Справа № 2а-2863/09/0970
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2014р.
Справа № 9104/31463/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Обрізка І.М.,

судді

Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання

Мартинишина Р.С.,

за участю представників:

апелянта (відповідача у справі):
Джоголик Ю.В.,

позивача у справі: не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу Калуської об'єднаної
державної податкової інспекції
(правонаступник - Калуська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області), м.Калуш
Калуського району Івано-Франківської
області

на постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
15.02.2010р. у справі №2а-2863/09/0970

за позовом ОСОБА_2, м.Калуш Калуського
району Івано-Франківської області

до Калуської об'єднаної державної
податкової інспекції (правонаступник -
Калуська об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області), м.Калуш Калуського району
Івано-Франківської області

про визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд із
адміністративним позовом до Калуської
ОДПІ про визнання нечинними та
скасування податкових
повідомлень-рішень форми "Р" від 12.05.2009р.
№/0, від 22.06.2009р. №/1, від
21.09.2009р. №/2.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з
25.03.2009р. по 27.03.2009р. податковим органом
проводилася невиїзна документальна
перевірка з питань дотримання вимог
податкового законодавства в частині
правильності нарахування та
своєчасності сплати до бюджету
земельного податку за період з 01.01.2007р.
по 31.12.2007р. За результатами перевірки
складено акт №522/17-02/НОМЕР_1 від 10.04.2009р.
Перевіркою виявлено порушення ст.ст.2, 5,
7, 13-15, 17 Закону України "Про плату за
землю". У зв'язку з цим відповідачем
винесено, з врахуванням апеляційного
оскарження до органів державної
податкової служби України,
повідомлення-рішення №/0 від
12.05.2009р, № /1 від 22.06.2009р. та №/2
від 21.09.2009р. щодо визначення суми
податкового зобов'язання за платежем
земельний податок (з урахуванням
штрафних (фінансових) санкцій розмірі
52487,53грн. Дані податкові
повідомлення-рішення є нечинними та
підлягають скасуванню, оскільки не
допущено порушень податкового
законодавства. Протягом 2007р. позивач
перебував на спрощеній системі
оподаткування, у його власності
перебувала земельна ділянка площею
0,7252га з цільовим призначенням
розміщення складів. Здійснюючи
роздрібну торгівлю, тобто діяльність,
зазначену в свідоцтві по сплаті
єдиного податку та використовуючи
земельну ділянку за призначенням,
позивач не повинен сплачувати
земельний податок, тому висновки
відповідача, зазначені в акті, є
неправильними.

За наслідками розгляду справи
Івано-Франківським окружним
адміністративним судом позовні вимоги
задоволено повністю. Рішення суду
першої інстанції мотивовано тим, що
перевищення позивачем у звітному
періоді обсягу виручки не є підставою
для оподаткування різниці у цьому
звітному періоді, так як з врахуванням
переліку видів податків і зборів,
наведеного в ст.6 Указу Президента
України від 03.07.1998р. "Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва", відсутній в позивача
обов'язок сплати земельного податку
під час перебування на спрощеній
системі оподаткування.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку. У своїй
апеляційній скарзі відповідач
покликається на те, що висновок суду
про відсутність у позивача обов'язку
сплати земельного податку під час
перебування на спрощеній системі
оподаткування не ґрунтуються на
встановлених обставинах і правових
наслідках, не відповідає дійсності і не
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

У судове засідання Львівського
апеляційного адміністративного суду
26.05.2014р. з'явився представник апелянта
(відповідача у справі): Джоголик Ю.В.,
яким доводи, викладені у апеляційній
скарзі, підтримано у повному обсязі,
просив скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
позивача відмовити.

Позивач: ОСОБА_2 у судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явився, явку
уповноваженого представника у судове
засідання не забезпечив, про дату, час
та місце судового розгляду був
повідомлений належним чином, що
підтверджується наявним у матеріалах
справи повідомленням про вручення
поштового відправлення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
у їх сукупності, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, оскаржувану
постанову суду першої інстанції слід
залишити без змін, з огляду на наступне:

З матеріалів справи вбачається та
судом першої інстанції встановлено, що
Позивач є власником земельних ділянок
загальною площею 0,7252га, призначених
для обслуговування складських
приміщень, що підтверджується копіями
державних актів від 29.10.2004р.

З 25.03.2009р. по 27.03.2009р. відповідачем
проводилася невиїзна документальна
перевірка з питань дотримання вимог
податкового законодавства в частині
правильності нарахування та
своєчасності сплати до бюджету
земельного податку за період з 01.01.2007р.
по 31.12.2007р. Даний факт підтверджується
копією акту №522/17-02/НОМЕР_1 від 10.04.2009р.
та не заперечувався представниками
сторін.

Проведеною перевіркою виявлено
порушення ст.ст.2, 5, 7, 13 Закону України
"Про плату за землю", внаслідок чого
занижено земельний податок за 2007р. на
суму 34878,32грн. Крім того, виявлено
порушення ст.14 цього Закону, в
результаті чого не було подано до
відповідача податковий розрахунок
земельного податку за 2007р.

