Справа № П/811/812/14
Суддя: В.С. Мирошниченко
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 року
Справа № П/811/812/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді -
Мирошниченка В.С.

за участю: секретаря с/з -
Озерна М.О.

представників
позивача - Коваленко І.С., Кноблох І.В.

представників відповідача -
Тканової О.О., Усанової О.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кіровограді
адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрнафтаком" до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення,
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрнафтаком» (далі
по тексту - ТОВ «Укрнафтаком», позивач)
звернулося до суду з позовом до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області (далі по
тексту - Кіровоградська ОДПІ,
відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 11.10.2013 р. про сплату грошового
зобов'язання за платежем: податок на
додану вартість в сумі 591051,00 грн., у тому
числі 394034 грн. основного платежу та
197017,00 штрафних санкцій;

- визнати протиправними дії
Кіровоградської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області із невизнання
як податкова звітність уточнюючих
розрахунків до даної декларації з ПДВ
за липень 2013 р. № від 27.09.2013 року та
№ від 30.09.2013 року з додатками;

- зобов'язати відповідача відобразити а
автоматизованій базі співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту системи "Податковий блок"
(Електронна автоматизована система
"Деталізована інформація по платнику
податку на додану вартість щодо
результатів співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України"), прийняті та зареєстровані
уточнюючі розрахунки до поданої ТОВ
"Укрнафтаком" податкової декларації з
ПДВ за липень 2013 року №№ від
27.09.2013 року та № від 30.09.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що ним 15.08.2013 року
сформовано та подано податкову
декларацію з ПДВ за липень 2013 року з
додатками, яка в той же день була
прийнята відповідачем. У подальшому, за
наслідками самостійно виявлених
помилок до поданої податкової
декларації з ПДВ за липень 2013р.
позивачем подано уточнюючі розрахунки
№ від 27.09.2013 р. та № від 30.09.2013
року. Однак, Кіровоградською ОДПІ
всупереч вимог Податкового кодексу
України, не визнано як податкова
звітність уточнюючі розрахунки
позивача та винесено податкове
повідомлення рішення від 11.10.2013р.
№ про сплату грошового
зобов'язання в сумі 591051 грн.

Відповідачем до суду надано письмове
заперечення на позов, в якому він
просив відмовити в задоволенні
позовних вимог, пославшись на
правомірність висновків акту
перевірки позивача та оскаржуваного
ним податкового повідомлення - рішення.
Зокрема вказав, що відповідно до вимог
чинного законодавства проведено
камеральну перевірку податкової
звітності ТОВ «Укрнафтаком» з податку
на додану вартість за липень 2013 року. За
результатами перевірки встановлено, що
позивачем до реєстру отриманих
податкових накладних за липень 2013 року
включено податкову накладну, яка вже
була відображена в реєстрі отриманих
податкових накладних за травень 2013
року, внаслідок чого завищено суму
податкового кредиту в декларації з ПДВ
за липень 2013 року на суму ПДВ 394033,96 грн.
та занижено ПДВ, що підлягає сплаті, на
вказану суму (а.с.142-145,т.1).

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали в
повному обсязі та надали суду
пояснення, додавши, що відповідач,
враховуючи наявність акту
документальної планової перевірки ТОВ
"Укрнафтаком" з питань дотримання вимог
податкового законодавства, валютного
та іншого законодавства за період з
01.05.2011 р. по 30.06.2011 р. (акт №2/11-23-22-04/33064422
від 20.09.2013 р.), за результатами якої
встановлено заниження податку на
додану вартість за червень 2011 р. в
розмірі 195684,00 грн. та нараховано
штрафну санкцію в розмірі 1,00 грн., при
винесенні оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення № від 11.10.2013
р. всупереч нормам п.123.ст.123 ПК України
застосував до позивача штрафну санкцію
у розмірі 50% визначеного податкового
зобов'язання (1970017 грн.), а не 25%. Крім
того вказали, що направлення акту
камеральної перевірки кур'єрським
відправленням ТОВ "Експрес Мото
Україна" здійснено з порушенням вимог
п.76.2 ст.76,п.86.2 ст.86, п.42.2 ст.42 ПК України,
якими передбачено направлення даного
акту рекомендованим відправленням з
повідомленням про вручення або
особистого вручення платнику податків
або його законному чи уповноваженому
представникові. У зв'язку з чим, акт
№2/11-23-22-04/33064422 від 20.09.2013 р. було
отримано працівником ТОВ "Білий
Ведмідь" ОСОБА_7, та як наслідок
отримання вказаного акту ТОВ
"Укрнафтаком" відбулось лише 19.10.2014 р.
(а.с. 231-233,т.1).

