Справа № 807/1296/13-а
Суддя: Сеник Р.П.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року
Справа №
3691/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Сеника Р.П.,

суддів
Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання
Дудка І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Львові
апеляційну скаргу Ужгородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області на
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 17.12.2013 року
у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Джейбіл
Сьоркіт Юкрейнд Лімітед» до
Ужгородської міжрайонної державної
податкової інспекції в закарпатській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О
В И В :

У квітні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Джейбіл Сьоркіт
Юкрейн Лімітед» звернулося до
Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Ужгородської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення в
частині 352431,00 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що у період
з 29 березня по 15 квітня 2010 року
Ужгородською МДПІ було проведено
позапланову виїзну перевірку ТОВ
«Джейбіл Сьоркіт Юкрейн Лімітед» з
питань достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на розрахунковий
рахунок за січень, лютий 2010 року, за
наслідками якої відповідачем
складений акт від 15.04.2010 р. № 61/23-2/32836226
Про результати позапланої виїзної
перевірки, в якому зазначено, зокрема,
про завищення Товариством суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за лютий 2010 року та
прийнято оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 19.04.2010 р. №
_____//0/1782, яким позивачу зменшено
суму заявленого до бюджетного
відшкодування ПДВ у лютому 2010 року на
352431,00 грн. У вказаному акті від 15.04.2010 р.
№ 61/23-2/32836226 зафіксовано порушення
Товариством пп. 7.4.4. п. 7.4, пп. 7.2.3 п. 7.2, пп.
7.5.1 п. 7.5, пп. 7.4.1 п. 7.4., пп. 7.7.1, 7.7.2 п. 7.7 ст. 7
Закону України від 03.04.1997 року № 168/97-ВР
«Про податок на додану вартість»

Позивач вказує, що ним було виконано
всі вимоги Закону України «Про податок
на додану вартість» для отримання
бюджетного відшкодування у сумі 352431,00
грн. у лютому 2010 року згідно
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, оскільки позивач
задекларував від'ємне значення різниці
між сумою податкового кредиту і сумою
податкового зобов'язання у січні 2010
року, позивач задекларував знову ж
таки від'ємне значення різниці між
сумою податкового кредиту та сумою
податкового зобов'язання у лютому 2010
року. Вказане від'ємне значення вказано
у рядку 24 Декларації з ПДВ за лютий 2010
року і становить 6612683,00 грн., тому
позивач заявив до бюджетного
відшкодування у лютому 2010 року на
розрахунковий рахунок податок на
додану вартість у розмірі 1377812,00 грн., у
тому числі суму 352431,00 грн. згідно
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, оскільки вказана
сума була фактично сплачена позивачем
у попередніх до лютого 2010 року
податкових періодах, та підтверджена
належним чином оформленими
податковими накладними,
вантажно-митними деклараціями, а також
деклараціями з податку на додану
вартість за грудень 2009 року та січень
2010 року, перевіреними відповідачем під
час перевірки. Вказана сума у розмірі
352431,00 грн. складається із:

- суми 351506,00 грн. податку на додану
вартість, нарахованого на вартість
послуг нерезидентів, наданих на митній
території України та фактично
сплачених позивачем згідно вимог пп.
7.3.6. п. 7.3 та пп. 7.5.2. п. 7.5. ст. 7 Закону;

- суми 925,09 грн. податку на додану
вартість, сплаченого у січні 2010 року
грошовими коштами згідно податкової
накладної, виписаної постачальником
товарів у жовтні 2009 року, але отриманої
Товариством та, відповідно, включеної
до податкового кредиту у січні 2010 року,
і оплаченої також у січні 2010 року.

У зв'язку із наданням представником
відповідача у судове засідання першої
інстанції 09 грудня 2013 року корінця
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, який містить
наступний номер: № 171//0/1782 від
19.04.2010 року, представник позивача у
судовому засіданні уточнила позовні
вимоги та просила визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення Ужгородської
МДПІ від 19.04.2010 р. № ___//0/1782 в
частині 352431,00 грн. бюджетного
відшкодування за лютий 2010 року, яке
обліковується в Ужгородській ОДПІ за
номером 171//0/1782.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 17.12.2013 року
було задоволено позов.

Постанову суду першої інстанції
оскаржив відповідач, подавши на неї
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що не погоджується з рішенням суду
першої інстанції, оскільки дане
рішення винесене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та таке, що неповно відображає
обставини, які мають істотне значення
для даної справи.

Просить скасувати постанову постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 17.12.2013 року
та відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, дослідивши обставини справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, що
Ужгородською МДПІ було проведено
перевірку позивача, про що складено акт
перевірки від від 15.04.2010 р. № 61/23-2/32836226
«Про результати позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Джейбіл Сьоркіт Юкрейн
Лімітед» , з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на розрахунковий
рахунок за січень, лютий 2010 року.

