Справа № П/811/818/14
Суддя: В.С. Мирошниченко
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 року
Справа № П/811/818/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді -
Мирошниченка В.С.

за участю: секретаря с/з -
Озерна М.О.

представника
позивача - ОСОБА_2

представника
відповідача - Данілова С.О.,Брушнецької
В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кіровограді
адміністративну справу за позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_5
(далі по тексту - ФОП ОСОБА_5, позивач)
звернулася до суду з позовом до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області (далі по
тексту - Кіровоградська ОДПІ,
відповідач) про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення № від 06.02.2014
р. про порушення п.198.6 ст.198 Податкового
Кодексу України щодо збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 44021,14 грн., з
яких 29347,45 грн. - за основним платежем,
14673,72 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що висновки
відповідача про порушення вимог п.44.1, п.
44.3 статті 44 та п.198.6 статті 198
Податкового кодексу України є
необґрунтованими, оскільки
підприємством відповідно до вимог
чинного законодавства та на підставі
належним чином оформлених податкових
накладних сформовано податковий
кредит. Проте, як стверджує позивач,
податковим органом безпідставно
зроблено висновок про відсутність
підстав для віднесення до податкового
кредиту суми ПДВ у розмірі 29347,45 грн. за
2012 р. внаслідок надання податкових
накладних на придбання товарів (робіт,
послуг) не в повному обсязі. Крім цього,
позивач вказав про неправильність
вирахування відповідачем завищення
податкового кредиту за період з 01.01.2012
р. по 31.12.2012 р. на суму 29347,45 грн. Тому, на
думку позивача, рішення податкового
органу є неправомірним, винесене з
порушенням норм податкового
законодавства, а тому підлягає
скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позові та просив
суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні та в наданих суду письмових
запереченнях позовні вимоги не визнав,
стверджуючи про законність та
обґрунтованість винесення
оскаржуваного рішення. Зокрема
послався на те, що ФОП ОСОБА_5, в
порушення вимог п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України, згідно наданих на
перевірку документів (реєстри
отриманих податкових накладних,
податкові накладні на придбання
товарів), до складу податкового кредиту
за 2012 рік включено суми ПДВ по
придбаним товарам (роботам, послугам),
які не підтверджені податковими
накладними (не надані на перевірку), які
включені до реєстрів отриманих
податкових накладних, на загальну суму
ПДВ 29347,45 грн. Таким чином, на думку
відповідача, оскаржуване рішення є
обґрунтованим та таким, що винесене з
урахуванням вимог чинного
законодавства, тому просив суд в позові
відмовити (а.с. 58-60,т.1).

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши та оцінивши докази, суд
дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, ОСОБА_5
зареєстрована фізичною особою -
підприємцем 08.09.2009 року, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця серії НОМЕР_2 (а.с. 50,т.1) та є
платником податку на додану вартість
(а.с.49, т.1). Займається господарською
діяльністю, зокрема з роздрібної
торгівлі в неспеціалізованих
магазинах переважно продуктами
харчування, напоями та тютюновими
виробами (а.с. 51, т.1).

Посадовими особами Кіровоградської
ОДПІ на підставі наказу № 1251 від 25.11.2013
р. (а.с. 105,т.1), відповідно до направлень
№ 899 та № 900 від 09.11.2013 р. (а.с.106,107,т.1)
проведено документальну планову
виїзну перевірку ФОП ОСОБА_5 щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів, дотримання законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками, виконання вимог
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р.,
правильності нарахування, обчислення
та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
01.01.2012 р. по 31.12.2012 р., за результатами
якої складено акт №417/11-23-17-01/НОМЕР_1 від
27.12.2013 року (а.с.9-48, т.1).

Як вбачається зі змісту акта перевірки,
у ході її проведення встановлено
наступні порушення позивачем:

- п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу
України - визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 29347,45 грн., в
тому числі: за січень 2012 року в сумі 7049,72
грн., за лютий 2012 року в сумі 7386,94 грн., за
травень 2012 року в сумі 6955,08 грн., за
липень 2012 року в сумі 4887,32 грн., за
листопад 2012 року в сумі 3068,39 грн.

