Справа № 249/1181/14-а
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Карабаза Н.Ф.
Суддя-доповідач - Яманко В.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року справа №249/1181/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі: головуючого судді Яманко В. Г.,
суддів Казначеєва Е. Г., Васильєвої І. А.,
розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Шахтарського міськрайонного суду
Донецької області від 20 травня 2014 року
у справі № 249/1181/14-а (суддя Карабаза Н.
Ф.) за позовом ОСОБА_2 до Управління
праці та соціального захисту населення
Шахтарської міської ради про визнання
дій неправомірними та стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Шахтарського міськрайонного суду
Донецької області з позовом (арк. спр.
1-3), з урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог (арк. спр. 35), до
Управління праці та соціального
захисту населення Шахтарської міської
ради (далі - УПСЗН) про: 1) визнання
протиправними дій УПСЗН в частині не
донарахування та недоплати
одноразової компенсації за шкоду, що
спричинена здоров'ю внаслідок
Чорнобильської катастрофи, 2) стягнення
з УПСЗН на користь позивача
недоплаченої одноразової компенсації
за шкоду, що спричинена здоров'ю
внаслідок Чорнобильської катастрофи в
сумі 18175 грн. 10 коп.

Постановою Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
від 20 травня 2014 року (арк. спр. 42-43)
відмовлено в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2

ОСОБА_2 не погодився з прийнятим
судовим рішенням, подав апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати
постанову суду першої інстанції та
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі (арк. спр. 47-49).

Сторони про час, дату та місце
апеляційного розгляду справи були
повідомлені. Позивач надав заяву про
розгляд справи в письмовому
провадженні. Відповідач представників
до суду не направив.

Колегія суддів, заслухавши суддю -
доповідача, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк. спр.
4-6), перебував на обліку в УПСЗН до 6
грудня 2013 року як інвалід 2 групи 1
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, а
з 6 грудня 2013 року позивач має статус
інваліда 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджено
посвідченням (арк. спр. 6,60), довідкою
МСЕК (арк. спр. 7, 61-62).

Згідно листа відповідача (арк. спр. 9-10),
довідки (арк. спр. 58) позивачу за заявою
від 5 лютого 2014 року (арк. спр. 59), у
зв'язку з встановленням 1 групи
інвалідності, пов'язаної с наслідками
Чорнобильської катастрофи, нараховано
у 2013 році та виплачено 14 березня 2014 року
одноразову компенсацію за
встановлення вищої - 1 групи
інвалідності в сумі 94 грн. 90 коп.

Суд апеляційної інстанції з приводу
виплаченого розміру одноразової
компенсації зазначає наступне.

Частиною 1 статті 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 року № 796-XII (в редакції на час
виникнення спірних правовідносин)
(далі - Закон № 796) передбачено, що
одноразова компенсація учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, виплачується в таких
розмірах: інвалідам I групи - 60
мінімальних заробітних плат; інвалідам
II групи - 45 мінімальних заробітних плат;
інвалідам III групи - 30 мінімальних
заробітних плат. У разі встановлення
інвалідності вищої групи інвалідам
виплачується різниця у компенсаціях.

Згідно частин 2, 3, 5, 7 статті 48 Закону №
796 одноразова компенсація виплачується
громадянам за місцем їх проживання
органами соціального захисту
населення, виплата здійснюється з
мінімальної заробітної плати, яка
склалася на момент встановлення
інвалідності чи втрати годувальника,
розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Відповідач зазначив, що при визначенні
розміру компенсації, у зв'язку з
встановленням позивачу 1 групи
інвалідності, керувався статтею 62
Закону № 796, згідно якої роз'яснення
порядку застосування цього Закону
провадиться у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України, рішення
якого є обов'язковими для виконання
міністерствами та іншими центральними
органами державної виконавчої влади
України, місцевими органами державної
виконавчої влади, всіма суб'єктами
господарювання, незалежно від їх
відомчої підпорядкованості та форм
власності.

Суд апеляційної інстанції з цього
приводу зазначає, що стаття 62 Закону №
796 не передбачає делегування
встановлення розміру одноразової
допомоги при зміні групи інвалідності
Кабінету Міністрів України, а лише
зазначає, що уряд може затвердити
порядок застосування передбачених
законом пільг.

