Справа № 2а-16630/12/2670
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2014 року 10:48 №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Погрібніченка І.М.,
при секретарі судового засідання Хилі
І.В., за участю представників: позивача -
Кудіна А.О., відповідача - Пироженка С.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справуза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «САН
ТРЕЙД»доДержавної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києвіпровизнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 14 червня 2012
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 11 червня
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
04 грудня 2012 року до Окружного
адміністративного суду м. Києва
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю «САН ТРЕЙД» (далі -
ТОВ «САН ТРЕЙД», позивач) з
адміністративним позовом про визнання
протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва від 14
Державної податкової служби у м. Києві
№ 5277/10/12-114 від 27 серпня 2012 року,
Державної податкової служби України №
4620/0/61-12/10-2115 від 02 листопада 2012 року.
Справа перебувала у провадженні судді
Амельохіна В.В. Справі був присвоєний №
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05 грудня 2012 року у
відкритті провадження в
частині позовних вимог щодо визнання
протиправними та скасування рішень
Державної податкової служби у м. Києві
про результати розгляду первинної
скарги № 5277/10/12-114 від 27 серпня 2012 року
та Державної податкової служби України
про результати розгляду скарги №
4620/0/61-12/10-2115 від 02 листопада 2012 року
Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 лютого 2013 року позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «САН
ТРЕЙД» повністю задоволено, податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва від 14 червня 2012 року №
Не погоджуючись з постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28.02.2013 р., представником ДПІ у
Печерському районі м. Києва ДПС було
подано апеляційну скаргу, яку 15 травня
2013 року за наслідками розгляду в суді
апеляційної інстанції задоволено,
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 28.02.2013 р. скасовано
та ухвалено нову постанову, якою в
задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з постановою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.05.2013 р.,
позивачем було подано касаційну
скаргу, яку 13 березня 2014 року за
наслідками розгляду в суді касаційної
інстанції задоволено частково,
постанови Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.05.2013 р. та
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 28.02.2013 р. скасовано,
першої інстанції на новий розгляд.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 08 квітня 2014 року
провадження суддею Погрібніченком І.М.
28 травня 2014 року в судовому засіданні
протокольною ухвалою замінено
неналежного відповідача - Державну
податкову інспекцію у Печерському
районі міста Києва Державної
податкової служби на належного
відповідача - Державну податкову
інспекцію у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві (далі - ДПІ у Печерському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві,
Позовні вимоги мотивовано тим, що
товари від контрагентів (ТОВ «Авитек
Груп ЛТД», ТОВ «Декос Альянс») були
отримані та оприбутковані з наданням
необхідного пакету бухгалтерських
документів і в подальшому реалізовані
Позивач зазначає, що відповідач,
продублювавши нічим не доведені
висновки актів інших податкових
органів, зробив необґрунтовані
припущення, що взаємовідносини зі
своїми контрагентами платник податку
декларував з метою штучного формування
витрат та податкового кредиту, без
наміру створення правових наслідків,
які обумовлювались цими правочинами.
На думку позивача, головною підставою
вважати правочин нікчемним являється
його недійсність, встановлена законом.
Саме законом, а не актами, які б факти в
цьому акті не були відображені. Вказані
ж в акті висновки є суто суб'єктивною
думкою державного податкового
ревізора-інспектора, оскільки були
зроблені за відсутності інформації,
яка надається в передбаченому
законодавством порядку.
Також, позивач звертає увагу на те, що
на даний час жоден із договорів, що були
укладені платником податку за весь час
