Справа № 2а-3313/10/1223
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/91114/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Бутенка В.І., Заїки М.М., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду (далі - УПФ) України в
місті Сєвєродонецьку Луганської
області про перерахунок пенсії як
дитині війни, за касаційною скаргою УПФ
України в місті Сєвєродонецьку
Луганської області на постанову
Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 27 вересня 2010
року та постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 28 жовтня 2011 року, -

встановив:

У грудні 2009 року ОСОБА_4 звернувся в суд
із позовом до УПФ України в місті
Сєвєродонецьку Луганської області про
нарахування недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги. Свої
вимоги мотивував тим, що він
відноситься до категорії «діти війни»
і відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» має
право на щомісячну державну соціальну
допомогу в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком. Оскільки належна
допомога йому не виплачувалась, просив
зобов'язати УПФ України в місті
Сєвєродонецьку Луганської області
здійснити відповідні перерахунки за 2009
рік та в подальшому проводити такі
виплати.

Постановою Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 27.09.2010р.
позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність
УПФ України в місті Сєвєродонецьку
Луганської області щодо нездійснення
підвищення до пенсії за віком ОСОБА_4 та
її виплати як дитині війни за періоди з
01.01.2009р. по 31.12.2009р. та з 01.01.2010р.
Зобов'язано УПФ України в місті
Сєвєродонецьку Луганської області
здійснити виплату підвищення до пенсії
ОСОБА_4 як дитині війни згідно ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за періоди з 01.01.2009р. по
31.12.2009р. та з 01.01.2010р. у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням фактично виплаченого.
Вирішено питання щодо судових витрат. В
решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 28.10.2011р.
постанову Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 27.09.2010р. в
частині задоволення позовних вимог за
період з 01.01.2009р. по 04.09.2009р. скасовано,
та в цій частині позов залишено без
розгляду. Позов ОСОБА_4 задоволено
частково. Визнано протиправною
бездіяльність УПФ України в місті
Сєвєродонецьку Луганської області
щодо не нарахування ОСОБА_4 щомісячної
доплати до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком за період з
05.09.2009р. по 05.03.2010р. Зобов'язано
відповідача здійснити ОСОБА_4
перерахунок та виплату недоотриманого
щомісячного підвищення до пенсії як
дитині війни в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, за період з
05.09.2009р. по 05.03.2010р. з урахуванням
фактично отриманих сум. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі УПФ України в місті
Сєвєродонецьку Луганської області,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.220 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі - КАС) України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» від
18.11.2004р. №2195-IV дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30% мінімальної пенсії
за віком.

Судами встановлено, що позивач ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною війни в
розумінні ст.1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» і має
право на державну соціальну підтримку,
зокрема, відповідно до ст.6 цього
Закону - на підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

У 2009 році ст.71 Закону України від
26.12.2008р. №835-VI «Про Державний бюджет
України на 2009 рік» Кабінету Міністрів
України надано право встановлювати
розміри соціальних виплат, які
відповідно до законодавства
визначаються залежно від розміру
мінімальної заробітної плати, в
абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених за відповідними
бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення
в абсолютних сумах розмірів лише тих
виплат, вихідним критерієм розрахунку
яких є розмір мінімальної заробітної
плати. Відповідно її дія не поширюється
на спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

А тому нарахування та виплата у 2009 році
дітям війни підвищення до пенсії
повинно здійснюватися відповідно до
норм Закону України «Про соціальний
захист дітей війни».

Згідно ч.2 ст.5 КАС України провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

За приписами ч.2 ст.99 КАС України (у
редакції, чинній на час звернення до
суду із вказаним позовом) для звернення
до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України (у
редакції, чинній на час звернення до
суду із вказаним позовом) пропущення
строку звернення до адміністративного
суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову
за умови, якщо на цьому наполягає одна
із сторін.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України (у редакції,
чинній на час розгляду справи в судах
першої та апеляційної інстанцій)
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог за період з 01.01.2009р. по
04.09.2009р. та залишаючи їх в цій частині
без розгляду, апеляційний суд виходив з
того, що ОСОБА_4 звернувшись до суду із
даним позовом 05.03.2010р. пропустив
шестимісячний строк для звернення до
адміністративного суду за захистом
порушених прав, свобод та інтересів.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи та вірно встановлено судом
першої інстанції, ОСОБА_4 звернувся до
суду 16.12.2009р. з вимогою про зобов'язання
УПФ України в місті Сєвєродонецьку
Луганської області здійснити
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії як дитині війни за 2009 рік, а тому
з урахуванням вказаних обставин
позивач не пропустив річний строк,
встановлений ч.2 ст.99 КАС України (у
редакції, чинній на час звернення до
суду).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
безпідставно обмежив позивачеві строк
виплати підвищення до пенсії датою
05.03.2010р., без урахування його вимог про
продовження зазначених виплат надалі
при нарахуванні пенсії.

Пенсія - це щомісячна пенсійна виплата
в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом
(абз.9 ст.1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV).

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» непрацездатні
громадяни крім пенсійних виплат із
системи пенсійного забезпечення мають
право отримувати доплати, надбавки та
підвищення до зазначених виплат,
додаткову пенсію в порядку та за
рахунок коштів, визначених
законодавством.

Таким чином, пенсія є періодичним
платежем, виплата якої, за загальним
правилом, не обмежена у часі.

Підвищення до пенсії, яке є додатковою
виплатою особі, яка визнана такою, що
має на нього право, нерозривно
пов'язано з виплатою пенсії і також має
не визначений у часі граничний термін
виплати.

Отже, вирішуючи питання про
зобов'язання нарахувати та виплатити
відповідні періодичні платежі дітям
війни, суди, у разі відсутності спору
про право особи на отримання
підвищення до пенсії або встановлення
такого права в судовому порядку, не
мають підстав обмежувати орган,
відповідальний за здійснення їх
нарахування і виплати, певним часовим
проміжком, якщо не відбулося змін у
законодавстві.

Слід зазначити, що ПФ України діє на
підставі Положення «Про Пенсійний фонд
України» і здійснює свої повноваження
через створені в установленому порядку
територіальні управління. Відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» рішення щодо призначення,
донарахування, перерахунок пенсій
приймаються територіальними органами
ПФ України за місцем проживання
пенсіонерів. Отже, обов'язок щодо
нарахування та виплати підвищення до
пенсії позивачеві, передбаченого ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», покладається на
відповідне територіальне УПФ України
за його місцем проживання, яким в
даному випадку є УПФ України в місті
Сєвєродонецьку Луганської області.

Крім того, необхідно звернути увагу, що
відсутність бюджетного фінансування
передбачених Законом України «Про
соціальний захист дітей війни» доплат
до пенсії не може бути причиною
невиконання покладених на УПФ України
зобов'язань, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний
розмір пенсій за віком встановлюється
в розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового мінімуму.

Отже, не беруться до уваги доводи
відповідача про неврегульованість
механізму реалізації положень ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» та положень ч.3 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», з якої
випливає, що мінімальний розмір пенсії
за віком, встановлений абзацом першим
частини першої цієї статті,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом,
оскільки наявність такої норми та
відсутність іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є перешкодою
для застосування даної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
до обрахування інших пенсій чи доплат
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком.

Згідно п.5 ч.1 ст.223 КАС України суд
касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
скасувати судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст.226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 226, 230, 231 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Сєвєродонецьку Луганської області -
задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 28 жовтня 2011
року - скасувати.

Постанову Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 27
вересня 2010 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в місті Сєвєродонецьку
Луганської області про перерахунок
пенсії як дитині війни - залишити в
силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Бутенко В.І.

Заїка М.М.