, а
також перевірок щодо дотримання
законодавства, контроль за дотриманням
якого, покладено на контролюючі органи,
у порядку, встановленому законами
України, що регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Пунктом 73.5 ст.73 Податкового кодексу
України, органам державної податкової
служби з метою отримання податкової
інформації надано право проводити
зустрічні звірки даних суб'єктів
господарювання щодо платника податків.
Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснюються між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. Зустрічні
звірки не є перевірками і проводяться в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. За результатами
зустрічних звірок складається довідка,
яка надається суб'єкту господарювання
у десятиденний термін.

Суд зазначає, що правовідносини з
приводу проведення податковими
органами зустрічних звірок платників
податків урегульовані нормами Порядку
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27.12.2010 року №1232
(далі за текстом - Порядок №1232).

Згідно п.п.1, 2 Порядку №1232, зустрічна
звірка полягає у співставленні даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби, з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій і розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. Зустрічні
звірки проводяться у суб'єктів
господарювання, щодо здійснення
операцій, з якими під час перевірки
платника податків та зборів виникають
сумніви стосовно факту здійснення
таких операцій або якщо існують
розбіжності задекларованих у
деклараціях з податку на додану
вартість показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань.

Пунктом 3 Порядку № 1232 передбачено, що з
метою проведення зустрічної звірки
орган державної податкової служби
(ініціатор) надсилає органу державної
податкової служби (виконавцю), на
обліку, в якому перебуває суб'єкт
господарювання, запит про проведення
зустрічної звірки для підтвердження
отриманих від платника податків та
зборів даних. Зустрічна звірка може
бути проведена органом державної
податкової служби (ініціатором)
самостійно у разі, коли суб'єкт
господарювання перебуває на обліку в
тому ж органі державної податкової
служби, в якому перебуває платник
податків, або в межах одного населеного
пункту.

В акті відповідачем, взагалі, не
зазначається інформація щодо запитів
ініціаторів зустрічної звірки -
податкових органів, в яких знаходяться
на обліку контрагенти позивача,
отримання яких, передує проведенню
зустрічної звірки.

Проаналізувавши положення п.73.5 ст.73
Податкового кодексу України, п.п. 6.7
Порядку №1232, вбачається, що зустрічна
звірка полягає у співставленні
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання (в
даному випадку, позивача) з даними
платника податків (відносно якого,
проводиться перевірка), з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій і розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Таким чином, зустрічна звірка суб`єкта
господарювання може бути проведена
податковим органом лише з питань
взаємовідносин з певним платником
податків (відносно якого, проводиться
основна перевірка, в ході якої, і
виникає необхідність ініціювання
зустрічної звірки) та лише в разі
наявності у розпорядженні податкового
органу первинних документів або
надання таких документів платником
податків на обов'язковий письмовий
запит податкового органу.

Судом встановлено та підтверджується
наявним в справі доказами, що суб'єкт
владних повноважень не отримував від
платника податків інформації та її
документального підтвердження, тобто,
не отримував і жодних первинних
документів за період проведення
звірки. За таких обставин, у
податкового органу були відсутні
визначеним законом підстави для
вчинення дій по проведенню зустрічної
звірки.

Слід зазначити, що відповідно до пункту
7 Порядку визначено, за результатами
проведеної зустрічної звірки
складається довідка, яка підписується
суб'єктом господарювання (законним чи
уповноваженим представником) і
посадовими особами органу державної
податкової служби та особисто
вручається суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку або
надсилається суб'єкту господарювання
за його адресою (місцезнаходженням,
податковою адресою) рекомендованим
листом із повідомленням про вручення.

З огляду на вищевказане вбачається, що
проведення звірки - це дії по
співставленню даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, за
результатами здійснення яких,
складається довідка. При цьому, заходи
спрямовані на проведення зустрічної
звірки, тобто, спрямовані на вчинення
дій щодо співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, однак, без
фактичного здійснення таких дій, не
можуть вважатись діями по проведенню
зустрічної звірки.