діяльності, не віднесені законом до
нікчемних, як і відсутні судові рішення
про визнання їх недійсними.
Крім того, позивач зазначає, що жодним
законодавчим актом не передбачено
відповідальності однієї особи за дії
(бездіяльність) іншої особи, а тому в
разі порушення законодавства
контрагентами, негативні наслідки
юридичної відповідальності мають
наступати саме для цих контрагентів.
А тому на переконання позивача,
повідомлення-рішення є таким, що не
ґрунтується на фактичних обставинах та
нормах чинного законодавства.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги повністю
підтримав та просив їх задовольнити.
Податковий орган подав заперечення на
позовну заяву, в яких зазначає, що
актами перевірки встановлена
відсутність реального здійснення
господарських операцій між ТОВ «САН
ТРЕЙД» та постачальниками (ТОВ «Авитек
Груп ЛТД», ТОВ «Декос Альянс»), що
призвело до необґрунтованого
формування позивачем податкового
кредиту за рахунок податкових
накладних, виписаних ТОВ «Авитек Груп
ЛТД», ТОВ «Декос Альянс» з період з
01.02.2011 р. по 30.11.2011 р.
За таких обставин, відповідач вважає,
що на підставі виявлених порушень,
податковим органом правомірно
повідомлення-рішення.
В наданих запереченнях, відповідач
просить в задоволенні позовних вимог
відмовити, в судовому засіданні проти
задоволення адміністративного позову
представник відповідача заперечував.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення їх представників, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд, -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «САН ТРЕЙД»
(ідентифікаційний код юридичної особи
30860330) зареєстроване Печерською
районною у місті Києві державною
Вказане товариство розташоване за
Мирного, будинок 11.
ТОВ «САН ТРЕЙД» взято на податковий
облік в органах державної податкової
перевірки товариство перебувало на
обліку в ДПІ у Печерському районі м.
Згідно Свідоцтва № 100222680 від 20.04.2009 р.
ТОВ «САН ТРЕЙД» є платником податку на
додану вартість (індивідуальний
В період з 21.05.2012 р. по 25.05.2012 р. ДПІ у
Печерському районі м. Києва ДПС
проведено невиїзну позапланову
документальну перевірку ТОВ «САН
правильності обчислення податкових
зобов'язань та податкового кредиту по
взаємовідносинах з ТОВ «Авитек Груп
р. по 30.06.2011 р. та ТОВ «Декос Альянс» (код
30.11.2011 р., за результатами якої складено
Акт № 310/22-2/30860330 від 28.05.2012 р. (далі - Акт
№ 310/22-2/30860330 від 28.05.2012 р.).
В ході перевірки податковим органом
встановлено порушення вимог, зокрема:
- ст. 185, п. п. 198.3, 198.6 ст.198, п. п. 201.4, 201.10 ст.
201 Податкового кодексу України від
02.12.2010 р. № 2755-VI (із змінами та
доповненнями), а також п. 3 Порядку
заповнення податкової накладної,
затвердженого Наказом ДПА України від
30.05.1997 р. № 165 (зі змінами та
доповненнями), в результаті чого ТОВ
«САН ТРЕЙД» було занижено суму податку
на додану вартість яка підлягає сплаті
до бюджету на суму 491 513 грн.:
лютий 2011 р. - 89 083 грн.;
березень 2011 р. - 18 546 грн.;
квітень 2011 p. - 98 812 грн.;
травень 2011 р. - 44 864 грн.;
червень 2011 р. - 100 509 грн.;
липень 2011 р. - 29 227 грн.;
серпень 2011 р. - 25 100 грн.;
вересень 2011 р. - 11 737 грн.;
жовтень 2011 р. - 51 624 грн.;
листопад 2011 р. - 22 011 грн.
14 червня 2012 року ДПІ у Печерському
районі м. Києва, на підставі Акта
перевірки № 310/22-2/30860330 від 28.05.2012 р.,
повідомлення-рішення форми «Р» №
пункту 54.3 статті 54 та відповідно до п.
123.1 ст. 123 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 р. № 2755-VI за порушення вимог
ст. 185, п. п. 198.3, 198.6 ст.198, п. п. 201.4, 201.10 ст.
201 Податкового кодексу України від
02.12.2010 р. № 2755-VI (із змінами та
доповненнями) збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем: податок на
додану вартість у розмірі 526 439 грн., з
якої сума грошового зобов'язання за
основним платежем складає 491 513 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями - 34
повідомлення-рішення оскаржене
позивачем в порядку процедури
адміністративного оскарження до ДПС у
м. Києві та ДПС України, які своїми
рішеннями відповідно від 27.08.2012 р. №
5277/10/12-114, від 02.11.2012 р. № 4620/0/61-12/10-2115 його
скарги залишили без задоволення, а
податкове повідомлення-рішення - без
змін.

