Справа № 816/2270/14
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/2270/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Кулик-Куличок О.Л.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача
Реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції
Полтавської області - Борисенко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції
Полтавської області Туржанської Ліни
Сергіївни , Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області про
визнання протиправним та скасування
рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області
Туржанської Ліни Сергіївни ,
Реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції
Полтавської області про визнання
протиправним та скасування рішення
державного реєстратора від 11 квітня 2014
року про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень на
садовий будинок, що знаходиться у
АДРЕСА_1, та зобов'язання Реєстраційної
служби Полтавського міського
управління юстиції Полтавської
області здійснити державну реєстрацію
права власності на вказаний садовий
будинок за позивачем.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що із заявою про
державну реєстрацію права власності на
садовий будинок були надані усі
необхідні документи згідно вимог
чинного законодавства, натомість
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень з
підстав відсутності у довідці
Садівничого товариства "Ягідка"
відомостей про садовий будинок, а також
згідно пункту 20 Порядку ведення
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, є необґрунтованим,
оскільки довідка містила інформацію
про садовий будинок, а подані документи
містили усі відомості згідно пп. 2
пункту 20 Порядку ведення державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

У судовому засіданні позивач,
представник позивача підтримали
позовні вимоги, просили їх
задовольнити.

Представник відповідача Реєстраційної
служби Полтавського міського
управління юстиції у судовому
засіданні проти позову заперечувала,
просила відмовити у його задоволенні.
Зазначала, що рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень від 11.04.2014 прийнято згідно
пункту 4 статті 24 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень", з огляду
на те, що подані позивачем документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують, а саме,
довідка Садівничого товариства
"Ягідка" не містить повної інформації
про садовий будинок та усі
господарські будівлі і споруди до
нього, які вказані у технічному
паспорті, крім того, на схематичному
плані земельної ділянки техпаспорту
садового будинку зазначено про
"житловий будинок", а не садовий
будинок.

Державний реєстратор прав на нерухоме
майно Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області
Туржанська Ліна Сергіївна у судове
засідання не з'явилася, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлена
належним чином, про наявність поважних
причин неявки суд не повідомила,
клопотань про відкладення не надала.

Відповідно до частини 4 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 09.04.2014 позивачем
в особі представника ОСОБА_2 подано до
Реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції заяву про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень щодо реєстрації права
власності на садовий будинок по
АДРЕСА_1, до якої додано: довідка СТ
"Ягідка" від 21.12.2013; технічний паспорт на
садовий будинок, виданий ПП
"Центрополіс" 02.12.2013; державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ № 224246 від 29.04.2011; довіреність
на представника; копії паспортів та
податкового номера позивача та
представника, про що свідчить картка
прийому заяви № 12278718 від 09.04.2014 та копії
документів облікової справи №
02.01-43/6178703 /а.с. 23-39/.

11.04.2014 державним реєстратором прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції Туржанською Л.С. прийнято
рішення № 12349738 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень, згідно
з яким відмовлено у державній
реєстрації права власності на садовий
будинок, розташований АДРЕСА_1, за
ОСОБА_1 /а.с. 40/.

Підставою для прийняття рішення
визначено відсутність у довідці СТ
"Ягідка" б/н від 21.12.2013 відомостей про
садовий будинок, а також те, що
відомості щодо об'єкту нерухомого
майна, необхідні для державної
реєстрації згідно пункту 20 Порядку
ведення Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.10.2011 № 1141, різняться.

Не погодившись із рішенням про відмову
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень від 11.04.2014, позивач оскаржив
його до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Надаючи оцінку правомірності рішення
відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 2 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, далі - Закон № 1952-IV)
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - це офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Згідно частини 1 статті 15 Закону № 1952-ІV
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Частиною 4 статті 15 Закону № 1952-IV
передбачено, що державній реєстрації
підлягають виключно заявлені права та
їх обтяження за умови їх відповідності
законодавству і поданим документам.