Згідно пункту 3 розділу «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
Державний бюджет на 2013 рік» від 6 грудня
2012 року № 5515-VI, встановлено, що у 2013 році
норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31,
37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Кабінет Міністрів України, на
виконання приписів законів України про
Державний бюджет України на 2013 рік, не
приймав постанови про визначення, у
зв'язку зі зміною групи інвалідності,
розміру одноразової грошової
компенсації особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року №
719-VII не врегульоване питання
реалізації в 2014 році норм і положень
статті 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

УПСЗН посилається, як на підставу
нарахування одноразової компенсації в
іншому ніж встановлено законом
розмірі, на підпункт «е» пункту 1
постанови Кабінету Міністрів України
від 26 липня 1996 року № 836 «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», якою була встановлено, що
одноразова компенсація учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, виплачується в таких
розмірах: інвалідам I групи - 37930 тис.
карбованців (379 грн. 30 коп.), інвалідам II
групи - 28440 тис. карбованців (284 грн. 40
коп.), інвалідам III групи - 18960 тис.
карбованців (189 грн. 60 коп.).

Проте, відповідно до статті 8
Конституції України в Україні
визнається і діє принцип верховенства
права. Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні
відповідати їй. Пунктом 1 частини 1
статті 92 Конституції України
передбачено, що виключно законами
України визначаються права і свободи
людини і громадянина, гарантії цих прав
і свобод.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року
визначено, якщо при розгляді справи
буде встановлено, що
нормативно-правовий акт, який підлягав
застосуванню, не відповідає чи
суперечить законові, суд зобов'язаний
застосувати закон, який регулює ці
правовідносини.

Постанова Кабінету Міністрів України
від 26 липня 1996 року № 836 прийнята
всупереч вимог статей 48, 62 Закону № 796,
тому посилання скаржника на цю
постанову апеляційним судом не
приймаються та оцінка правовідносин
щодо виплати різниці одноразової
компенсації, у зв'язку з встановленням
інвалідності вищої групи, здійснюється
на підставі пункту 1 частини 1 статті 92
Конституції України за статтею 48
Закону № 796.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що нарахування в 2013
році та виплата відповідачем в 2014 році
одноразової компенсації за
встановлення інвалідності вищої групи
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1996 року №
836 є неправомірним.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, відповідачем здійснено
нарахування у 2013 році та виплату
позивачу одноразової компенсації в
сумі 94 грн. 90 коп. 14 березня 2014 року, що
обумовлює часткове задоволення
позовних вимог та зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату позивачу одноразової
компенсації при встановленні
інвалідності вищої групи відповідно до
вимог статті 48 Закону № 796 з
урахуванням фактично здійснених
виплат.

З врахуванням викладеного, апеляційна
скарга позивача підлягає частковому
задоволенню, постанова суду першої
інстанції скасуванню з прийняттям
нової постанови про часткове
задоволення позовних вимог.

Керуючись п. 4 ч. 1 статті 202, статтями 197,
205, 207, 211, 254 КАС України, суд апеляційної
інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Шахтарського міськрайонного суду
Донецької області від 20 травня 2014 року
задовольнити частково.

Постанову Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 20 травня 2014
року скасувати.

Прийняти нову постанову.

Задовольнити частково позовні вимоги
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Шахтарської міської ради про: 1)
визнання протиправними дій Управління
праці та соціального захисту населення
Шахтарської міської ради в частині не
донарахування та недоплати
одноразової компенсації за шкоду, що
спричинена здоров'ю внаслідок
Чорнобильської катастрофи, 2) стягнення
з Управління праці та соціального
захисту населення Шахтарської міської
ради недоплаченої одноразової
компенсації за шкоду, що спричинена
здоров'ю внаслідок Чорнобильської
катастрофи в сумі 18175 грн. 10 коп.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Шахтарської міської ради здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_2
недоплаченої різниці між грошовими
компенсаціями, у зв'язку з
встановленням 6 грудня 2013 року вищої 1
групи інвалідності, з урахуванням
фактично здійснених виплат, відповідно
до вимог статті 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками розгляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом 20 днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя

В.Г.Яманко

Судді
Е.Г.Казначеєв

І.А.Васильєва