Справа № 825/1077/14
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/1077/14
у 1-й інстанції: Лобан Д.В.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

19 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі
Зубрицький Д.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2014
р. у справі за адміністративним позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Національна Бізнес
Група» до Державної податкової
інспекції у м. Чернігові Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, податковим органом
здійснено заходи з метою проведення
зустрічних звірок ТОВ «Національна
Бізнес Група», щодо правомірності
формування податкового кредиту та
податкових зобов'язань за
липень-серпень 2013 року, за результатами
яких складені акти № 112/20/38423131 від 23.09.2013
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Національна
Бізнес Група» щодо правомірності
формування податкового кредиту та
податкових зобов'язань за липень 2013
року» та № 195/20/38423131 від 29.10.2013 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Національна Бізнес Група»
щодо підтвердження господарських
відносин з контрагентами за серпень 2013
року».

Позивач вважає протиправними дії
податкового органу щодо проведення
зустрічної звірки, оскільки вони
вчинені з порушенням встановленого
порядку, а в Акті про неможливість
проведення зустрічної звірки
викладені суб'єктивні та помилкові
висновки щодо господарської
діяльності позивача та про відсутність
його за місцезнаходженням.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що відповідачем не надано
жодного доказу на підтвердження
існування в межах спірних
правовідносин будь-якої підстави для
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки,
перелік яких визначений в Податковому
кодексі України.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Так, спірні правовідносини регулюються
Податковим кодексом України (далі по
тексту ПК України), який визначає
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 73.5. ст. 73 ПК України з
метою отримання податкової інформації
органи державної податкової служби
мають право проводити зустрічні звірки
даних суб'єктів господарювання щодо
платника податків.

При цьому, зустрічною звіркою
вважається співставлення даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
Здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

В силу приписів абзацу 3 п. 73.5 ст. 73 ПК
України, зустрічні звірки не є
перевірками і проводяться в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2010 № 1232 затверджено Порядок
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок
(далі - Порядок).

Пунктом 2 вказаного Порядку
передбачено, що зустрічні звірки
проводяться у суб'єктів господарювання
щодо здійснення операцій з якими під
час перевірки платника податків та
зборів виникають сумніви стосовно
факту здійснення таких операцій або
якщо існують розбіжності
задекларованих у деклараціях з податку
на додану вартість показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань.

В силу припису положень пункту 4
Порядку, орган державної податкової
служби (виконавець), який проводить
зустрічну звірку, складає довідку за
наявності інформації, для отримання
якої надіслано запит органом державної
податкової служби (ініціатором), та її
документального підтвердження. У разі
відсутності запитуваної органом
державної податкової служби
(ініціатором) інформації орган
державної податкової служби
(виконавець) надсилає завірений
печаткою запит про подання інформації
та її документального підтвердження
суб'єкту господарювання за його
адресою (місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом з
повідомленням про вручення чи особисто
вручає суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку.

Порядком проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок, передбачено
надіслання податковим органом запиту
про подання інформації та її
документального підтвердження
суб'єкту господарювання за його
адресою (місцезнаходженням, податковою
адресою) у разі відсутності
запитуваної органом державної
податкової служби (ініціатором)
інформації.

При цьому, в силу приписів ст.. 42 та п. 73.3.
ста. 73 ПК України, запит вважається
врученим, якщо його надіслано поштою
листом з повідомленням про вручення за
податковою адресою або надано під
розписку платнику податків або іншому
суб'єкту інформаційних відносин або
його посадовій особі.

Отже, складання податковим органом
довідки про проведення зустрічної
звірки (у разі отримання від платника
податків інформації, визначеної у
запиті, та її документального
підтвердження) здійснюється виключно у
разі дотримання податковим органом
законодавчо визначеної процедури
інформування такого платника податків
про необхідність подання інформації та
її документального підтвердження
шляхом надіслання рекомендованим
поштовим відправленням або вручення
під розписку відповідного запиту.

