Справа № 524/1259/14-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 р.Справа № 524/1259/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Ральченка І.М. , Рєзнікової С.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м.Кременчуці Полтавської
області на постанову Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 14.05.2014р. по
справі № 524/1259/14-а

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в м.Кременчуці
Полтавської області

до Управління державної виконавчої
служби України Головного управління
юстиціїї в Полтавській області
заінтересована особа ОСОБА_1

про визнання незаконними дій
державного виконавця щодо ухвалення
постанови про стягнення виконавчого
збору та постанови про стягнення з
боржника витрат на проведення
виконавчих дій та їх скасування,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Управління Пенсійного Фонду
України в м. Кременчуці, звернувся до
суду з позовом до Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області, в якому просив суд визнати
незаконними дії державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області щодо винесення
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору у розмірі 1360 грн. від
28 січня 2014 року та постанови про
стягнення витрат на проведення
виконавчих дій у розмірі 51,87 грн. від 28
січня 2014 року (ВП №38412602). Скасувати
постанови державного відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області про стягнення з
боржника виконавчого збору у розмірі
1360 грн. від 28 січня 2014 року та постанови
про стягнення витрат на проведення
виконавчих дій у розмірі 51,87 грн. від 28
січня 2014 року (ВП №38412602).

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що постанова про стягнення
виконавчого збору була ухвалена лише 28
січня 2014 року всупереч вимогам п.3.7.1.
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України за № 512/5
від 02 квітня 2012 року. Крім того, копія
відповідного акту про витрати,
пов'язаних з проведенням виконавчих
дій позивачеві не надсилалася.

Постановою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 14.05.14р. відмовлено в задоволенні
позову Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на прийняття оскаржуваного рішення з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить суд
апеляційної інстанції оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову
постанову якою задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Представник позивача та представник
відповідача у судове засідання
апеляційної інстанції не з'явились, про
час та місце розгляду справи
повідомлялися належним чином про
причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду першої
інстанції, дослідивши доводи
апеляційної скарги, письмових
заперечень колегія суддів дійшла до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
що постановою Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 01
серпня 2012 року по адміністративній
справі №1601/6874/2012 за позовом ОСОБА_1
(далі - ОСОБА_1) до Управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії, позов
було задоволено частково. Визнано
неправомірними дії (бездіяльність)
управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області щодо
відмови ОСОБА_1 у перерахунку та
виплаті з 01 січня 2012 року щомісячної
основної державної пенсії по
інвалідності в розмірі відшкодування
фактичних збитків відповідно до вимог
пп.4) п. 3 та п.9 «Порядку обчислення
пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
затвердженому Постановою Кабінету
Міністрів України від 23 листопада 2011
року №1210 за матеріалами пенсійної
справи, на підставі довідки №51 від
12.06.2009 року, про заробітну плату,
одержану за роботу в 1986 році в зоні
відчуження Чорнобильської АЕС, яка
видана Іванківською районною спілкою
споживчих товариств Київської області
на підставі рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 07.05.2009 року та
виплатити недоотриману суму пенсії з
врахуванням проведених виплат.

В іншій частині позову відмовлено.
(Адмін. справа № 1601/6874/2012 а.с.а.с. 52-53).

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2012
року вказана постанова
Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 01 серпня 2012 року
залишена без змін. (Адмін. справа №
1601/6874/2012 а.с.а.с. 66-68).

Ухвалою Вищого Адміністративного Суду
України від 04 квітня 2013 року постанову
Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 01 серпня 2012 року та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2012
року - залишено без змін. (Адмін. справа
№ 1601/6874/2012 а.с. а.с. 90-93).

За заявою ОСОБА_1 на виконання
постанови Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 01 серпня 2012 року
було видано 06 червня 2013 року виконавчий
лист №1601/6874/2012.

Постановою державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області Коноз В.М. від 12
червня 2013 року на підставі вказаного
виконавчого листа за №1601/6874/2012 було
відкрито виконавче провадження ВП №
38412602.

Як вбачається з матеріалів справи,
копію цієї постанови про відкриття
виконавчого провадження позивач
отримав 19 червня 2013 року, що постає з
позову, матеріалів справи, заперечень
відповідача та було підтверджено
представником позивача.

У наданий час для добровільного
виконання рішення суду позивач як
боржник у добровільному порядку
рішення суду не виконав. Позивач
повідомив УДВС про нібито добровільне
виконання рішення суду шляхом
здійснення перерахунку та проведення
виплат ОСОБА_1 коштів на суму 7177,28 грн. у
травні 2012 року, що постає з
повідомлення позивача в адресу
відповідача за № 9609/02-21 від 25 червня 2013
року.