Разом з тим, відповідачем не
спростовувався той факт, що у межах
спірних правовідносин останнім, дії по
співставленню даних первинних
бухгалтерських та інших документів
позивача не здійснено, відповідної
довідки не складено, про що свідчить й
сам Акт про неможливість проведення
зустрічної звірки. А під час здійснення
заходів з метою проведення зустрічної
звірки ТОВ «Макрос - ОПТ» ДПІ у м. Сумах
фактично вчинено дії по проведенню
документальної позапланової невиїзної
перевірки позивача, за результатами
якої, й складено акт про неможливість
проведення зустрічної звірки.

Так, відповідно до підпункту 75.1.2 пункту
75.1 статті 75 Податкового кодексу
України, документальною перевіркою
вважається перевірка, предметом якої, є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також, дотримання валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого, покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого, покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Документальна планова перевірка
проводиться відповідно до
плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
органу державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно
якого, проводиться така перевірка.
Документальною невиїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
в приміщенні органу державної
податкової служби.

Зі змісту вищевказаного вбачається, що
документальною позаплановою невиїзною
перевіркою є перевірка, своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків та зборів на підставі
податкових декларацій (розрахунків),
фінансової, статистичної та іншої
звітності, регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, первинних
документів, податкової інформації
тощо, яка не передбачена у плані роботи
органу державної податкової служби, та
в приміщенні органу державної
податкової служби.

Зміст актів про неможливість
проведення зустрічних звірок свідчить,
що відповідач провів не передбачені у
плані роботи перевірки ТОВ «Макрос -
ОПТ», при цьому, перевірку проведено,
зокрема, на підставі інформаційних баз
даних - АС «ПОДАТКОВИЙ БЛОК», АІС ОР,
та інші, та у приміщенні органу
державної податкової служби.

Відповідна правова позиція,
відображена Вищим адміністративним
судом України в ухвалах: від 14.01.2014 року
№К/800/34146/13, від 03.02.2014 року №К/800/62884/13,
від 21.01.2014 року №К/800/36142/13, від 18.11.2013
року №К/800/35845/13.

Таким чином, суд вважає, що дії ДПІ у
Сумах щодо проведення зустрічних
звірок ТОВ «Макрос - ОПТ» здійснені не
на підставі та не у межах, визначених
Податковим кодексом України, а тому,
такі дії відповідача, є протиправними.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доказів, які б спростували доводи
позивача, відповідач суду не надав. З
огляду на вищевикладене, суд доходить
висновку, що позовні вимоги є частково
обґрунтованими, та такими, що
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Макрос -
ОПТ» - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області по проведенню
документальної невиїзної позапланової
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Макрос - ОПТ», за
результатами якої складено акт від
21.02.2014 року №268/2204/37846050/78 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Макрос - ОПТ» з
контрагентами, з якими платником
задекларовані взаємовідносини за
період з 01.06.2013 року по 31.12.2013 року.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області щодо коригування
(виключення) на підставі акту від 21.02.2014
року №268/2204/37846050/78 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Макрос - ОПТ» з контрагентами, з якими
платником задекларовані
взаємовідносини за період з 01.06.2013 року
по 31.12.2013 року, з електронної бази даних
«Автоматизована система співставлення
Інформаційної системи Міністерства
доходів і зборів України «Податковий
блок» та інших будь-яких електронних
баз та систем даних, суми податкового
кредиту та податкових зобов'язань з
податку на додану вартість, які
визначені ТОВ «Макрос - ОПТ» у
податкових деклараціях за період з з
01.06.2013 року по 31.12.2013 року.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області відновити в електронній базі
даних «Автоматизована система
співставлення Інформаційної системи
Міністерства доходів і зборів України
«Податковий блок» та в будь-яких інших
електронних базах та системах даних,
показники податкової звітності ТОВ
«Макрос - ОПТ», зазначених останнім в
податкових деклараціях за період 01.06.2013
року по 31.12.2013року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги в порядку, встановленому ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя М.В. Дєєв