Державна реєстрація прав (надання
відмови в ній) проводиться у строк, що
не перевищує п'яти робочих днів (крім
випадків, установлених частиною сьомою
цієї статті) з дня надходження до
органу державної реєстрації прав заяви
про таку реєстрацію і передбачених цим
Законом та нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до нього,
документів, необхідних для її
проведення (частина 5 статті 15 Закону).

Вичерпний перелік підстав для
відмови у державній реєстрації речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень
визначено статтею 24 Закону № 1952-ІV.

Зокрема, пунктом 4 частини 1 статті
24 Закону передбачено, що у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

Відповідно до абзацу 2 частини 2
статті 15 Закону № 1952-IV перелік
документів для здійснення державної
реєстрації прав визначається
Кабінетом Міністрів України у Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень.

Пунктом 8 Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2013 № 868 (далі -
Порядок № 868) встановлено, що для
проведення державної реєстрації прав
заявник подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові заяву,
форму та вимоги до заповнення якої
встановлює Мін'юст.

Згідно пункту 10 Порядку № 868 заявник
під час подання заяви особисто
пред'являє органові державної
реєстрації прав, нотаріусові документ,
що посвідчує його особу.

У разі подання заяви уповноваженою
особою органові державної реєстрації
прав, нотаріусові, крім документа, що
зазначений в абзацах другому -
четвертому цього пункту,
пред'являється документ, що
підтверджує її повноваження.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 868
заявник подає разом із заявою органові
державної реєстрації прав, нотаріусові
необхідні для державної реєстрації
прав документи, визначені цим Порядком,
їх копії, документ, що підтверджує
внесення плати за надання витягу з
Державного реєстру прав, та документ
про сплату державного мита.

Пунктом 50 Порядку № 868 визначено, що
для проведення державної реєстрації
права власності з видачею свідоцтва на
новозбудовані або реконструйовані
об'єкти нерухомого майна, збудовані в
результаті діяльності житлового,
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого кооперативу,
заявник подає:

довідку житлового,
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого кооперативу про
членство в кооперативі та внесення
таким членом кооперативу пайового
внеску в повному обсязі;

технічний паспорт на об'єкт
нерухомого майна.

Беручи до уваги те, що садівниче
товариство належить до обслуговуючих
кооперативів (згідно з роз'ясненням
Державного комітету регуляторної
політики та підприємництва від 21.02.2006 №
1339), реєстрація права власності на
садовий будинок, збудований в
результаті діяльності такого
кооперативу, здійснюється на підставі
документів, визначених пунктом 50
Порядку № 868, що не заперечувалося
представником відповідача у судовому
засіданні.

Як встановлено судом, позивачем
разом із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень щодо
права власності на садовий будинок,
іншими документами, подано довідку
Садівничого товариства "Ягідка" б/н від
21.12.2013, в якій зазначено, що ОСОБА_1 є
членом садівничого товариства "Ягідка",
власником земельної ділянки АДРЕСА_1,
на якій за власні кошти був збудований
садівничий будинок, а також технічний
паспорт на садовий (дачний) будинок,
розташований у АДРЕСА_1.

Довідка Садівничого товариства
"Ягідка" б/н від 21.12.2013 відповідно до
вимог пункту 50 Порядку № 868 містила
відомості щодо членства позивача у
Садівничому товаристві "Ягідка" та,
враховуючи, що садовий будинок був
збудований позивачем за власні кошти,
інформація про пайовий внесок не
зазначалася.

З огляду на викладене, позивачем
були подані необхідні документи для
здійснення державної реєстрації права
власності на садовий будинок згідно
пункту 50 Порядку № 868.