За результатами акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 19.04.2010 р. №
___//0/1782, яким позивачу зменшено
суму заявленого до бюджетного
відшкодування ПДВ у лютому 2010 року на
352431,00 грн.

Вказане податкове
повідомлення-рішення обліковується
податковим органом за номером
171//0/1782 згідно наданого
представником відповідача корінця до
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

Судом першої інстанції було
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що позивач
задекларував у січні 2010 року від'ємне
значення різниці між сумою податкового
кредиту та сумою податкових
зобов'язань, що підтверджено
відповідачем під час перевірки та не
заперечується у судовому засіданні.

Позивач задекларував до бюджетного
відшкодування у лютому 2010 року суму ПДВ
у розмірі 1377812,00 грн., сплачених
постачальним товарів (послуг), на
митницю та нарахованих з вартості
послуг нерезидентів, отриманих
позивачем на митній території України
у попередніх до лютого 2010 року
податкових періодах.

Вказана сума 1377812,00 грн. заявленого до
бюджетного відшкодування у лютому 2010
року ПДВ складається з:

- 686869,00 грн. ПДВ, сплаченого у січні 2010
року митним органам при імпорті ТМЦ
грошовими коштами. Даний факт був
перевірений відповідачем під час
перевірки і не заперечується
представником відповідача у судовому
засіданні.

- 338512,00 грн. ПДВ, сплаченого
постачальником товарів (послуг) на
території України у січні 2010 року
згідно податкових накладних. Факт
сплати вказаної суми підтверджується
наданим позивачем та дослідженими
судом письмовим доказом, а саме
додатком № 4.2.1. до акту перевірки,
складеним відповідачем за
результатами перевірки. Таким чином,
факт сплати не оспорюється
відповідачем і не заперечується
представником відповідача у судовому
засіданні.

- 925,00 грн. ПДВ, сплаченого на підставі
податкової накладної, виписаної у
жовтні 2009 року і включеної до
податкового кредиту у січні 2010 року.
Вказана сума не брала участі у
розрахунках бюджетного відшкодування
протягом попередніх податкових
періодів і не погашала податкові
зобов'язання наступних звітних
періодів, що не заперечується
представником відповідача у судовому
засіданні.

- 351506,00 грн. ПДВ, нарахованого та
фактично сплаченого з вартості послуг,
наданих нерезидентами на митній
території України. Вказану суму було
включено до податкових зобов'язань у
ряд. 7 Декларації з ПДВ за грудень 2009
року, потім до податкового кредиту у
ряд. 12.4. Декларації з ПДВ за січень 2010
року та, відповідно, до бюджетного
відшкодування у лютому 2010 року. Факт
сплати підтверджується податковими
деклараціями з ПДВ за грудень 2009 року
та січень 2010 року. Правомірність
включення вказаної суми у розмірі 351506,00
грн. до податкових зобов'язань у грудні
2009 року та правомірність включення
цієї суми до податкового кредиту у
січні 2010 року не заперечується
відповідачем у судовому засіданні

Таким чином, при наявності від'ємного
значення різниці між сумою податкових
зобов'язань та сумою податкового
кредиту у січні 2010 року, а також маючи
від'ємне значення різниці між сумою
податкових зобов'язань та сумою
податкового кредиту у лютому 2010 року,
позивач заявив до бюджетного
відшкодування у лютому 2010 року частину
від'ємного значення з податку на додану
вартість, сплаченого у січні 2010 року
митним органам при імпорті ТМЦ
грошовими коштами, сплаченого у січні
2010 року 2010 року грошовими коштами
постачальником товарів (послуг) на
території України, а також фактично
сплаченого з вартості послуг, наданих
нерезидентами на митній території
України, згідно пп. 7.3.6 п. 7.3. та пп. 7.5.1 п.
7.5. ст. 7 Закону.

Заявлена до відшкодування у лютому 2010
року сума ПДВ у розмірі 1377812,00 грн.
включає в себе суму у розмірі 352431,00 грн.
згідно оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

Задовільняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що у
відповідності до п. 7.7.1 Закону (у
редакції, що була чинною на момент
виникнення спірних правовідносин) сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені Законом
для відповідного податкового періоду.
При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду. Згідно з
підпунктом 7.7.2. пункту 7.7. ст. 7 Закону,
якщо у наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з підпунктом
7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення,
то: а) бюджетному відшкодуванню
підлягає частина такого від'ємного
значення, яка дорівнює сумі податку,
фактично сплаченій отримувачем
товарів (послуг) у попередніх
податкових періодах постачальникам
таких товарів (послуг); залишок
від'ємного значення після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Згідно пп. 7.7.1 та 7.7.2 п. 7.7. ст. 7 Закону
вбачається право платника податку на
додану вартість на отримання
бюджетного відшкодування ПДВ за
наявності від'ємного значення різниці
між сумою податкових зобов'язань та
сумою податкового кредиту у
попередньому податковому періоді;
від'ємного значення різниці між сумою
податкових зобов'язань та сумою
податкового кредиту у звітному
податковому періоді; а також в межах
суми фактично сплаченого у попередніх
податкових періодах від'ємного
значення (податку на додану вартість)
поточного податкового періоду.