У судовому засіданні представники
відповідача заперечили проти
задоволення позовних вимог у повному
обсязі з підстав, зазначених у
письмових запереченнях та додали, що
акт перевірки направлявся на юридичну
адресу ТОВ "Укрнафтаком", а саме вул.
Біляєва 25, к.1, яка зазначена в
установчих документах позивача. А
показання свідка ОСОБА_7, яка була
викликана в судове засідання для
пояснення обставин шодо отримання
акту, не відповідають дійсності
оскільки юридична адреса ТОВ "Білий
Ведмідь" пр. Інженерів, буд 10.
Авіанакладну №6810-97893 було вручено
відповідачу, про що свідчить підпис
одержувача 27.09.2013р. і лише після цього
позивачем було подано уточнюючу
податкову накладну від 27.09.2013р.

Заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, судом встановлено наступне.

ТОВ «Укрнафтаком» зареєстроване як
юридична особа виконавчим комітетом
Кіровоградської міської ради 12.10.2004 р.
(а.с. 8,30-31, т.1) та є платником ПДВ
відповідно до свідоцтва про реєстрацію
платника ПДВ №15251876 від 26.03.2006 р.
Основним видом діяльності
підприємства є оптова торгівля
твердим, рідким, газоподібним паливом і
подібними продуктами (а.с.9,т.1).

Судом встановлено, що позивачем 15.08.2013р.
сформовано та подано відповідачу
податкову декларацію з ПДВ за липень 2013
року №, яка цього ж дня була
прийнята відповідачем (а.с. 153-154, т.1), що
підтверджується наданою суду
квитанцією №2 про прийняття даної
декларації (а.с.171,т.1).

Посадовою особою Кіровоградською ОДПІ
у порядку ст.76 глави 8 розділу II
проведено камеральну перевірку
податкової звітності з податку на
додану вартість за липень 2013 року ТОВ
«Укрнафтаком», за результатами якої
складено акт №2/11-23-22-04/33064422 від 20.09.2013р.
(а.с. 147-149, т.1).

Згідно з актом перевірки, позивачем до
реєстру отриманих податкових
накладних за липень 2013 року від 15.08.2013 р.
№ включено суму ПДВ в розмірі
394033,96 грн. по отриманій від ТОВ
«Газукраїни-2020» податковій накладній
№1652 від 31.05.2013 р. на загальну суму 2364203,78
грн., у т.ч. ПДВ в сумі 394033,96 грн. У той же
час, вказана податкова накладна вже
була відображена в реєстрі отриманих
податкових накладних за травень 2013
року від 18.06.2013 р. №, який надано до
Кіровоградської ОДПІ. В зв'язку з цим,
відповідачем встановлено розбіжність
в АС «Співставлення реєстру виданих та
отриманих податкових накладних та
Єдиного реєстру податкових накладних»
за липень 2013 р. по взаємовідносинам з
контрагентом - постачальником ТОВ
«Газукраїна-2020» та по податковій
накладній №1652 від 31.05.2013 р. рахується
помилка «Ймовірні наявні дублі
використання ПН в РПН». Таким чином, у
порушення вимог п. 198.1, 198.2, 198.6 ст. 198, п.
200.1, 200.2 ст. 200 ПК України, позивачем
завищено суму податкового кредиту на
394033,96 грн., що призвело до заниження ПДВ
на вказану суму.

Як вбачається з матеріалів справи, акт
камеральної перевірки відповідачем
направлено кур'єрською поштою 25.09.2013 р.
та вручено 27.09.2013 р., про що у
авіанакладній №6810-97893 зроблено
відмітку відповідної посадової особи
позивача (а.с. 219, т.1) .