Незгода з зазначеним вище податковим
повідомленням-рішенням відповідача
обумовила позивача звернутись до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, суд не
погоджується з доводами Товариства з
обмеженою відповідальністю «САН
ТРЕЙД», виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано
нормами Конституції України,
Податкового кодексу України (далі - ПК
України), Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України), Господарського
кодексу України (далі - ГК України).

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Приписами п. 1.1 ст. 1 ПК України (в
редакції, чинній в момент проведення
перевірки) визначено, що Податковий
кодекс України регулює відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Згідно з п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з: а) постачання товарів, місце
постачання яких розташоване на митній
території України, відповідно до
статті 186 цього Кодексу, у тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору), на товари, що передаються
на умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю; б)
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу; в) ввезення товарів (супутніх
послуг) на митну територію України в
митному режимі імпорту або реімпорту
(далі - імпорт); г) вивезення товарів
(супутніх послуг) у митному режимі
експорту або реекспорту (далі -
експорт); ґ) з метою оподаткування цим
податком до експорту також
прирівнюється постачання товарів
(супутніх послуг), які перебувають у
вільному обігу на території України, до
митного режиму магазину безмитної
торгівлі, митного складу або
спеціальної митної зони, створених
згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного
кодексу України; д) з метою
оподаткування цим податком до імпорту
також прирівнюється постачання
товарів (супутніх послуг) з-під митного
режиму магазину безмитної торгівлі,
митного складу або спеціальної митної
зони, створених згідно з положеннями
глав 35 - 37 Митного кодексу України, для
їх подальшого вільного обігу на
території України; е) постачання послуг
з міжнародних перевезень пасажирів і
багажу та вантажів залізничним,
автомобільним, морським і річковим та
авіаційним транспортом.

У відповідності до п. п. 198.3, 198.6 ст. 198 ПК
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати виписки
податкової накладної.

Платники податку, що застосовували
касовий метод до набрання чинності цим
Кодексом або застосовують касовий
метод, мають право на включення до
податкового кредиту сум податку на
підставі податкових накладних,
отриманих протягом 60 календарних днів
з дати списання коштів з банківського
рахунка платника податку.

Для банківських установ при одержанні
ними права власності на заставне майно
з метою подальшого продажу таке право
зберігається до моменту продажу такого
заставленого майна.

Пунктами 201.4, 201.10 ст. 201 ПК України
визначено, що податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця товарів/послуг.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну
після реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до Єдиного
реєстру податкових накладних є
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, яка надсилається
протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронному вигляді до
Державної податкової адміністрації
України є дата та час, зафіксовані у
квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні
та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192
цього Кодексу, протягом операційного
дня продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
причин.

Якщо протягом операційного дня не
надіслано квитанції про прийняття або
неприйняття, така податкова накладна
вважається зареєстрованою в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або
розрахунків коригування до податкових
накладних у Єдиному реєстрі податкових
накладних здійснюється не пізніше
двадцяти календарних днів, наступних
за датою їх виписки.

Порядок ведення Єдиного реєстру
податкових накладних встановлюється
Кабінетом Міністрів України. Покупець
має право звіряти дані отриманої
податкової накладної на відповідність
із даними Єдиного реєстру податкових
накладних.

Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

Виявлення розбіжностей даних
податкової накладної та Єдиного
реєстру податкових накладних є
підставою для проведення органами
державної податкової служби
документальної позапланової виїзної
перевірки продавця та у відповідних
випадках покупця товарів/послуг.

У разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є
підставою для проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки зазначеного продавця для
з'ясування достовірності та повноти
нарахування ним зобов'язань з податку
за такою операцією.

