Справа № 810/3147/14
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2014 року 810/3147/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Лиска І.Г.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Державного підприємства "Завод
порошкової металургії" до Броварської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Державне підприємство "Завод
порошкової металургії" з позовом до
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними
дій по нарахуванню штрафних санкцій в
розмірі 328714, 75 грн. та скасування
податкового повідомлення - рішення
№ від 13.05.2014 року

У обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що Броварською ОДПІ
Міндоходів у Київській області за
результатом камеральної перевірки
даних, задекларованих в податковій
декларації з податку на додану
вартість за березень 2014 року
Державного підприємства "Завод
порошкової металургії" (далі за текстом
- Позивач, ДП "ЗПМ") складено відповідний
Акт № 242/10-06-15-02-09/00186192 від 29.04.2014 року
(далі за текстом - Акт перевірки), де
серед іншого зазначено, що дані
камеральної перевірки свідчать про
порушення вимог п. 200.4. ст. 200
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р., із змінами та доповненням, що
призвело до завищення суми бюджетного
відшкодування на рахунок платника у
банку за березень 2014 року у розмірі 1 314
859 грн., яка підлягає зменшенню.

13.05.2014року на підставі висновків
Акту перевірки відповідачем прийняте
податкове повідомлення - рішення №
, згідно якого позивачу зменшено
суму бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість на суму 1314859
грн. та ДП "ЗПМ" зобов'язано сплатити
штраф у сумі 328 714, 75 грн., 00 коп.

У відповідь на Акт № 242/10-06-15-02-09/00186192
від 29.04.2014 року відповідачу було
надіслано заперечення № 07-498 від 08.05.2014
року, яке відповідач залишив без
розгляду.

Позивач вважає, що оспорюване
повідомлення-рішення винесене з
порушенням норм чинного законодавства
та підлягає скасуванню.

До початку розгляду справи по суті
представником позивача 20 червня 2014
року подано до суду клопотання про
розгляд справи за його відсутності в
порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, хоча був повідомлений про
дату, час та місце судового засідання
належним чином, причин неявки суду не
повідомив, заперечення на позов не
надав.

Згідно ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Крім того, частиною шостою статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Відповідачем не надано суду доказів
поважності причин неможливості
забезпечення явки представника
відповідача на судове засідання, а тому
суд на підставі ч. 4 та ч. 6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливим розглянути справу в
порядку письмового провадження на
підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 29
квітня 2014 року посадовою особою
Броварської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області проведено
камеральну перевірку даних Державного
підприємства "Завод порошкової
металургії" задекларованих в
податковій декларації з податку на
додану вартість за березень 2014 року.

За результатами перевірки податковим
органом складено Акт від 29.04.2014 року
№242/10-06-15-02-09/00186192 «Про результати
камеральної перевірки даних,
задекларованих в податковій
декларації з податку на додану
вартість Державного підприємства
завод порошкової металургії» (код за
) за березень 2014 року»

Згідно висновків вказаного Акту, дані
камеральної перевірки свідчать про
порушення вимог п. 200.4 ст. 200 Податкового
кодексу України, із змінами та
доповненням, що призвело до завищення
суми бюджетного відшкодування на
рахунок платника у банку за березень 2014
року у розмірі 1314 859 грн., яка підлягає
зменшенню.

На підставі висновків Акту
перевірки відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення від
№ від 13.05.2014 року, згідно якого
позивачу зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за березень 2014року на суму
1314859 грн. та ДП "ЗПМ" зобов'язано
сплатити штраф у сумі 328 714, 75 грн., 00 коп.

У відповідь на Акт № 242/10-06-15-02-09/00186192
від 29.04.2014 року відповідачу було
надіслано заперечення № 07-498 від 08.05.2014
року, яке відповідач залишив без
розгляду згідно листа від 13.05.2014 року
№6050/10-06-15-02-16.

Проте, не погоджуючись з діями
відповідача щодо нарахування штрафних
санкцій та податковим
повідомленням-рішенням, позивач
звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

Поняття платників податку на додану
вартість, об'єктів, бази та ставки
оподаткування, переліку
неоподатковуваних та звільнених від
оподаткування операцій, особливості
оподаткування експортних та імпортних
операцій, поняття податкової
накладної, порядок обліку, звітування,
внесення та відшкодування податку на
додану вартість регламентується
Податкового кодексу України.

Податковим кредитом в розумінні
підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
визначається сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно розділу V цього
Кодексу.

Відповідно до підпункту "а" пункту 198.1
статті 198 Податкового кодексу України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

В силу положень пункту 198.2 статті 198
Податкового кодексу України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно пункту 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Порядок визначення суми податку на
додану вартість, що підлягає сплаті до
Державного бюджету України або
відшкодуванню з Державного бюджету
України регулюється Податковим
кодексом та Порядком заповнення і
подання податкової звітності з податку
на додану вартість, затвердженим
наказом Міністерства фінансів України
від 25.11.2011 № 1492 (далі - Порядок № 1492).