Матеріалами справи підтверджено, що
27.09.2013 р. ТОВ "Укрнафтаком" надано до
Кіровоградської ОДПІ уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок до податкової декларації з ПДВ
за липень 2013 року № (надалі -
уточнюючий розрахунок) (а.с.162,т.1) та
уточнюючий додаток № 5 "Розшифровка
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів" №
від 27.09.2013 р., відповідно до якого
підприємством зменшено суму
податкового кредиту з ПДВ за липень 2013
р., сформованого за рахунок контрагента
постачальника ТОВ "Газукраїна-2020" в
розмірі 394033,96 грн., та одночасно
збільшено суму податкового кредиту за
рахунок включення податкових
накладних за липень 2013 р., отриманих від
інших постачальників - ТОВ "Реал -НП" на
суму ПДВ у розмірі 83333,33 грн. (а.с. 74,т.1),
ТОВ "Титан-Плюс" на суму ПДВ у розмірі
3666,67 грн. (а.с.133,т.1), ТОВ "Компанія -
Інтергал" на суму ПДВ у розмірі 307881,22
грн. (а.с. 94,100,106,107, т.1) на загальну суму
ПДВ у розмірі 394881,22 грн., які також
прийняті відповідачем (а.с.183,187 т.1).

Водночас перевіркою встановлено, що
вищезазначений уточнюючий розрахунок
подано з помилкою, а саме: невірно
зазначено індивідуальний податковий
номер контрагента позивача - ТОВ
"Компанія - Інтергал", як наслідок ТОВ
"Укрнафтаком" подано ще один
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок до
податкової декларації з ПДВ за липень
2013 року № 30.09.2013 р. (а.с. 165,т.1) та
уточнюючий додаток № 5 "Розшифровка
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів" №
від 20.09.2013 р. (а.с. 188,т.1), яким також
присвоєно статус "Прийнято МДЗ України"
відповідно до долучених до матеріалів
справи квитанцій (а.с. 189,193,т.1)

В зв'язку з цим, Кіровоградською
ОДПІ на адресу позивача направлено
лист від 10.10.2013 р. №9133/10/11-23-22-04, згідно з
яким уточнюючим розрахункам позивача з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок до податкової декларації з ПДВ
за липень 2013 р. № від 27.09.2013 р. та
№ від 30.09.2013 р. з додатками
присвоєно статус «Не визнано як
податкова звітність» (а.с. 12, т.1).

За результатами камеральної
перевірки Кіровоградською ОДПІ
винесено та направлено на адресу
позивача податкове
повідомлення-рішення від 11.10.2013 р.
№000022204, яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування з ПДВ та
визначено до сплати податкове
зобов'язання в сумі 591051 грн., у тому
числі 394034 грн. основного платежу та
197017,00 грн. штрафних санкцій (а.с. 13,150, т.1).

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами суд зазначає
наступне.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового
Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI
(надалі - ПК України) податковий кредит
визначене як суму, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій зокрема з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податкової накладною
(п.198.2 ст.198 ПК України).

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

У пункті 198.6 статті 198 ПК України
зазначено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У
разі якщо на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби сумі податку, які попередньо
віднесені до податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Відповідно до п. 200.1 ПК України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

Відповідно до ст. 50.1 ПК України у разі
якщо у майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
платник податків самостійно (у тому
числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Як вбачається з матеріалів справи,
досліджених у судовому засіданні,
фактично помилку, допущену позивачем,
було виявлено камеральною перевіркою,
проведеною Кіровоградською ОДПІ про
результати якої позивача повідомлено
27.09.2013 р., оскільки поданню уточнюючого
розрахунку № від 27.09.2013 р.
передувало складання акту перевірки
№2/11-23-22-04/33064422 від 20.09.2013 р.

Згідно з абз. 3 п. 50.1 ст. 50 ПК України
платник податків, який самостійно (у
тому числі за результатами електронної
перевірки) виявляє факт заниження
податкового зобов'язання минулих
податкових періодів, зобов'язаний, за
винятком випадків, установлених
пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок
і сплатити суму недоплати та штраф у
розмірі трьох відсотків від такої суми
до подання такого уточнюючого
розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у
складі декларації з цього податку, що
подається за податковий період,
наступний за періодом, у якому виявлено
факт заниження податкового
зобов'язання, збільшену на суму штрафу
у розмірі п'яти відсотків від такої
суми, з відповідним збільшенням
загальної суми грошового зобов'язання
з цього податку.