Матеріалами підтверджено, що між ТОВ
«САН ТРЕЙД» (Покупець) та ТОВ «Авитек
Груп ЛТД» ()
(Постачальник) укладені Договори
поставок від 04.05.2011 р. № АГЛ052011; від
01.04.2011 р. № АГЛ042011; від 01.02.2011 р. № 02211,
предметами яких, Постачальник
зобов'язується у встановлені строки
передати у власність, а Покупець
прийняти товар та сплатити за нього
відповідну грошову суму. Асортимент,
кількість, якість, ціна та інші
характеристики товару визначені в
Додатках до цих Договорів.

Крім того, між ТОВ «САН ТРЕЙД»
(Покупець) та ТОВ «Декос Альянс» () (Постачальник) укладені
Договори поставок від 01.09.2011 р. № ДА09-11;
від 03.10.2011 р. № ДА10-11; від 02.11.2011 р. №
ДА11-11; від 01.12.2011 р. № ДА12-11, предметами
яких, Постачальник зобов'язується у
встановлені строки передати у
власність, а Покупець прийняти товар та
сплатити за нього відповідну грошову
суму. Асортимент, кількість, якість,
ціна та інші характеристики товару
визначені в Додатках до цих Договорів.

На виконання умов вказаних вище
договорів, ТОВ «Авитек Груп ЛТД» () та ТОВ «Декос Альянс» () виписані рахунки-фактури,
видаткові та податкові накладні, що
містяться в матеріалах справи.

На підставі податкових накладних в
період з 01.02.2011 р. по 30.11.2011 р. позивачем
задекларовано податкового кредиту по
податку на додану вартість у розмірі 626
737 грн.

Під час перевірки податковим органом
встановлено його завищення на суму 493
571 грн., в тому числі по періодам: лютий
2011 року - 89 083 грн., березень 2011 року - 81
331 грн., квітень 2011 року - 49 167 грн.,
травень 2011 року - 50 766 грн., червень 2011
року - 93 838 грн., липень 2011 року - 49 320
грн., серпень 2011 року - 17 829 грн.,
вересень 2011 року - 9 776 грн., жовтень 2011
року - 28 392 грн., листопад 2011 року - 24 069
грн.

Крім того, матеріалами справи
підтверджено, що при перевірці ТОВ «САН
ТРЕЙД» податковим органом були
використані акти іншого податкового
органу стосовно перевірок
контрагентів позивача, зокрема, акти
ДПІ у Печерському районі м. Києва «Про
результати невиїзної документальної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авитек Груп ЛТД»,
код за , з питань
правомірності нарахування податку на
додану вартість за період з 17.07.2010 р. по
30.04.2011 р.» від 09.06.2011 р. № 688/23-3/37046350 (далі -
Акт № 688/23-3/37046350), «Про результати
документальної невиїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Декос Альянс» () з питань дотримання вимог
податкового та іншого законодавства за
період з 08.02.2011 р. по 31.12.2011 р.» від 26.01.2012
р. № 28/23-10/37505731 (далі - Акт № 28/23-10/37505731).

Дослідивши вказані акти вбачається, що
відповідно до Акту № 688/23-3/37046350 стан ТОВ
«Авитек Груп ЛТД» (на 09.06.2011 р.), згідно
бази даних «АІС ОР» - «Запит на
встановлення місцезнаходження (місця
проживання)».

З інформації що міститься у вказаному
вище акті вбачається, що від ГВПМ ДПІ у
Печерському районі м. Києва отримано
службову записку від 31.05.2011 р. № 6512/26-06/51,
в якому повідомлено, що в ході
відпрацювання підприємств «ймовірних
податкових ям», що доведені ДПА
України, встановлено та опитано
директора ТОВ «Авитек Груп ЛТД», код за
, гр. ОСОБА_4, який пояснив, що
не має відношення до ведення
фінансово-господарської діяльності
вказаного підприємства.