Слід зазначити, що доказів наявності у
податкового органу первинних
документів по взаємовідносинам ТОВ
«Національна Бізнес Група» з його
контрагентами за перевіряємі періоди
2013 року представником відповідача суду
не надано, а з актів № 195/20/38423131 від
29.10.2013 року «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Національна Бізнес Група» щодо
підтвердження господарських відносин
з контрагентами за серпень 2013 року» та
№ 112/20/38423131 від 23.09.2013 року «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Національна Бізнес Група»
щодо правомірності формування
податкового кредиту та податкових
зобов'язань за липень 2013 року
вбачається, що відповідачем не
здійснювалося співставлення
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання ТОВ
«Національна Бізнес Група», оскільки
такі документи у відповідача були
відсутні.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на ту обставину, що складання Акту «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки» жодним нормативним актом не
передбачено, а тому його наявність,
свідчить про порушення норм чинного
законодавства, в частині оформлення
результатів зустрічних звірок. Щодо
зазначення в Акті про порушення норм
Цивільного кодексу України та
встановлення нікчемності правочинів, а
також фактично позасудового
застосування наслідків нікчемного
правочину, відповідач взагалі вийшов
за межі повноважень наданих йому
чинним законодавством, та підмінив
собою судовий орган, чим грубо порушив
норми чинного законодавства.

Більше того, податкові органи взагалі
не наділені правом на встановлення
нікчемності правочинів, прийняття
такого рішення податковим органом є
неправомірним та таким, що вчинений
поза межами наданих податковому органу
функцій та повноважень, визначених
Податковим кодексом України.

Оскільки зустрічні звірки не є
перевірками платника податків,
письмовий документ який складається
після проведення такої звірки (довідка)
не може містити у собі висновки
посадових осіб податкового органу про
порушення суб'єктом господарювання
вимог чинного законодавства тому числі
і про реальність, повноту,
достовірність, господарських операцій
такої особи.

Стаття 20 Податкового кодексу України
«Права органів державної податкової
служби» містить виключний перелік
прав, якими наділені працівники
державної податкової служби для
здійснення своїх функцій. Права
«визнавати недійсними правочини» в
цьому переліку немає.

Слід також зазначити, що визначені
чинним законодавством заходи, які
здійснюються податковим органом з
метою проведення зустрічних звірок
суб'єктів господарювання, мають на меті
лише отримання від таких осіб
податкової інформації.

Згідно з приписами ст. 74 Податкового
кодексу України, податкова інформація,
зібрана відповідно до цього Кодексу,
може зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах органів державної
податкової служби або безпосередньо
посадовими (службовими) особами
органів державної податкової служби.

Зібрана податкова інформація та
результати її опрацювання
використовуються для виконання
покладених на органи державної
податкової служби функцій та завдань.

Так, в силу приписів п. 83.1 ст. 83 ПК
України, податкова інформація є
підставою для прийняття посадовими
особами органів державної податкової
служби відповідних висновків під час
проведення перевірок.

Оформлення результатів перевірок
здійснюється шляхом складання акта
перевірки, який є носієм доказової
інформації та повинен містити висновки
посадових осіб податкового органу про
порушення суб'єктом господарювання
законодавства.

У свою чергу, метою проведення
зустрічної звірки платника податків є
виключно отримання податкової
інформації, тобто, зібрання відомостей,
які розкривають процес поточної
господарської діяльності платника
податків, дані про його контрагентів,
кількісні, якісні та інші
характеристики отриманих та наданих
товарів (робіт, послуг).

Враховуючи, що зустрічні звірки не є
перевірками платника податків,
письмовий документ, який складається
після проведення зустрічної звірки
(довідка) не може містити у собі
висновки посадових осіб податкового
органу про порушення суб'єктом
господарювання вимог чинного
законодавства, у тому числі, і про
реальність, повноту, достовірність
господарських операцій такої особи, що
було вірно зазначено судом першої
інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до переконання, що суд першої
інстанції дав належну оцінку всім
обставинам справи та вірно застосував
законодавство, що регулює ці
правовідносини. Доводи апеляційної
скарги спростовуються встановленими
судом першої інстанції обставинами,
наявними в матеріалах справи доказами
та нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно
ст. 200 КАС України залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, з урахуванням того, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області - залишити без
задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 24.06.2014
року.

Головуючий суддя
Шурко О.І.

Судді:
Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.