Постановою Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 08 липня 2013 року
по адміністративній справі за
№1601/6874/2012, номер провадження 6-а/524/449/13
заяву ОСОБА_1 про встановлення судового
контролю за виконанням судового
рішення - постанови Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 01
серпня 2012 року по адміністративній
справі № 1601/6874/2012 за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного Фонду України в
м. Кременчуці про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії було задоволено. (Адмін.
справа №1601/6874/2012 а.с.а.с. 134-135).

Визнано протиправним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області,
оформленого на виконання: постанови
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 01
серпня 2012 року, ухвали Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 16 жовтня 2012 року та ухвали Вищого
адміністративного суду України від 04
квітня 2013 року, у вигляді
розпорядження №159190 від 27.03.2013 року, в
частині взяття до уваги при розрахунку
ОСОБА_1 його щомісячної основної
державної пенсії по інвалідності в
розмірі відшкодування фактичних
збитків лише підсумкової суми (187,20 крб.)
(0,00187 грн.) доплат за роботу в надурочний
час та за роботу у вихідні та святкові
дні, яка зазначена у довідці про його
заробіток від 12.06.2009 року №51 та
затвердження розміру його
вищезазначеної пенсії з 01.01.2012 року в
сумі 3204 грн. 14 коп.; та скасувати його в
цій частині.

Визнано протиправною бездіяльність
управління Пенсійного Фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області
відносно не виконання в повному обсязі:
постанови Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 01 серпня 2012 року, ухвали
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2012
року та ухвали Вищого
адміністративного суду України від 04
квітня 2013 року, щодо не нарахування та
не виплати ОСОБА_1 з 01.01.2012 року його
щомісячної державної пенсії (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії та інших доплат
до пенсії) в максимальному розмірі (на
момент виплат не більше десяти
прожиткових мінімумів, установлених
Державним бюджетом України на
відповідний рік для осіб, які втратили
працездатність).

Зобов'язано управління Пенсійного
Фонду України в м. Кременчуці
Полтавської області, починаючи з 01
січня 2012 року здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату його щомісячної
державної пенсії (з урахуванням
надбавок, підвищень, додаткової пенсії
та інших доплат до пенсії) в
максимальному розмірі (на момент
виплат не більше десяти прожиткових
мінімумів, установлених Державним
бюджетом України на відповідний рік
для осіб, які втратили працездатність),
при цьому враховуючи при розрахунку
його щомісячної основної державної
пенсії по інвалідності в розмірі
відшкодування фактичних збитків з
01.01.2012 року фактичну суму одержаної ним
заробітної плати за роботу в зоні
відчуження із якої визначається пенсія
в розмірі 648 крб. 00 коп., а не лише
підсумкову суму в розмірі 187 крб. 20 коп.
(0,00187 грн.) доплат за роботу в надурочний
час та за роботу у вихідні та святкові
дні, які зазначені у довідці про його
заробіток від 12.06.2009 року №51 та
виплатити йому недоотриману суму
пенсії за цей період з врахуванням
проведених виплат на виконання в
повному обсязі: постанови
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 01
серпня 2012 року, ухвали Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 16 жовтня 2012 року та ухвали Вищого
адміністративного суду України від 04
квітня 2013 року.

Зобов'язано управління Пенсійного
Фонду України в м. Кременчуці
Полтавської області протягом місяця з
дня набрання постановою законної сили
подати суду звіт про виконання
судового рішення.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15 жовтня 2013
року вказана постанова
Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 08 липня 2013 року
скасована в частині покладення
обов'язку подання до суду звіту про
виконання судового рішення. (Адмін.
справа № 1601/6874/2012 а.с. а.с. 161-166).

Розпорядженням позивача від 20 травня
2013 року за № 159190 (а.с. а.с. 80-81) було
здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та
здійснено виплати на суму 11146,62 грн.

14 листопада 2013 року розпорядженням
позивача за № 159190 ОСОБА_1 було
здійснено перерахунок пенсії та
виплачено 118111,18 грн. і встановлено
розмір пенсії ОСОБА_1 в 9490 грн.

Постановою державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області Коноз В.М. від 27
грудня 2013 року було призначено
працівника департаменту праці та
соціального захисту населення
Полтавської обласної державної
адміністрації експертом у виконавчому
провадженні з необхідністю надання
письмових висновків з питань
правильності нарахування пенсії
ОСОБА_1 (а.с.а.с. 64-65).

Згідно повідомлення департаменту
праці та соціального захисту населення
від 24 січня 2014 року за №26-03/153 (а.с.а.с.
67-68) підтверджено правильність
донарахування позивачем ОСОБА_1
розмірів пенсії та правильності їх
виплати, а також встановлення розміру
пенсії в 9490 грн.