- п.44.1, п.44.3 ст. 44 та п.85.2 ст.85 Податкового
кодексу України - надання на перевірку
податкових накладних на придбання
товарів (робіт, послуг) не в повному
обсязі

На підставі висновків акту перевірки
Кіровоградською ОДПІ прийнято
податкове повідомлення - рішення форми
«Р» № від 06.02.2014 р. яким позивачеві
згідно з п.54.3.2 п.54.3 ст.54 та відповідно до
ч.2 п.123.1 ст.123 ПК України, за порушення
п.198.6 ст.198 ПК України позивачеві
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем: податок на додану вартість
у розмірі 44021,14 грн., з яких 29347,45 грн. - за
основним платежем, 14673,72 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(а.с.8,т.1).

Відповідно до акту перевірки
№417/11-23-17-01/НОМЕР_1 від 27.12.2013 р. податкове
повідомлення-рішення № від 06.02.2014
р. винесено у зв'язку з ненаданням на
перевірку податкових накладних,
виписаних за результатами
господарських операцій позивача з ТОВ
«М'ясокомбінат Ятрань», ТОВ ТД
«Мегаполіс України», у з'язку з чим
перевіряючі дійшли висновку про
безпідставне включення позивачем до
складу податкового кредиту сум ПДВ за
січень 2012 року у розмірі 7049,72 грн., лютий
2012 року у розмірі 7386,94 грн., травень 2012
року у розмірі 6955,08 грн., липень 2012 року
в розмірі 4887,32 грн. по взаємовідносинах
з ТОВ «М'ясокомбінат Ятрань» та за
листопад 2012 року у розмірі 3068,39 грн. по
взаємовідносинах з ТОВ ТД «Мегаполіс
України».

Стосовно посилання позивача на те, що
перевіркою допущено помилки щодо
нарахування податку на додану
вартість, що підлягає сплаті до бюджету
в загальній сумі 29347,45 грн., суд зазначає
наступне.

Дослідивши подані представником
позивача у судове засідання оригінали
податкових накладних за перевіряємий
період суд встановив, що дійсно були
допущені податковим органом помилки в
акті перевірки:

- податкова накладна № 798/0003 від 19.01.2012
на суму ПДВ 1208,63 грн. виписана на
поставку товару з ТОВ «М'ясокомбінат
Ятрань», однак відповідно до реєстру
податкових накладних фактично
виписана ТОВ ТД «Мегаполіс України»;

- при розрахунку ПДВ за січень 2012 р.
невірно зазначено сума ПДВ по
податковій накладній № 316/0003 від 21.01.2012
р. на суму ПДВ 1378,00 грн., замість 1378,62 грн.

- при розрахунку штрафних санкцій за
липень не правильно вказана сума ПДВ
згідно податкової накладної № 440 від
27.07.2012 р., виписаної ТОВ «М'ясокомбінат
Ятрань» на суму 440 грн. натомість
відповідно до реєстру отриманих
накладних за лютий 2012 р. сума ПДВ
складає 895,78 грн. (а.с.42, т.1)

У судовому засіданні представником
відповідача не заперечувалось, що
інспектором під час перевірки були
допущені арифметичні помилки щодо
визначення суми податкового
зобов'язання з ПДВ, про що свідчить
надана суду службова записка від
14.04.2011р. №1001/11-23-17-01 та розрахунок
штрафних санкцій по податкових
зобов'язання з податку на додану
вартість (а.с.73-74). З якої вбачається, що
сума грошового зобов'язання складає
29803,93 грн. та 14901,97 грн. штрафні санкції.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ
«М'ясокомбінат Ятрань», суд встановив
наступне.

Між ТОВ «М'ясокомбінат Ятрань»
(постачальником) та ФОП ОСОБА_5І
(покупцем) укладено договір поставки
№239 від 01.06.11, відповідно до якого
постачальник зобов'язується
систематично, по замовленню покупця,
постачати і передавати покупцю
продовольчі товари, а покупець
зобов'язується прийняти та своєчасно
сплатити вартість товару у кількості,
по найменуваннях і цінах, зазначених у
накладних, що виписують на кожну партію
товару (а.с. 115,т.1).

На виконання умов вказаного договору
ТОВ «М'ясокомбінат Ятрань» виписані
позивачу видаткові накладні (а.с.115-153,
т.1) та податкові накладні на загальну
суму 144160,68 грн., в т.ч. ПДВ - 25526,82 грн. (а.с.
173-208, т.1).