За результатами перевірки
відповідачем 12.05.2009р. прийнято
податкове повідомлення-рішення форми
"Р" №/0, яким визначено суму
податкового зобов'язання за платежем
земельний податок на суму 34878,32грн. і
застосовано штрафні (фінансові)
санкції на суму 17609,21грн.

Внаслідок розгляду скарги позивача на
зазначене податкове
повідомлення-рішення відповідачем
залишено його без змін, а скаргу без
задоволення.

У зв'язку з цим відповідач 22.06.2009р.
прийняв податкове
повідомлення-рішення №/1, яким
визначив таку ж суму податкового
зобов'язання за платежем земельний
податок і застосував в такому ж розмірі
штрафні (фінансові) санкції.

Вказані вище рішення відповідача були
предметом перегляду, згідно скарги
позивача, ДПА в Івано-Франківській
області, яка рішенням від 17.09.2009р.
№3642/10/25-019/159 залишила їх без змін, а
скаргу без задоволення.

Відповідачем за результатами розгляду
скарги позивача 21.09.2009р. прийнято
податкове повідомлення-рішення
№/2, яким визначено суму
податкового зобов'язання за платежем
земельний податок - 34878,32грн. і
застосовано штрафні (фінансові)
санкції на суму 17609,21грн.

У період з 01.01.2007р. по 31.12.2007р. позивач
перебував на спрощеній системі
оподаткування, обліку та звітності, що
вбачається із свідоцтва серії Д №332432,
виданого Калуською ОДПІ.

Відповідно до ст.1 Указу Президента
України "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва", ця
система запроваджується для фізичних
осіб, які здійснюють підприємницьку
діяльність без створення юридичної
особи і у трудових відносинах з якими,
включаючи членів їх сімей, протягом
року перебуває не більше 10 осіб та
обсяг виручки яких від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) за
рік не перевищує 500 тис. грн.

В статті 2 цього Указу зазначено, що
ставка єдиного податку для суб'єктів
малого підприємництва - фізичних осіб
встановлюється місцевими радами за
місцем їх державної реєстрації залежно
від виду діяльності і не може становити
менше 20 гривень та більше 200 гривень на
місяць.

Доходи, отримані від здійснення
підприємницької діяльності, що
обкладається єдиним податком, не
включаються до складу сукупного
оподатковуваного доходу за підсумками
звітного року такого платника та осіб,
що перебувають з ним у трудових
відносинах, а сплачена сума єдиного
податку є остаточною і не включається
до перерахунку загальних податкових
зобов'язань як самого платника податку,
так і осіб, які перебувають з ним у
трудових відносинах, включаючи членів
його сім'ї, які беруть участь у
підприємницькій діяльності (ч.8 ст.2
Указу).

Згідно ст.5 Указу Президента України
"Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва", у разі порушення
вимог, установлених статтею 1 цього
Указу, платник єдиного податку повинен
перейти на загальну систему
оподаткування, обліку та звітності,
починаючи з наступного звітного
періоду (кварталу).

Із зазначеного випливає, що
перевищення позивачем у звітному
періоді обсягу виручки не є підставою
для оподаткування різниці у цьому
звітному періоді, так як з врахуванням
переліку видів податків і зборів,
наведеного в ст.6 Указу, відсутній в
позивача обов'язок сплати земельного
податку під час перебування на
спрощеній системі оподаткування.

Перевищення позивачем обсягу виручки
не позбавляло його статусу платника
податків на спрощеній системі.

Судом також встановлено, що з 2008р.
позивач у встановленому порядку
перейшов на загальну систему
оподаткування, обліку та звітності та
сплачує податок з доходів фізичних
осіб.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положення ст.9 КАС України передбачає,
що суди при вирішенні справи керуються
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів апеляційного суду погоджується
з висновками суду першої інстанції про
те, що відповідачем неправомірно
визначено позивачу за 2007р. податкове
зобов'язання - земельний податок та
штрафні (фінансові) санкції.

Відповідно до вимог ст.200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому підстав для скасування
постанови колегія суддів не вбачає і
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196,
198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Калуської
об'єднаної державної податкової
інспекції (правонаступник - Калуська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області), м.Калуш
Калуського району Івано-Франківської
області на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 15.02.2010р. у
справі №2а-2863/09/0970 за позовом ОСОБА_2,
м.Калуш Калуського району
Івано-Франківської області до
Калуської об'єднаної державної
податкової інспекції (правонаступник -
Калуська об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області), м.Калуш Калуського району
Івано-Франківської області про
визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -
залишити без задоволення.

2. Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
15.02.2010р. у справі №2а-2863/09/0970 за позовом
ОСОБА_2, м.Калуш Калуського району
Івано-Франківської області до
Калуської об'єднаної державної
податкової інспекції (правонаступник -
Калуська об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області), м.Калуш Калуського району
Івано-Франківської області про
визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

Касаційна скарга подається
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції, а
у разі складення ухвали в повному
обсязі відповідно до статті 160 КАС
України, з дня складення ухвали в
повному обсязі.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
І.М.
Обрізко

Суддя
В.П.
Сапіга

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 30.05.2014р.