Згідно з п. 50.2 ПК України платник
податків під час проведення
документальних планових та
позапланових перевірок не має права
подавати уточнюючі розрахунки до
поданих ним раніше податкових
декларацій за будь-який звітний
(податковий) період з відповідного
податку і збору, який перевіряється
контролюючим органом.

З аналізу наведених нори випливає, що
право подання уточнюючого розрахунку
платником податків обмежується
періодом до початку проведення
перевірки, що унеможливлює подання
уточнюючих розрахунків під час
проведення перевірки, коли він
дізнався або міг дізнатися про
порушення ним вимог податкового
законодавства.

Таким чином, суд зазначає, що ТОВ
"Укрнафтаком" до початку проведення
камеральної перевірки податкової
звітності з ПДВ за липень 2013р.
уточнюючий розрахунок податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок до
податкової декларації з ПДВ за липень
2013 року до Кіровоградської ОДПІ не
подавало та, відповідно, не сплачувало
суму недоплати та штрафу у розмірі
трьох відсотків від такої суми до
подання такого уточнюючого розрахунку.

Відповідно до п. 200.10 ст. 200 ПК України,
протягом 30 календарних днів, що
настають за граничним терміном
отримання податкової декларації,
контролюючий орган проводить
камеральну перевірку заявлених у ній
даних.

Наведене свідчить, що податковий орган
діяв на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, встановлений законом під
час проведення камеральної перевірки
позивача.

Доводи позивача стосовно того, що акт
камеральної перевірки Кіровоградської
ОДПІ було помилково направлено до ТОВ
«Білий ведмідь» та в подальшому
перенаправлено на його адресу, про що
свідчить лист ТОВ «Білий ведмідь» від
17.10.2013 р. №182 (а.с. 218, т.1) та відмітка
позивача про його отримання, суд не
приймає до уваги.

Згідно з авінакладною № 6810-97893 від
25.09.2013 р., якою примірник акту
направлено на адресу позивача, адресою
одержувача є м. Кіровоград, вул.
Біляєва, 25, корп. 1. Така ж адреса
зазначена і в реєстраційних документах
позивача - витязі з ЄДРПОУ (а.с. 30-31, т.1)
та довідці з ЄДРПОУ (а.с. 9, т.1). Таким
чином, оскільки примірник акту
камеральної перевірки позивача
Кіровоградською ОДПІ направлено за
адресою його державної реєстрації та
місцезнаходження, зазначеною в
документах, суд сприймає це як доказ
того, що акт перевірки позивачу
направлено належним чином.

З огляду на викладене, позовні вимоги
позивача щодо визнання протиправними
дій Кіровоградської ОДПІ із невизнання
як податкова звітність уточнюючих
розрахунків до поданої декларації з
ПДВ за липень 2013 року № від 27.09.2013
та № від 30.09.2013 р. задоволенню не
підлягають, оскільки подані ним
уточнюючі розрахунки не можуть бути
розцінені як такі, що подані ним після
самостійного виявлення помилок.

Щодо позовної вимоги позивача про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення рішення від
11.10.2013 № Кіровоградської ОДПІ про
сплату грошового зобов'язання в сумі
591051 грн., у тому числі 394034 грн. основного
платежу та 197017,00 грн. штрафних санкцій
суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 76 ПК України
камеральна перевірка проводиться
посадовими особами контролюючого
органу без будь-якого спеціального
рішення керівника такого органу або
направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся
податкова звітність суцільним
порядком. Згода платника податків на
перевірку та його присутність під час
проведення камеральної перевірки не
обов'язкова. Порядок оформлення
результатів камеральної перевірки
здійснюється відповідно до вимог
статті 86 цього Кодексу.