Судом встановлено, що зазначені
податкові накладні відповідають
вимогам п.201 ст.201 Податкового Кодексу,
підписані та скріплені печаткою ТОВ
«М'ясокомбінат Ятрань» та включені до
реєстру отриманих та виданих
податкових накладних за січень, лютий,
травень, липень 2012 р. (а.с 248-253,
т.1,8-13,26-31,39-44, т.2).

Оплата отриманого товару позивачем
здійснено в безготівковій формі,
підтверджується долученими до справи
квитанціями до прибуткового касового
ордеру (а.с.213-220, т.1).

Щодо господарських операцій позивача з
ТОВ ТД «Мегаполіс України» суд
зазначає наступне.

Відповідно до договору поставки
№0228-КД/11 від 30.06.11, укладеного між ТОВ ТД
«Мегаполіс України» (продавцем) та ФОП
ОСОБА_5І (покупцем) ТОВ ТД «Мегаполіс
України» поставило тютюнові вироби
позивачу, що підтверджується
податковою накладною на суму 7251,80 грн.,
в т.ч. ПДВ 1208,63 грн. (а.с. 168,169 т.1) та
фіскальним чеком (а.с. 172,т.1).

Крім того, 09.07.2012 р. між ТОВ ТД
«Мегаполіс України» (продавцем) та ФОП
ОСОБА_5І (покупцем) укладено інший
договір поставки №0092-КД/12 від 09.07.2012 р.,
за умовами якого продавець
зобов'язується передавати тютюнові або
інші вироби у власність покупця
відповідно до його замовлення
(замовлень), а покупець зобов'язується
приймати та оплачувати продукцію на
умовах, визначених у цьому договорі та
додаток № 1 до вказаного договору, в
якому визначено уповноважу особу на
приймання товару від ТОВ ТД «Мегаполіс
України» (а.с.155-157,т.1).

Фактичне отримання товарів
підтверджується долученими до справи
первинними документами: видатковими
накладними (а.с.161-163 ,т.1), податковими
накладними на загальну суму 18410,34 грн., в
т.ч ПДВ - 3068,39 грн. (а.с.158-160 ,т.1),

Оплата за поставлений товар позивачем
здійснено в безготівковій формі, про що
свідчать квитанції до прибуткового
касового ордеру (а.с.164-166, т.1).

У судовому засіданні представник
позивача пояснив, що придбаний у ТОВ
«М'ясокомбінат Ятрань» та ТОВ ТД
«Мегаполіс України»товар в подальшому
був використаний у власній
господарській діяльності.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами суд зазначає
наступне.

Порядок формування податкового
кредиту визначено статтею 198
Податкового кодексу України.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового
Кодексу України податковий кредит
визначено як суму, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій зокрема з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податкової накладною
(п.198.2 ст.198 ПК України).

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

У пункті 198.6 статті 198 ПК України
зазначено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У
разі якщо на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби сумі податку, які попередньо
віднесені до податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Таким чином, податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків. Водночас за
відсутності факту придбання товарів чи
послуг або в разі якщо придбані товари
чи послуги не призначені для
використання у господарській
діяльності платника податку
відповідні суми не можуть включатися
до складу податкового кредиту з
податку на додану вартість навіть за
наявності формально складених, але
недостовірних документів або сплати
грошових коштів.

Згідно зі п. 201.1, п.201.4, п.20.8, п. 201.10 ст. 201
ПК України, платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в
паперовому вигляді, або в електронній
формі.

Податкова накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця.

Право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Зі змісту наведених норм випливає, що
право на віднесення сум ПДВ, сплачених
суб'єктом господарювання при придбанні
товару (робіт, послуг), до складу
податкового кредиту виникає у нього на
підставі наявності податкових
накладних, складених особою,
зареєстрованою платником ПДВ,
фактичного придбання товару (робіт,
послуг) та подальшого використання
його в господарській діяльності
підприємства.

Як передбачено п. 44.1 статті 44 ПК України
для цілей оподаткування платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.3 ст.44 ПК України
платники податків зобов'язані
забезпечити зберігання документів,
визначених у пункті 44.1 цієї статті, а
також документів, пов'язаних із
виконанням вимог законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, не
менш як 1095 днів з дня подання
податкової звітності, для складення
якої використовуються зазначені
документи, а у разі її неподання - з
передбаченого цим Кодексом граничного
терміну подання такої звітності.