Стосовно підстав для відмови у
державній реєстрації права власності,
викладених у спірному рішенні № 12349738
від 11.04.2014, а саме, відсутності
відомостей про садовий будинок у
довідці Садівничого товариства
"Ягідка" б/н від 21.12.2013, то суд бере до
уваги те, що чинним законодавством не
встановлені вимоги щодо зазначення у
довідці такої інформації. Крім того,
суд враховує, що довідка Садівничого
товариства "Ягідка" б/н від 21.12.2013
містила відомості про збудований
позивачем садовий будинок.

Посилання у рішенні про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень від 11.04.2014 на те, що відомості
щодо об'єкту нерухомого майна,
необхідні для державної реєстрації
згідно пункту 20 Порядку ведення
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.10.2011 № 1141, різняться, суд вважає
необґрунтованими, виходячи з
наступного.

У рішенні від 11.04.2014 державним
реєстратором не зазначено, які
відомості щодо об'єкта нерухомого
майна різняться. У судовому засіданні з
пояснень представника відповідача
судом встановлено, що державний
реєстратор мав на увазі розбіжність
найменування об'єкта нерухомого майна
у документах, а саме, зазначення у
технічному паспорті на схематичному
плані земельної ділянки садового
будинку інформації про "житловий
будинок", а не садовий будинок.

Відповідно до підпункту 2 пункту 20
Порядку ведення Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.10.2011 № 1141, з
метою проведення державної реєстрації
виникнення права власності державний
реєстратор вносить до запису про
нерухоме майно такі відомості щодо
об'єкта нерухомого майна:

- тип об'єкта нерухомого майна (житловий
будинок, будівля, споруда, квартира,
житлове приміщення, нежитлове
приміщення тощо);

- призначення об'єкта нерухомого майна
(житловий або нежитловий);

- площа об'єкта нерухомого майна
(загальна та (за наявності) житлова);

- відомості про складові частини
об'єкта нерухомого майна (найменування
та/або присвоєння літера, загальна та
(за наявності) житлова площа об'єкта
нерухомого майна, який є складовою
частиною складної речі та призначений
для обслуговування іншої (головної)
речі, пов'язаний з нею спільним
призначенням та є її приналежністю);

- адреса об'єкта нерухомого майна;

- підстава для внесення запису про
нерухоме майно.

Порядок та методика технічної
інвентаризації нерухомого майна
визначені Інструкцією про порядок
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна, затвердженою наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 24.05.2001 № 127 (далі -
Інструкція № 127). Згідно пункту 1.2.
Інструкції технічна інвентаризація
збудованих (реконструйованих)
будинків, допоміжних будівель та
споруд здійснюється з метою
визначення їх фактичної площі та об'єму
(щодо проектних); обстеження та оцінки
технічного стану наявних об'єктів;
установлення вартості об'єктів.

Пунктом 2.4. вказаної Інструкції
передбачено, що садовий будинок -
будинок для літнього (сезонного)
використання. На ділянках садових
(дачних) будинків можуть бути розміщені
також господарські будівлі (у тому
числі для утримання домашньої птиці,
кролів тощо). У додатку 4 Інструкції № 127
визначені форми для заповнення
технічного паспорту на садовий (дачний)
будинок.

Судом встановлено, що технічний
паспорт на садовий будинок позивача у
АДРЕСА_1 виготовлено згідно вимог
додатку 4 Інструкції № 127. На
схематичному плані земельної ділянки
садового будинку технічного паспорту
назва будівлі дійсно вказана як
"житловий будинок". Разом з тим,
техпаспорт містить характеристику
будинків, господарських будівель, в
якій назва будівлі визначена як
"садовий будинок", із зазначенням року
побудови (1988) та технічних
характеристик. Враховуючи те, що
технічний паспорт оформлено на садовий
будинок, технічні характеристики
складено відносно садового будинку,
помилка на схематичному плані
земельної ділянки відносно
найменування об'єкту нерухомого майна,
не позбавляла державного реєстратора
можливості внести правильні дані до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що державний реєстратор прав
на нерухоме майно не виклав у рішенні №
12349738 від 11.04.2014 обґрунтованих підстав
для відмови позивачу у державній
реєстрації права власності на садовий
будинок згідно пункту 4 частини 1 статті
24 Закону України "Про державну
реєстрацію прав на нерухоме майно та їх
обтяжень".