Перевіркою встановлено порушення ч. 5
ст. 203, ч. ч. 1, 2 ст. 215, ст. 216 ЦК України в
частині недодержання вимог зазначених
статей в момент вчинення правочинів,
які не спрямовані на реальне настання
наслідків, що обумовлені ними по
правочинах, здійснених ТОВ «Авитек
Груп ЛТД» (код за ) при
придбанні та продажу товарів (послуг).
Товар (послуги) по вказаних правочинах
не був переданий в порушення ст. ст. 662,
655 та 656 ЦК України. Перевіркою
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування при придбанні та продажу
товарів (послуг) за період з 17.07.2010 р. по
30.04.2011 р., які підпадають під визначення
ст. 3 Закону України «Про податок на
додану вартість» від 03.04.1997 р. за №
168/97-ВР (із змінами та доповненнями) та
ст. 185 ПК України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із
змінами та доповненнями).

Відповідно до Акту № 28/23-10/37505731
фактичне місцезнаходження ТОВ «Декос
Альянс» () не
встановлено.

Станом на 26.01.2012 р. стан платника ТОВ
«Декос Альянс» - направлено
повідомлення про відсутність за
місцезнаходженням.

Загальна чисельність працюючих на ТОВ
«Декос Альянс» ()
відповідно до даних 1-ДФ склала 1 особа.

Інформація щодо приміщень, які
використовував ТОВ «Декос Альянс» у
своїй діяльності, станом на момент
перевірки відсутня.

За результатами перевірки ТОВ «Декос
Альянс», відповідно до Акту №
28/23-10/37505731, ДПІ у Печерському районі м.
Києва зроблено висновок про
відсутність основних засобів на
підприємстві в зв'язку з відсутністю
додатку К1 до декларацій з податку на
прибуток та відсутність будь-яких
нарахувань у деклараціях з податку на
прибуток в рядку 7 «амортизаційні
відрахування».

Фактично ТОВ «Декос Альянс» () відсутні трудові ресурси,
виробниче обладнання, транспортне та
торгівельне обладнання, сировина,
матеріали для здійснення основного
виду діяльності.

ТОВ «Декос Альянс» ()
станом на 26.01.2012 р. не звітує; останній
звіт був наданий до ДПІ у Печерському
районі м. Києва за листопад 2011 р.; за
юридичною та фактичною адресами - м.
Київ, вул. Богомольця, буд. 7/14, оф. 182 не
знаходиться; стан платника ТОВ «Декос
Альянс» згідно баз даних АІС Податки - «
9» - направлено повідомлення про
відсутність за місцезнаходженням.

Відповідно до протоколу допиту свідка
від 09.11.2011 р., отриманого старшим о/у
відділу БКОЗ УСБУ в Полтавській
області капітаном Супоніним В.В.,
допитаний засновник та директор ТОВ
«Декос Альянс» () гр.
ОСОБА_6 повідомив, що підприємство ТОВ
«Декос Альянс» () він не
реєстрував, своєї згоди на визначення
його на посаду директора та головного
бухгалтера даного товариства він не
давав. Будь-яких статутних документів
щодо реєстрації ТОВ «Декос Альянс» він
не підписував, банківські рахунки не
відкривав, фінансово-господарські
документи від імені даного товариства
не підписував, податкову звітність до
контролюючих органів не здавав і
нікому не доручав.

Відповідно до висновків Акту №
28/23-10/37505731, невстановлені особи
використовували ТОВ «Декос Альянс»
() з метою прикриття
незаконної діяльності.

ТОВ «Декос Альянс» здійснював
діяльність спрямовану на здійснення
операцій пов'язаних з наданням
податкової вигоди третім особам.

Фінансово-господарська діяльність ТОВ
«Декос Альянс» ()
здійснюється поза межами правового
поля, що у свою чергу свідчить про
ненабуття належним чином цивільної
право-дієздатності ТОВ «Декос Альянс»,
фінансово-господарські
взаємовідносини між ТОВ «Декос Альянс»
та контрагентами є фіктивними
правочинами, та такими, що вчинено без
наміру створення правових наслідків,
які обумовлювались цими правочинами
(ст. 234 Цивільного Кодексу України).