28 січня 2014 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області ухвалені
постанови: - про стягнення з боржника
виконавчого збору у розмірі 1360 грн.; -
про стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій у розмірі 51,87
грн. на підставі акту про витрати та про
закінчення виконавчого провадження з
виведенням в окреме виконавче
провадження постанов про стягнення з
боржника виконавчого збору та витрат
на проведення виконавчих дій.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції дійшов до
висновку, що вимоги позивача не
правомірні та такі, що не відповідають
положенням положеннях діючого
законодавства, не є належним чином
обґрунтованими, а тому не підлягають
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої виходячи з
наступного.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій. передбачених цим
Законом

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що у
разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача.

Згідно з п. 6 Пленуму Вищого
адміністративного суду України «Про
практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» №3 від 13 грудня 2010 року судам
необхідно враховувати, що постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору та накладення штрафу
належать до певних видів
відповідальності за невиконання
рішення у добровільному порядку та
порушення обов'язків, що покладаються
на осіб, які беруть участь у
виконавчому процесі. Виконавчий збір -
це санкція відповідальності майнового
характеру, що накладається на боржника
за невиконання рішення у строк,
встановлений для його добровільного
виконання. Для застосування
виконавчого збору виконавець приймає
постанову, яка, у разі її добровільного
невиконання, виконується примусово в
установленому Законом порядку шляхом
накладення стягнення на заробітну
плату, інші види доходів боржника чи на
його майно.

Отже, за своєю правовою природою
виконавчий збір є грошовою сумою, яка
стягується з боржника у разі
невиконання ним рішення у строк,
встановлений для добровільного
виконання, що зумовлює необхідність
здійснення державним виконавцем
заходів примусового виконання.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що постанова про стягнення
виконавчого збору від 28 січня 2014 року
прийнята відповідно до вимог Закону
України «Про виконавче провадження»,
прийнята державним виконавцем у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
законом.

Щодо стягнення з позивача витрат на
проведення виконавчих дій, колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 41 Закону
України «Про виконавче провадження» 4.
До витрат, пов'язаних з організацією
та проведенням виконавчих дій,
належать кошти, за рахунок яких
здійснено оплату: 1) перевезення,
зберігання і реалізації майна
боржника;

2) послуг експертів, суб'єктів оціночної
діяльності - суб'єктів господарювання
та інших осіб, залучених у
встановленому законом порядку до
провадження виконавчих дій; 3)
поштового переказу стягувачу
стягнених аліментних сум; 4) проведення
розшуку боржника, його майна або
розшуку дитини; 5) розміщення
оголошення в засобах масової
інформації; 6) виготовлення та
пересилання документів виконавчого
провадження, ведення Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень; 7) інших витрат, необхідних
для забезпечення належної організації
виконання рішень органами державної
виконавчої служби.

Згідно з частиною 5 статті 41 Закону
України «Про виконавче провадження»
про стягнення з боржника витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, державний
виконавець виносить постанову , яка
затверджується начальником
відповідного відділу державної
виконавчої служби.

Згідно з п. 3.13.1 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень затвердженої наказом
Міністерства юстиції України № 512/5 від
02.04.2012 року про стягнення з боржника
витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, державний
виконавець виносить постанову, яка
затверджується начальником відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець. Зазначена
постанова надсилається сторонам не
пізніше наступного робочого дня після
її винесення і може бути оскаржена ними
до суду в десятиденний строк.

Про розмір витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, державний виконавець
відповідно до розрахунку витрат,
наданого фінансовою службою
відповідного головного управління
юстиції, складає акт про витрати,
пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій (додаток 1),
у якому зазначаються перелік та суми
витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій.

Відповідно до вищезазначеної норми
надсилання акта про витрати, пов'язані
з організацією та проведенням
виконавчих дій боржнику не
передбачено.

З матеріалів справи вбачається, що 28
січня 2014 року державним виконавцем
складено акт про витрати на проведення
виконавчих дій, в якому визначено
перелік та суми витрат, пов'язаних з
проведенням виконавчих дій., загальний
розмір яких склав 51 грн. 87 коп. На
підставі вказаного акту винесено
постанову від 28 січня 2014 року про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій.

Колегія суддів зазначає, що постанова
про стягнення витрат на проведення
виконавчих дій відповідає вимогам
статті 41 Закону України «Про виконавче
провадження».

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновок суду першої
інстанції, що при прийняті постанов від
28 січня 2014 року про стягнення витрат на
проведення виконавчих дій та про
стягнення з боржника виконавчого збору
відповідач діяв на підставах, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Законом України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
відзначає, що суд першої інстанції
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги колегія
суддів не приймає до уваги, оскільки
викладена правова позиція не є
обґрунтованою та підтвердженою
матеріалами справи.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці Полтавської області
залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 14.05.2014р. по справі № 524/1259/14-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.Судді
Ральченко І.М. Рєзнікова С.С.