Згідно з п. 86.2 ст. 86 ПК України за
результатами камеральної перевірки у
разі встановлення порушень
складається акт у двох примірниках,
який підписується посадовими особами
такого органу, які проводили перевірку,
і після реєстрації у контролюючому
органі вручається або надсилається для
підписання протягом трьох робочих днів
платнику податків у порядку,
визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення
приймається керівником контролюючого
органу (його заступником) протягом
десяти робочих днів з дня, наступного
за днем вручення платнику податків
акта перевірки у порядку,
передбаченому статтею 58 цього Кодексу,
для надсилання (вручення) податкових
повідомлень-рішень (за результатами
фактичної перевірки - з дня реєстрації
(надходження) акта такої перевірки до
контролюючого органу за основним
місцем обліку платника податків), а за
наявності заперечень посадових осіб
платника податків до акта перевірки
приймається з урахуванням висновку про
результати розгляду заперечень до акта
перевірки - протягом трьох робочих
днів, наступних за днем розгляду
заперечень і надання (надсилання)
письмової відповіді платнику податків.

Кіровоградською ОДПІ, як зазначалося
раніше, проведено камеральну перевірку
податкової звітності позивача, за
результатами якої винесено податкове
повідомлення-рішення № від 11.10.2013
р. про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 591051 грн., з яких 394034
грн. - за основним платежем та 197017 грн. -
за штрафними (фінансовими) санкціями.

Згідно з п. 123.1 ст. 123 ПК України у разі
якщо контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів
визначенні контролюючим органом суми
податкового зобов'язання з цього
податку, зменшення суми бюджетного
відшкодування тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
у розмірі 50 відсотків суми
нарахованого податкового зобов'язання,
завищеної суми бюджетного
відшкодування.

Посилання позивача щодо
безпідставності застосування
відповідачем штрафних санкцій у
розмірі 50 відсотків від суми
нарахованого податкового зобов'язання
суд оцінює критично з наступних
підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
06.01.2012 р. Кіровоградською ОДПІ
проведено документальну планову
перевірку ТОВ «Укрнафтаком» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства, валютного та іншого
законодавства за період з 01.05.2011 р. по
30.06.2011 р., за результатами якої складено
акт перевірки №2/23-30/33064422 від 06.01.2012 р.
(а.с. 235-243, т.1). Вказаним актом
встановлено порушення позивачем п. 198.2,
п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в
результаті чого занижено суму податку
на додану вартість на загальну суму 195684
грн. За результатами перевірки
винесено податкове
повідомлення-рішення віл 17.01.2012 р.
№, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість на суму 195685
грн., у тому числі 195684 грн. за основним
платежем та 1 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями (а.с. 234, т.1).

Позивач у письмових поясненнях до
позову (а.с. 231-233, т.1) послався на те, що в
його діях відсутня ознака повторності
вчиненого правопорушення, оскільки
відповідачем не прийнято до уваги той
факт, що дане податкове
повідомлення-рішення від 17.01.2012 р.
№ визнано протиправним і
скасовано постановою Кіровоградського
окружного адміністративного суду від
28.02.2012 р. №1170/2а-281/12.

Водночас, суд зауважує, що скасування
податкового повідомлення-рішення
контролюючого органу не має наслідком
скасування акту перевірки.

Крім того, постановою Кіровоградського
окружного адміністративного суду від
28.02.2012 р. №1170/2а-281/12 позовні вимоги
позивача в частині визнання
протиправними дій Кіровоградської
ОДПІ по проведенню документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Укрнафтаком» були залишені без
задоволення, оскільки контролюючим
органом перевірку проведено на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, встановлений законом.

Таким чином, податковий орган, під час
проведення податкового контролю та
планування наступної
контрольно-перевірочної роботи вправі
використовувати акти попередніх
проведених ним перевірок та
враховувати встановлені ними
порушення законодавства.

Зважаючи викладене, суд дійшов
висновку, що відповідач правомірно
застосував до позивача штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 50
відсотків суми нарахованого
податкового зобов'язання.