Відповідно до частини 4 статті 24
Закону України "Про державну
реєстрацію прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" відмова в державній
реєстрації прав та їх обтяжень з
підстав, не передбачених цим Законом,
заборонена.

З огляду на викладене, рішення
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області
Туржанської Ліни Сергіївни про відмову
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень № 12349738 від 11 квітня 2014 року не
грунтується на вимогах чинного
законодавства, прийняте без з'ясування
необхідних обставин, що мали значення
для прийняття рішення, без дотримання
необхідного балансу між
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів позивача і цілями,
на досягнення яких спрямовано це
рішення, тому є протиправним та
підлягає скасуванню, а позовні вимоги
в цій частині підлягають задоволенню.

Відносно позовних вимог про
зобов'язання Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області здійснити
державну реєстрацію права власності на
садовий будинок, суд враховує, що
діючим законодавством встановлена
процедура прийняття відповідних
рішень державними реєстраторами, і суд
не може перебирати на себе
повноваження органу, до компетенції
якого віднесено прийняття відповідних
рішень. За таких обставин позовні
вимоги в цій частині не підлягають
задоволенню.

Водночас судове рішення в
адміністративній справі має
гарантувати повний та всебічний захист
порушеного суб'єктивного права особи.
Згідно з частиною другою статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Таким чином, обираючи спосіб
захисту прав позивача, суд вважає за
необхідне відповідно до вимог частини
другої статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, вийти за межі позовних вимог,
зобов'язавши Реєстраційну службу
Полтавського міського управління
юстиції повторно розглянути заяву
ОСОБА_1 від 09.04.2014 (реєстраційний номер
6178703) про державну реєстрацію прав на
нерухоме майно - садовий будинок, що
розташований за адресою АДРЕСА_1 з
урахуванням підстав скасування
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень № 12349738
від 11 квітня 2014 року.

Отже, позов підлягає частковому
задоволенню.

У відповідності до частини
третьої статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Згідно з підпунктом 3 пункту 9
розділу VI "Прикінцеві та перехідні
положення" Бюджетного кодексу України
у разі безспірного списання коштів
державного бюджету (місцевих бюджетів)
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, відображає в обліку
відповідні бюджетні зобов'язання
розпорядника бюджетних коштів, з вини
якого виникли такі зобов'язання.
Погашення таких бюджетних зобов'язань
здійснюється виключно за рахунок
бюджетних асигнувань цього
розпорядника бюджетних коштів.
Одночасно розпорядник бюджетних
коштів зобов'язаний привести у
відповідність з бюджетними
асигнуваннями інші взяті бюджетні
зобов'язання.

Враховуючи те, що позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволені частково, суд вважає
за необхідне стягнути на користь
позивача з Державного бюджету України
за рахунок бюджетних асигнувань за
зобов'язаннями Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції судовий збір в розмірі 36 грн. 54
коп.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області
Туржанської Ліни Сергіївни,
Реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції
Полтавської області про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області
Туржанської Ліни Сергіївни про відмову
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень № 12349738 від 11 квітня 2014 року.

Зобов'язати Реєстраційну службу
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області повторно
розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.04.2014
(реєстраційний номер 6178703) про державну
реєстрацію прав на нерухоме майно -
садовий будинок, що розташований за
адресою АДРЕСА_1 з урахуванням підстав
скасування рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень № 12349738 від 11 квітня 2014 року.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
за рахунок бюджетних асигнувань за
зобов'язаннями Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції Полтавської області на користь
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1)
витрати зі сплати судового збору у
розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54
(п'ятдесят чотири) копійки.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 27
червня 2014 року.

Суддя
М.В. Довгопол