Перевіркою встановлено порушення ч. 5
ст. 203, ч. ч. 1, 2 ст. 215, ст. 216 ЦК України в
частині недодержання вимог зазначених
статей в момент вчинення правочинів,
які не спрямовані на реальне настання
наслідків, що обумовлені ними по
правочинах, здійснених ТОВ «Декос
Альянс» (код за ) при
придбанні та продажу товарів (послуг).
Товар (послуги) по вказаних правочинах
не був переданий в порушення ст. ст. 662,
655 та 656 ЦК України. Перевіркою
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування при придбанні та продажу
товарів (послуг) за період з 08.02.2011 р. по
31.12.2011 р., які підпадають під визначення
ст. 138 ПК України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із
змінами та доповненнями). Перевіркою
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування при придбанні та продажу
товарів (послуг) за період з 08.02.2011 р. по
31.12.2011 р., які підпадають під визначення
ст. 185 ПК України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із
змінами та доповненнями).

З урахуванням висновків актів
перевірок по
контрагентам-постачальникам та вище
зазначеної інформації, відповідач в
своєму Акті № 310/22-2/30860330 від 28.05.2012 р.
дійшов висновку, що ТОВ «САН ТРЕЙД»
безпідставно сформовано податковий
кредит за рахунок сум ПДВ по податкових
накладних, отриманих від ТОВ «Декос
Альянс» на суму 129 385,40 грн. за період з
01.07.2011 р. по 30.11.2011 р. та ТОВ «Авитек Груп
ЛТД» на суму 364 183,64 грн. за період з
01.02.2011 р. по 30.06.2011 р.

Як наслідок, на переконання
відповідача, ТОВ «САН ТРЕЙД»
необґрунтовано сформовано податковий
кредит за рахунок податкових
накладних, виписаних його
контрагентами.

З приводу встановлених під час
розгляду справи фактів суд зазначає, що
відповідно до п. 83.1 ст. 83 ПК України для
посадових осіб контролюючих органів
під час проведення перевірок
підставами для висновків є:

- документи, визначені цим Кодексом;

- податкова інформація;

- експертні висновки;

- судові рішення;

- інші матеріали, отримані в порядку та
у спосіб, передбачені цим Кодексом або
іншими законами, контроль за
дотриманням яких покладений на
контролюючі органи.

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про
інформацію» від 02 жовтня 1992 року за №
2657-XII визначено, що податкова
інформація - це сукупність відомостей і
даних, що створені або отримані
суб'єктами інформаційних відносин у
процесі поточної діяльності і
необхідні для реалізації покладених на
контролюючі органи завдань і функцій у
порядку, встановленому Податковим
кодексом України.

Джерела отримання податкової
інформації, яка може бути використана
Державною податковою службою для
забезпечення її діяльності визначені
ст. 72 ПК України.

Зокрема, відповідно до пп. 72.1.5 п. 72.1 ст. 72
ПК України контролюючими органами
використовується інформація від
підрозділів податкової служби та
митних органів - за результатами
податкового контролю.

Враховуючи викладене, використання
контролюючим органом під час
проведення перевірки та складання за
її результатами висновку матеріалів
досудового слідства, а також
інформації, викладеної в актах
(довідках) перевірок (звірок) інших
платників податків є правомірним,
оскільки вони підтверджують або
спростовують дані обліку суб'єкта
господарювання, який перевіряється та
отримані у спосіб, передбачений чинним
законодавством.

У зв'язку з викладеним, надані
позивачем докази, а саме: договори
поставок, видаткові, податкові
накладні, рахунки-фактури, суд вважає
неналежними, оскільки належним чином
оформлені документи не дають підстав
для нарахування податкового кредиту
при наявності фактів, що ставлять під
сумнів реальність поставлених товарів.