Стосовно позовної вимоги про
зобов'язання відповідача відобразити
відобразити а автоматизованій базі
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту системи
"Податковий блок" (Електронна
автоматизована система "Деталізована
інформація по платнику податку на
додану вартість щодо результатів
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України"),
прийняті та зареєстровані уточнюючі
розрахунки до поданої ТОВ "Укрнафтаком"
податкової декларації з ПДВ за липень
2013 року №№ від 27.09.2013 року та
№ від 30.09.2013 року, суд виходить з
наступного.

Пунктом 71.1 статті 71 ПК України
встановлено, що
інформаційно-аналітичне забезпечення
діяльності контролюючих органів -
комплекс заходів щодо збору,
опрацювання та використання
інформації, необхідної для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій.

Статтею 74 ПК України встановлено, що
податкова інформація, зібрана
відповідно до цього Кодексу, може
зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах контролюючих
органів або безпосередньо посадовими
(службовими) особами контролюючих
органів. Перелік інформаційних баз, а
також форми і методи опрацювання
інформації визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику.
Зібрана податкова інформація та
результати її опрацювання
використовуються для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій та завдань.

Пунктом 1.10 діючого наказом Державної
податкової адміністрації України від 27
травня 2008 року № 355 "Про затвердження
Методичних рекомендацій щодо порядку
взаємодії між підрозділами органів
державної податкової служби України
при організації та проведенні
перевірок платників податків"
передбачено, що працівниками
підрозділів, які здійснюють (очолюють)
перевірки, вноситься необхідна
інформація до інформаційної бази щодо
результатів контрольно-перевірочної
роботи АС "Аудит" на кожному етапі
організації, проведення та реалізації
матеріалів перевірок (при направленні
повідомлення платнику податків про
початок планової виїзної перевірки,
оформленні направлення на проведення
перевірки, реєстрації акта перевірки,
прийнятті та направленні податкового
повідомлення-рішення (рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій), складанні протоколів про
адміністративне правопорушення тощо -
у день вчинення відповідних дій,
апеляційному (адміністративному або
судовому) узгодженні податкового
зобов'язання згідно з прийнятим
податковим повідомленням-рішенням - у
день отримання відповідних документів
або інформації в установленому
порядку. У випадку якщо перевірку
здійснювали (очолювали) працівники
іншого органу ДПС, ними забезпечується
складання та надання не пізніше
наступного робочого дня органу ДПС, де
на обліку перебуває платник податків,
необхідної інформації для внесення до
Інформаційної бази результатів
контрольно-перевірочної роботи АС
"Аудит", Єдиного банку даних юридичних
осіб та інших баз даних органів ДПС.

Відповідні підрозділи органу ДПС, на
обліку в якому перебуває платник
податків, забезпечують внесення до
інформаційних баз даних відповідної
інформації та даних не пізніше
наступного робочого дня з дня їх
отримання, а також вжиття заходів щодо
своєчасного погашення платником
податків донарахованих перевіркою сум
податкових зобов'язань із відповідним
повідомленням органу ДПС, що
здійснював (очолював) перевірку, про
результати їх апеляційного узгодження,
а також повноту і своєчасність їх
сплати.

Таким чином, відображенню в
електронній базі даних підлягають
самостійно задекларовані платником
податків суми податкових зобов'язань
та податкового кредиту (за основною
декларацією чи уточнюючим
розрахунком), результати
автоматизованого співставлення
уточнюються по мірі підписання актів
перевірки та узгодження податкових
зобов'язань, визначених податковим
повідомленням-рішенням, прийнятим за
результатами таких перевірок.

Як встановлено під час розгляду справи
у судовому засіданні та не оспорюється
сторонами, позивач 15.08.2013 року
сформував податкову декларацію з ПДВ
за липень 2013 року з додатками, яка в той
же день була прийнята відповідачем. У
подальшому, позивачем подано уточнюючі
розрахунки до поданої податкової
декларації з ПДВ за липень 2013 року
№ від 27.09.2013 та № від 30.09.2013
року.

Посадовими особами Кіровоградської
ОДПІ проведено камеральну перевірку
податкової звітності з ПДВ за липень 2013
року, подану ТОВ «Укрнафтаком», за
результатами якої складено акт від
20.09.2013 року. Лише після складання акту
перевірки позивачем складено та
направлено на адресу відповідача
уточнюючі розрахунки до податкової
декларації з ПДВ за липень 2013 року.