Відповідно пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 випливає
відсутність обмежень щодо
відшкодування податку на додану
вартість при імпорті послуг,
сплаченого до бюджету шляхом включення
його до податкових зобов'язань.

Згідно пп. 7.5.2. п. 7.5. ст. 7 Закону, датою
виникнення права платника податку на
податковий кредит вважається для
операцій із імпорту товарів (супутніх
послуг) та по поставці послуг
нерезидентом на митній території
України - дата сплати податку по
податкових зобов'язаннях згідно з
підпунктом 7.3.6 цієї статті.

Тому позивач правомірно включив до
бюджетного відшкодування у лютому 2010
року суму ПДВ у розмірі 351506,00 грн.,
нараховану з вартості послуг
нерезидентів, наданих позивачеві на
митній території України.

Згідно підпункту 5.12.2. Наказу ДПА
України від 17.03.2008 року № 159,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 19.03.2008 року за № 224/14915,
яким затверджено Зміни до податкової
звітності з податку на додану вартість
(що був чинним на дату виникнення
спірних правовідносин), бюджетному
відшкодуванню підлягає частина
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів (послуг) у
попередніх податкових періодах
постачальникам товарів (послуг).

Сума податку, фактично сплачена у
попередніх податкових періодах,
визначається із сум, які були включені
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду та не
брали участі у розрахунках бюджетного
відшкодування протягом попередніх
податкових періодів або не погашали
податкові зобов'язання наступних
звітних періодів (рядок 24 Декларації з
ПДВ).

Згідно пп. 7.5.1. п. 7.5. ст. 7 Закону, датою
виникнення права платника податку на
податковий кредит вважається дата
здійснення першої з подій: або дата
списання коштів з банківського рахунку
платника податку в оплату товарів
(робіт, послуг), дата виписки
відповідного рахунку (товарного чека) -
в разі розрахунків з використанням
кредитних дебетових карток або
комерційних чеків; або дата отримання
податкової накладної, що засвідчує
факт придбання платником податку
товарів (робіт, послуг).

У відповідності п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг)
та складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку протягом такого звітного
періоду у зв'язку з придбанням товарів
з метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно пп. 7.2.3. п. 7.2. ст. 7 Закону,
податкова накладна складається у
момент виникнення податкових
зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової
накладної надається покупцю, копія
залишається у продавця товарів (робіт,
послуг).

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Проаналізувавши вищенаведену позиції
суду першої інстанції та норми Закону,
колегія суддів приходить до висновку
що за Законом встановлено єдину
підставу для формування податкового
кредиту, а саме наявність у платника
податку належно оформленої податкової
накладної та у разі отримання такої із
запізненням, він має право включити її
до податкового кредиту того звітного
періоду, в якому отримана податкова
накладна, в межах строку давності,
встановленого ст. 15 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (чинного
на момент виникнення спірних
правовідносин).

Відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені законом
для відповідного податкового періоду.
При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відповідно до підпункту «а» підпункту
7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України
«Про податок на додану вартість», якщо
у наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, має від'ємне значення, то
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг).

У відповідності до п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», датою виникнення права
платника податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків; або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Підпунктом 7.2.3 пункту 7.2 статті 7
вказаного Закону передбачено, що
податкова накладна є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом.

Відповідно до статті 19 Конституції
України державні органи повинні діяти
тільки на підставах, у межах
повноважень та у спосіб, які
передбачені Конституцією України та
законами.

Тому позивач правомірно включив до
бюджетного відшкодування у лютому 2010
року суму ПДВ у розмірі 925,06 грн. згідно
податкової накладної, виписаної у
жовтні 2009 року, але отриманої позивачем
у січні 2010 року, включеної позивачем до
податкового кредиту також у січні 2010
року, і оплаченої позивачем у січні 2010
року.

Згідно із статтею 122 КАС України,
судовий розгляд адміністративної
справи здійснюється в судовому
засіданні з викликом осіб, які беруть
участь у справі, після закінчення
підготовчого провадження. Особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу Ужгородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області без
задоволення.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 17.12.2013 року
по справі № 807/1296/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Р.П. Сеник

Судді :
Я.С. Попко

Р.Б. Хобор