Справа № 2а-8282/11/0308
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 липня 2014 року Справа № 144112/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

Головуючого судді
Кушнерика М.П.,

суддів:
Мікули О.І., Курильця А.Р.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м.Луцьку Волинської області
на постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 01 вересня
2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Луцькому районі Волинської області
про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

25 липня 2011 року позивач ОСОБА_1
звернулася в суд із позовом та просила
визнати неправомірними дії
відповідача; зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської області здійснити
перерахунок та виплачувати основну та
додаткову пенсію відповідно до ст.ст. 50,
54, 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 01 січня 2011 року і до
подальших змін в законодавстві.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 28 липня 2011 року
адміністративний позов в частині з 01
січня 2011 року по 01 лютого 2011 року
залишено без розгляду. Ухвала не
оскаржена.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 01 вересня
2011 року позов задоволено частково.
Визнано дії відповідача
неправомірними; зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської області провести
перерахунок та виплачувати на користь
ОСОБА_1 основну (державну пенсію) у
розмірі 6-ти мінімальних заробітних
плат з 01 лютого 2011 року та додаткову
пенсію, за шкоду заподіяну здоров'ю у
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком
починаючи з 01 лютого 2011 року, згідно
ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням виплачених
сум.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило управління Пенсійного фонду
України в м.Луцьку Волинської області,
подавши на неї апеляційну скаргу.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначає,
що відповідно до ч.5 ст. 54 Закону порядок
обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку із
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України. Оскільки, позивачу було
нараховано та виплачено пенсію
відповідно до нормативно-правових
актів КМУ, то вимоги позивача щодо
перерахунку пенсії відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є безпідставними.

Апелянт просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачці у
повному обсязі заявлених позовних
вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, а постанову
суду скасувати з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачка є особою, що постраждала
внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії, інвалідом ІІІ групи, а тому
відповідач зобов'язаний провести
перерахунок їй основної та додаткової
пенсії відповідно до ст. ст.50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Стосовно позовних вимог щодо
здійснення позивачу нарахування та
виплати недоплаченого підвищення до
пенсії, колегія суддів вважає, що такі
підлягають задоволенню, так як Законом
України "Про Державний бюджет України
на 2011рік" дію ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей" не зупинено.
Відповідно до Закону України "Про
Державний бюджет України" розміри
державних соціальних гарантій, що
визначаються залежно від прожиткового
мінімуму, встановлюються відповідними
законами України, цим Законом, та
нормативно-правовими актами Кабінету
Міністрів України. Таким чином,
відповідач, повинен діяти у
відповідності з приписами діючої норми
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни".

Пунктом 7 частини першої Закону
України від 22 липня 2011 року № 3491 - VI «Про
внесення змін до Закону України «Про
державний бюджет України на 2011 рік»
Прикінцеві положення Закону України
«Про державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Таким чином визначення порядку та
розмірів виплат указаним категоріям
громадян делеговано Кабінету
Міністрів України.

На виконання вимог цього Закону
Кабінетом Міністрів прийнято
постанову від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України», яка
набрала чинності 23 липня 2011 року.

Відтак, колегія суддів вважає
підставними заявлені вимоги позивача в
частині зобов'язання відповідача
нараховувати і виплачувати підвищення
до пенсії згідно ст.50 та 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" доплати до
пенсії в розмірі 6-ти мінімальних
заробітних плат та додаткової пенсії,
що призначається у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком, для осіб
віднесеним до 1-ї категорії за період з
01 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року.

Безпідставними є доводи апелянта про
те, що оскільки відповідно до ч. 3 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом
першим частини першої цієї статті,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій
призначених згідно з цим Законом і не
може застосовуватись для визначення,
зокрема, розміру пенсії, призначеної
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», оскільки
наявність такої норми за відсутності
іншого мінімального розміру пенсії за
віком не є підставою для відмови в
реалізації позивачем конституційної
гарантії та права на отримання
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсій за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку про те, що
заявлений позов підлягає до часткового
задоволення та зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської області провести
перерахунок та виплачувати на користь
позивача основну (державну пенсію) у
розмірі 6-ти мінімальних заробітних
плат з 01 лютого 2011 року по 22 липня 2011
року та додаткову пенсію, за шкоду
заподіяну здоров'ю у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком починаючи
з 01 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року,
згідно ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням виплачених сум.

Керуючись ст.ст. 160, 195,197, п.3 ч.1 ст.198, п.4
ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И
Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду в м.Луцьку Волинської
області задовольнити частково.
Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 01 вересня
2011 року у справі №2а-8282/11/0308 скасувати
та прийняти нову, якою позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської області щодо відмови
провести перерахунок та виплату на
користь ОСОБА_1 основної пенсії у
розмірі 6-ти мінімальних заробітних
плат та додаткової пенсії, за шкоду
заподіяну здоров'ю у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком починаючи
з 01 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року,
згідно ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Луцьку Волинської
області провести перерахунок та
виплату на користь ОСОБА_1 основної
пенсії у розмірі 6-ти мінімальних
заробітних плат та додаткової пенсії,
за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком починаючи
з 01 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року,
згідно ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням виплачених сум.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
М.П.Кушнерик

Судді
О.І. Мікула

А.Р.Курилець