Так, статтею 200 Податкового кодексу
України визначено, що сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 статті 200 Податкового
кодексу України, така сума підлягає
сплаті (перерахуванню) до бюджету у
строки, встановлені розділом V
Податкового кодексу України (пункт 200.2
статті 200 Податкового кодексу України).

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно пункту 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до Податкового кодексу
України), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду (пункт
200.3 статті 200 Податкового кодексу
України).

За приписами пункту 200.4 статті 200
Податкового кодексу України, якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 статті
200 Податкового кодексу України, має
від'ємне значення, то: бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем послуг; залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Згідно Акту перевірки
встановлено, що Додаток 2 до декларації
з ПДВ складено з допущенням помилки,
через що позивачу було відмовлено у
відшкодуванні ПДВ.

Вказані висновки перевірки є
протиправними, оскільки, як вбачається
з табличної частини додатку 2, додатку 3
до Декларації з ДПВ за березень 2014 року
, та декларації з ПДВ, у гр..4 (Д2) повинна
відображатись сума, що фактично
сплачена отримувачем товарів/послуг
постачальникам товарів/послуг, або до
Державного бюджету України включена до
податкових зобов'язань у декларації, у
попередніх та звітному податкових
періодах та не погашена податковими
зобов'язаннями попередніх звітних
(податкових) періодів або не брала
участі у розрахунках бюджетного
відшкодування. Так, станом на 31.03.2014
року частина залишку від'ємного
значення дорівнює 1 476 769,00 грн., що і
показано в рядку усього, графи 3 додатка
2 до декларації з ПДВ та відповідає
рядку 21 декларації з податку на додану
вартість за березень 2014 року. Згідно
додатку 2 ця сума накопичена за
попередні періоди, що підтверджується
додатками 2 за попередні періоди та
валютно-митними деклараціями про
сплату податку на додану вартість
митним органам. Таким
чином сума в розмірі 1 476 769,00 грн. є
накопичувальною та складається з сум:
581 592, 00 грн., що відображено в декларації
за жовтень 2013 року, 650 601, 00 грн., що
відображено в декларації за грудень 2013
року, 125 284, 00 грн., що відображено в
декларації за січень 2014 року,119 292, 00
грн., що відображено в декларації за
лютий 2014 року, та відповідає залишку
від'ємного значення попередніх звітних
податкових періодів.

Позивачем вирішено подати заяву та
розрахунок на відшкодування ПДВ у
розмірі 1 314 859, 00 грн., що і показано в
ряд.5, графи 4 додатка 2 до декларації ПДВ
та відповідає рядку 23 декларації з
податку на додану вартість за березень
2014 року

Також ця сума перенесена в рядок 2,
графи 3 додатка 3 до декларації з ПДВ.

Крім того, відповідно до норм Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
ДПАУ від 22.12.2010 року за № 984 передбачено
наступне: 6 Розділу 1 Порядку - факти
виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів; п. 5.2. Розділу 2 у разі
встановлення перевіркою порушень
податкового законодавства у абзаці 2
передбачає необхідність зазначення
доказів, що підтверджують наявність
факту порушення; абз. 8 п.1 Розділу 3
передбачає можливість додання до акту
документальної позапланової перевірки
завірених в установленому
законодавством порядку копій
документів, що підтверджують наявність
фактів порушень податкового
законодавства.

Броварською ОДПІ не було надано
жодного документального підтвердження
факту порушення з боку ДП "ЗПМ" норм
податкового законодавства, що вказує
на відсутність об'єктивного та
всебічного вивчення питання порушення
податкового законодавства.

Статтею 11 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до частин першої та другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів правомірність
своїх дій, заперечень на позов не
надав.

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень законодавства України,
доказів, наявних в матеріалах справи,
суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог в
частині визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення № від 13.05.2014 року та
вважає їх такими, що підлягають
задоволенню.

На думку суду, позовна вимога про
визнання протиправними дій по
нарахуванню штрафних санкцій в
розмірі 328714, 75 грн. не підлягає
задоволенню, у зв'язку з наступним.

Відповідно до частини першої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Задоволенню в адміністративному
процесі підлягають лише ті вимоги, які
поновлюють порушене право особи в
публічно-правових відносинах.

Враховуючи те, що наслідком
відповідної активної поведінки
відповідача стало конкретне рішення, а
саме: податкове повідомлення - рішення
№ від 13.05.2014 року, яким, крім
іншого, позивачу нараховано штрафні
фінансові санкції в сумі 328714, 75 грн. і
яке, як встановлено судом, є
протиправним, оскільки не ґрунтується
на вимогах чинного законодавства
України, а тому спричинила порушення
прав позивача, суд приходить до
висновку, що задоволення позовних
вимог в частині визнання протиправним
та скасування оскаржуваного
податкового повідомлення - рішення є
достатнім та належним способом захисту
порушених прав позивача в сфері
публічно-правових відносин з
відповідачем.

Відтак, у задоволенні решти позовних
вимог суд вважає за необхідне
відмовити.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є такими,
що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтею 124 Конституції України,
статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області від 13.05.2014 року №004961502.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Державного підприємства
"Завод порошкової металургії" (код за
) сплачений судовий збір у
розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя:
Лиска І.Г.