Справа № 21-125а14
Суддя: Кривенко В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 червня 2014 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України у складі:

головуючого Кривенка
В.В.,суддів:Гриціва М.І., Гусака М.Б.,
Коротких О.А., Кривенди О.В., Маринченка
В.Л., Панталієнка П.В., Прокопенка О.Б.,
Терлецького О.О., Тітова Ю.Г., -

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за позовом фізичної
особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_11 до
управління Пенсійного фонду України в
Рокитнівському районі Рівненської
області (далі - управління ПФУ, ПФУ
відповідно) про визнання протиправними
дій та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_11 звернувся до
суду з позовом, у якому просив: визнати
протиправною та скасувати вимогу
управління ПФУ про сплату недоїмки зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 5
березня 2013 року № Ф-17 у сумі 4228 грн 14
коп., визнати протиправними дії
відповідача щодо винесення
оскаржуваної вимоги та зобов'язати
управління ПФУ припинити нарахування
єдиного внеску в майбутньому.

На обґрунтування позовних вимог
зазначив, що він отримує пенсію за
віком на підставі Закону України від 28
лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (далі - Закон № 796-XII), а
відповідно до частини четвертої статті
4 Закону України від 8 липня 2010 року
№ 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин; далі - Закон № 2464-VI) особи, які
обрали спрощену систему оподаткування
та є пенсіонерами, звільняються від
сплати єдиного внеску.

ОСОБА_11 зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа, є платником єдиного податку,
перебуває на обліку в управлінні ПФУ та
отримує пенсію згідно зі статтею 55
Закону № 796-XII.

5 березня 2013 року управління ПФУ
винесло вимогу № Ф-17 про сплату
недоїмки зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 4228 грн
14 коп.

Рівненський окружний адміністративний
суд постановою від 15 квітня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 10 червня
2013 року, позов задовольнив частково:
визнав протиправною та скасував вимогу
управління ПФУ про сплату недоїмки від
5 березня 2013 року № Ф-17, визнав
протиправними дії управління ПФУ щодо
винесення зазначеної вимоги. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовив.

Вищий адміністративний суд України
постановою від 19 грудня 2013 року
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2013
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 10 червня 2013 року скасував та
прийняв нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовив.

Скасовуючи рішення судів попередніх
інстанцій, касаційний суд виходив із
того, що позивач не є пенсіонером за
віком у розумінні пункту 4 частини
першої статті 4 Закону № 2464-VI, є
платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а тому від його
сплати не звільняється. При цьому, на
думку касаційного суду, пенсійне
посвідчення, що видане згідно з пунктом
45 Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
правління ПФУ від 25 листопада 2005 року №
22-1 (зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 27 грудня 2005 року за №
1566/11846), підтверджує лише право на
одержання пенсії та факт її
призначення, а не статус пенсіонера за
віком.

У заяві про перегляд судових рішень
Верховним Судом України з підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС),
ОСОБА_11, посилаючись на неоднакове
застосування частини четвертої статті
4 Закону № 2464-VI та статті 55 Закону №
796-XII, просить постанову Вищого
адміністративного суду України від 19
грудня 2013 року скасувати та прийняти
нове рішення, яким позов задовольнити.

На підтвердження неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції однієї й тієї самої норми
права заявник надав ухвали Вищого
адміністративного суду України від 3
жовтня та 21 листопада 2013 року (№№
К/800/37252/13, К/800/37752/13 відповідно).

У наданих заявником для порівняння
рішеннях касаційний суд у подібних
правовідносинах, скасовуючи вимоги
органів ПФУ, дійшов висновку, що
оскільки на підставі абзацу першого
статті 55 Закону № 796-XII особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються зі зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон № 1058-ІV), та
відповідно до частини четвертої статті
4 Закону № 2464-VI ФОП, які є платниками
єдиного податку та пенсіонерами за
віком, незважаючи на ту обставину, що
вийшли на пенсію достроково у зв'язку з
наданням їм додаткових соціальних
гарантій, можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Перевіривши наведені у заяві доводи,
колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України дійшла висновку про
неоднакове застосування касаційним
судом у подібних правовідносинах
статті 55 Закону № 796-XII та частини
четвертої статті 4 Закону № 2464-VI.

