Справа № 2а-135/12/2406
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-135/12/2406
Головуючий у 1-й інстанції: Масюк Л.О.
Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Мельник-Томенко Ж. М.

судді: Курко О. П. Сторчак В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Кіцманської
районної державної адміністрації на
постанову Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 03 січня 2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Кіцманської районної державної
адміністрації про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2011 року позивач звернувся до
Кіцманського районного суду
Чернівецької області з позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Кіцманської
районної державної адміністрації
Чернівецької області про визнання дій
неправомірними та стягнення
недоотриманих коштів згідно з п.2 ч.1 ст.
22, ст.37 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Кіцманський районний суд Чернівецької
області постановою від 03.01.2012 року
позов задовольнив частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Кіцманського районного суду
Чернівецької області в частині
задоволених позовних вимог та прийняти
нову, якою відмовити позивачу в
задоволенні позову повністю.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Судова колегія, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено Кіцманським районним
судом Чернівецької області та
підтверджується матеріалами справи,
позивач є потерпілим внаслідок
Чорнобильської катастрофи 3-ї
категорії, що підтверджується копією
посвідчення.

Позивач звернувся до Управління праці
та соціального захисту населення
Кіцманської районної державної
адміністрації Чернівецької області із
заявою, в якій просив провести
нарахування та виплату належної йому
щомісячної допомоги (у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва) та
компенсації в розмірі середньої
вартості путівки в Україні згідно з ст.
37 та п.2 ч.1 ст.22 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Своїм листом відповідач відмовив
позивачу в проведенні нарахування та
виплати щомісячної допомоги у зв'язку
з тим, що с. Киселів Кіцманського району
Чернівецької області не входить до
переліку населених пунктів, жителям
яких з 01 квітня 1991 року виплачується
щомісячна грошова допомога у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва і
особистого підсобного господарства, а
також у зв'язку з тим, що протягом 2008-2010
років позивач не звертався до
Управління праці та соціального
захисту населення Кіцманської
районної державної адміністрації із
заявою про отримання
санаторно-курортної путівки або
путівки на відпочинок, тобто було
порушено порядок отримання такої
путівки.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
першочергове щорічне забезпечення
пільговою санаторно-курортною
путівкою або путівкою на відпочинок
шляхом надання щорічної грошової
допомоги для компенсації вартості
путівок через безготівкове
перерахування санаторно-курортним
закладам чи закладам відпочинку, які
мають ліцензію на провадження
господарської діяльності з медичної
практики, за надання послуг із
санаторно-курортного лікування або
відпочинку чи одержання за їх бажанням
грошової компенсації у розмірі 70
процентів середньої вартості путівки в
Україні. Порядок надання путівок,
розмір та порядок виплати компенсації
вартості самостійного
санаторно-курортного лікування
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з п. 10, 17 Постанови Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
положення про організацію
оздоровлення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
№ 800 від 16 травня 2000 року, громадяни,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи
,забезпечуються путівками на підставі
письмової заяви та довідки, зазначеної
в п. 6 цього Положення. У разі
самостійної організації
санаторно-курортного лікування
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
виплачується компенсація середньої
вартості путівки у розмірах,
установлених Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.п. 7,8 вказаного
Положення, громадяни, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
до 15 жовтня поточного року подають до
органів, що організовують
оздоровлення, заяви щодо виділення
путівок для санітарно-курортного
лікування та відпочинку в наступному
році або виплати грошової компенсації.

У разі самостійної організації
санаторно-курортного лікування
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
виплачується компенсація середньої
вартості путівки у розмірах,
установлених Кабінетом Міністрів
України.

Оскільки, як видно із матеріалів
справи, позивач у спірний період до
Управління праці та соціального
захисту населення Кіцманської
районної державної адміністрації
Чернівецької області із письмовою
заявою про взяття на облік для надання
путівки не звертався та самостійно
санаторно-курортне лікування не
організовував, він не має права на
отримання путівки або грошової
компенсації.

Аналогічною із порушеного під час
апеляційного розгляду питання є
позиція Вищого адміністративного суду
України, висловлена в Ухвалі по справі
№К/9991/36797/12 від 09 квітня 2013 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції при
прийнятті оскаржуваного рішення
порушено норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, а тому оскаржувана постанова
підлягає скасуванню в частині
задоволених позовних вимог з
прийняттям в цій частині нового
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Кіцманської районної державної
адміністрації задовольнити повністю.

Постанову Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 03 січня 2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Кіцманської районної державної
адміністрації про стягнення
заборгованості, - скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог
відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Мельник-Томенко Ж. М.

Судді
Курко О. П.

Сторчак В. Ю.