Водночас, у судовому засіданні
представник відповідача пояснив, що
зміни до АС "Деталізована інформація по
платнику ПДВ щодо результатів
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України" за
наслідками проведеної перевірки не
вносились

Згідно зі ст. 50.2. ПК України платник
податків під час проведення
документальних планових та
позапланових перевірок не має права
подавати уточнюючі розрахунки до
поданих ним раніше податкових
декларацій за будь-який звітний
(податковий) період з відповідного
податку і збору, який перевіряється
контролюючим органом.

Відповідно до п. 4.18.1 Методичних
рекомендацій щодо приймання та
комп'ютерної обробки податкової
звітності платників податків в ОДПС
України, затверджених наказом ДПС
України від 14.06.2012 р. №516, платник
податків має право подати уточнюючий
розрахунок, якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
термінів давності, визначених ст. 102
Кодексу) самостійно виявляє помилки у
показниках раніше поданої ним
податкової декларації.

Згідно з Додатком 6 до цих Методичних
рекомендацій, який визначає довідник
причин, з яких податкова звітність не
вважається податковою декларацією, а
саме п. 111, податкова звітність не
вважається податковою декларацією в
разі подання уточнюючих розрахунків в
період проведення перевірки.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що подані позивачем
уточнюючі розрахунки до декларації з
ПДВ не вважаються уточненою податковою
звітністю, оскільки сформовані та
подані після проведення камеральної
перевірки податкового органу, а тому
підстави для відображення в
автоматизованій базі співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту системи «Податковий блок»
уточнюючих розрахунків до поданої ТОВ
«Укрнафтаком» податкової декларації з
ПДВ за липень 2013 року № від 27.09.2013
та № від 30.09.2013 року відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст.11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з ч.1, 2 статті 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На виконання цих вимог, відповідач, як
суб'єкт владних повноважень, довів
належними та допустимими доказами
правомірність своїх дій та, відповідно,
прийнятого рішення.

Водночас, докази подані позивачем, не
підтверджують обставини, на які він
посилається в обґрунтування позовних
вимог та були спростовані доводами
відповідача.

Таким чином, зважаючи на встановлені
обставини суд дійшов висновку, що
викладені у позовній заяві доводи
позивача є не обґрунтованими, а його
вимоги такими, що не підлягають
задоволенню.

Вирішуючи питання щодо стягнення з
позивача решти судового збору, суд
враховує наступне.

Відповідно до ч.2 ст.87 КАС України
розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Пунктом 3 ч.2 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" передбачено, що за
подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру ставка судового збору
становить 2 відсотки розміру майнових
вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Згідно із ч.3 ст.4 Закону України "Про
судовий збір" під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Так, при зверненні до суду ппозивачем
було сплачено судовий збір в сумі 560,28
грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 3669 від 26.03.2014 р. (а.с. 21).

Оскільки під час розгляду справи
встановлено правомірність
оскаржуваного рішення, суд дійшов
висновку про необхідність стягнення з
ТОВ «Укрнафтаком» решти судового збору
в сумі 4384,8 грн. (4872 грн. - 487,2грн.).

Керуючись ст.ст. 84, 94, 159-163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову товариству з обмеженою
відповідальністю "Укрнафтаком"
відмовити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрнафтаком" () на користь Державного
бюджету України (на розрахунковий
рахунок: 4002, отримувач коштів: УК у
м.Кіровогр./м.Кіровоград/ 22030001; Банк
отримувача: ГУ ДКСУ у Кіровоградській
області, МФО: 823016; Код ; Код
класифікації доходів бюджету: 22030001;
Призначення платежу: судовий збір за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрнафтаком",
Кіровоградський окружний
адміністративний суд) витрати зі
сплати судового збору у розмірі 4384,8
грн. (чотири тисячі триста вісімдесят
чотири гривні вісім копійок).

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградській окружний
адміністративний суд шляхом подання в
10- денний строк з дня її проголошення
апеляційної скарги. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови в порядку
письмового провадження апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції

Повний текст постанови складено 22.04.2013
р.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду
В.С.
Мирошниченко