Усуваючи розбіжності у застосуванні
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, колегія
суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України виходить із такого.

Право на пенсійне забезпечення,
загальні умови призначення пенсій,
порядок їх нарахування та розміри
визначаються, зокрема, Законом України
від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ
"Про пенсійне забезпечення" з
наступними змінами (далі - Закон №
1788-ХІІ) та Законом № 1058-ІV з наступними
змінами.

Право чоловіків на пенсію за віком, що
було передбачене частиною першою
статті 12 Закону № 1788-ХІІ та частиною
першою статті 26 Закону № 1058-ІV у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин, пов'язується,
зокрема, з досягненням 60 років.

Пунктом першим частини першої статті 9
Закону № 1058-ІV передбачено такий вид
пенсій, як пенсія за віком.

У пункті 13 Прикінцевих положень Закону
№ 1058-ІV зазначено, що у разі якщо особа
має право на отримання пенсії,
щомісячного грошового утримання,
зокрема й відповідно до Закону № 796-ХІІ,
призначається одна пенсія, щомісячне
довічне грошове утримання за її
вибором.

Разом з тим відповідно до статті 15
Закону № 1788-ХІІ умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення громадян, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи, визначаються Законом №
796-ХІІ або їм надається право на
одержання пенсії на підставах,
передбачених цим Законом. Статтею 2
Закону № 1788-ХІІ (у редакції, що була
чинною на час виникнення спірних
відносин) передбачено такі види пенсій:
трудові пенсії (за віком, по
інвалідності, в разі втрати
годувальника, за вислугу років);
соціальні пенсії.

Частиною першою статті 55 Закону № 796-XII
особам, які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються зі
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону № 1058-ІV.

Згідно з пунктом 4 частини першої
статті 4 Закону № 2464-VI платниками
єдиного внеску є ФОП, у тому числі ті,
які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

За приписами частини четвертої статті 4
зазначеного Закону (зі змінами та
доповненнями, внесеними Законом № 3609-VI,
які набрали чинності 6 серпня 2011 року)
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

На підставі аналізу зазначених норм
права колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України дійшла такого правового
висновку.

Статтею 26 Закону № 1058-ІV та статтею 12
Закону № 1788-ХІІ для громадян України
встановлений загальний пенсійний вік,
з настанням якого вони можуть
претендувати на виплату пенсії за
віком (зокрема для чоловіків він
становив 60 років). Відповідно до статті
55 Закону № 796-XII особам, які працювали
або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються зі зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону №
1058-ІV.

У зв'язку з викладеним особи, яким
призначені пенсії зі зменшенням
пенсійного віку відповідно до статті 55
Закону № 796-XII, є пенсіонерами за віком,
і це відповідає Прикінцевим положенням
Закону № 1058-ІV. Таким чином, ФОП, які
отримують зазначену пенсію і які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
підставі частини четвертої статті 4
Закону № 2464-VI, проте не позбавлені
права сплачувати цей внесок на
добровільній основі.

Таким чином, висновок касаційного суду
у справі, що розглядається, не
ґрунтується на правильному
застосуванні норм матеріального права,
а тому постанова Вищого
адміністративного суду України від 19
грудня 2013 року підлягає скасуванню, а
справа - направленню на новий
касаційний розгляд.

Ураховуючи наведене та керуючись
статтями 241-243 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Судової палати
в адміністративних справах Верховного
Суду України

п о с т а н о в и л а:

Заяву фізичної особи-підприємця
ОСОБА_11 задовольнити.

Постанову Вищого адміністративного
суду України від 19 грудня 2013 року
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду касаційної інстанції.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає, крім випадку, встановленого
пунктом 2 частини першої статті 237
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий В.В.
КривенкоСудді: М.І.
Гриців М.Б. ГусакО.А.
КороткихО.В. КривендаВ.Л. МаринченкоП.В.
ПанталієнкоО.Б. ПрокопенкоО.О.
Терлецький
Ю.Г. Тітов