Окрім цього, за відсутності інших
достатніх та належних доказів, які б
підтверджували реальне здійснення
господарських операцій, на підставі
яких сформований податковий кредит за
спірними господарськими операціями,
самі по собі податкові накладні не
підтверджують право позивача на його
формування.

Вказана позиція, зокрема,
підтверджується постановою Верховного
Суду України від 05 березня 2012 року №
21-421а11.

Таких достатніх та належних доказів
позивачем у судове засідання надано не
було, а тому аналіз матеріалів справи
дає суду підстави вважати, що товари не
були поставлені саме цими
контрагентами.

З метою з'ясування певних обставин у
справі, судом здійснені відповідні
заходи щодо виклику свідків: ОСОБА_7 -
директора ТОВ «Декос Альянс», ОСОБА_6 -
засн. ТОВ «Декос Альянс» та ОСОБА_4 -
директора ТОВ «Авитек Груп ЛТД», ОСОБА_8
- засн. ТОВ «Авитек Груп ЛТД», проте,
останні до суду не прибули, що
підтверджує висновки податкового
органу про неможливість доведення
факту господарських операцій ТОВ
«Декос Альянс» (код за ), ТОВ
«Авитек Груп ЛТД» (код за ) з
позивачем.

Окрім цього, суд зазначає, що
відповідно до визначення частини 1
статті 3 ГК України під господарською
діяльністю у цьому Кодексі розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність.

В листі Вищого адміністративного суду
України від 02.06.2011 р. № 742/11/13-11
зазначено, що з метою встановлення
факту здійснення господарської
операції, формування витрат для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток підприємства або
податкового кредиту з податку на
додану вартість належить з'ясувати,
зокрема, такі обставини: рух активів у
процесі здійснення господарської
операції; установлення спеціальної
податкової правосуб'єктності
учасників господарської операції та
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг), спорудження
основних фондів, імпортом товарів
(послуг), понесенням інших витрат і
господарською діяльністю платника
податку.

Верховним Судом України та Вищим
адміністративним судом України
неодноразово наголошувалося, що у
чинному законодавстві України
відсутнє визначення поняття
«добросовісний платник податків». Так
само законодавство не містить певних
критеріїв добросовісності платника
податків. Водночас, слід визнати
обґрунтованим застосування на
практиці цього підходу, оскільки
подібне розмежування платників
податків дозволяє індивідуалізувати
юридичну відповідальність особи та
забезпечити дотримання правопорядку у
галузі оподаткування навіть за
наявності певних прогалин у
законодавстві.

З встановлених в судовому засіданні
фактів та досліджених матеріалів
справи, суд встановив, що дії позивача,
як платника податку свідчать про його
недобросовісність, а вчинені ним
господарські операції викликають
сумнів у їх реальності та
відповідності дійсному економічному
змісту, що свідчить про відсутність
підстав для формування податкового
кредиту.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що відповідач, дійшовши в
Акті № 310/22-2/30860330 від 28.05.2012 р. певних
висновків та включивши до акту рішення
про необхідність збільшення суми
грошового зобов'язання ТОВ «САН ТРЕЙД»
за платежем: ПДВ, діяв у відповідності
до норм податкового законодавства.

Зважаючи на викладене вище, суд
приходить висновку, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення від 14
червня 2012 року № ґрунтується на
нормах чинного законодавства, а тому є
правомірним.

Згідно з частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого: суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. ст. 69, 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі. Суд може запропонувати
надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Під час розгляду справи доводи
позивача були спростовані.

Натомість, відповідачем доведено
правомірність прийнятого ним
податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи вищезазначене, суд
всебічно, повно та об'єктивно, за
правилами, встановленими статтею 86
Кодексу адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази та заслухавши пояснення
представників сторін по справі, вважає,
що позовні вимоги є необґрунтованими, в
зв'язку із чим, в задоволенні
адміністративного позову необхідно
відмовити повністю.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відшкодування судового збору
позивачу не підлягає.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. ст. 158-163,
ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «САН ТРЕЙД»
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України, шляхом подання через
суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 16.06.2014 р.