Згідно з приписами п.85.2 ст. 85 ПК України
платник податків зобов'язаний надати
посадовим (службовим) органів
державної податкової служби у повному
обсязі всі документи, що належать до
предмета перевірки або пов'язані з ним.
Такий обов'язок виникає у платника
податків після початку перевірки.

Підпунктом 20.1.8. пункту 20.1 статті 20 ПК
України надано право податковому
органу під час проведення перевірок
вивчати та перевіряти первинні
документи, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку,
інші регістри, фінансову, статистичну
звітність, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків та зборів, виконанням
вимог іншого законодавства, контроль
за дотриманням якого покладено на
органи державної податкової служби.

Відповідно до п.16.1.5. п.16.1. ст..16 ПК
України платники податків зобов'язані
подавати на належним чином оформлену
письмову вимогу контролюючих органів
(у випадках, визначених законодавством)
документи з обліку доходів, витрат та
інших показників, пов'язаних із
визначенням об'єктів оподаткування
(податкових зобов'язань), первинні
документи, регістри бухгалтерського
обліку, фінансову звітність, інші
документи, пов'язані з обчисленням та
сплатою податків та зборів.

У ході судового розгляду справи
представник позивача посилався на те,
що дані податкового обліку ФОП ОСОБА_5,
у яких відображені його
взаємовідносини з ТОВ «М'ясокомбінат
Ятрань», ТД «Мегаполіс України» і які
не визнаються відповідачем,
підтверджені належними первинними
документами, які наявні у позивача,
надавалися на запити податкового
органу, але не були взяті ним до уваги.
Водночас, будь-яких причин не надавати
податкові накладні для перевірки
контролюючому органу у позивача
відсутні. Зазначив, що він обізнаний
про те, що не надання податкових
накладних передбачає застосування
штрафних санкцій за дане порушення.
Натомість, представник відповідача,
посилаючись на висновку акту
перевірки, вказав на безпідставність
включення сум ПДВ на загальну суму 29
347,45 грн. по придбаним товарам до складу
податкового кредиту з податку на
додану вартість за 2012 рік у зв'язку з
ненаданням на перевірку податкових
накладних.

З огляду на викладене, суд зазначає, що
навіть ненадання в момент перевірки
податкової накладної, за умови її
наявності, не може бути підставою для
виключення з податкового кредиту
вищезгаданої суми. Така правова
позиція викладена у постанові
Верховного Суду України №21-26а10 від
17.12.10, яка в силу ч.1 ст. 244-2 КАС України є
обов'язковою для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України.

Дослідивши у судовому засіданні
обставини здійснення господарських
операцій з придбання позивачем у ТОВ
«М'ясокомбінат Ятрань», ТОВ ТД
«Мегаполіс України» товарів, на
підставі яких у січні, лютому, травні,
липні, листопаді 2012 р. ним сформований
податковий кредит з ПДВ, суд дійшов до
висновку, що господарські операції
мали місце та фактично здійснені.
Товари придбані з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку. Суми ПДВ,
сплачені постачальникам щодо
придбання товару, які віднесені до
складу податкового кредиту,
підтверджені належним чином
оформленими податковими накладними,
які наявні у позивача та оригінали
яких були надані суду для огляду. У ході
розгляду справи відсутність цих
первинних документів відповідачем не
спростовано.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч вимогам зазначеної статті
відповідач не надав суду доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення, а також
не довів суду правомірність та
обґрунтованість прийнятого ним
податкового повідомлення-рішення
№ від 06.02.2014 р.

Таким чином, суд, перевіривши
відповідно до вимог ч. 3 ст. ст. 2 КАС
України податкове
повідомлення-рішення № від 06.02.2014
р. про порушення п.198.6 ст.198 Податкового
Кодексу України щодо збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 44021,14 грн., з
яких 29347,45 грн. - за основним платежем,
14673,72 грн. - за штрафними санкціями,
вважає, що воно є протиправним та
підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд виходить із того, що
згідно ч.1 статті 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). З огляду на
задоволення позову, суд вважає за
необхідне присудити ФОП ОСОБА_5 з
Державного бюджету України здійснені
ним судові витрати у сумі 182, 70 грн. (а.с.
2).

Керуючись ст.ст. 84, 94, 159-163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної
особи - підприємця ОСОБА_5 до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
№ від 06.02.2014 р. про порушення
п.198.6ст.198 Податкового Кодексу України
щодо збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 44021,14 грн., з яких
29347,45 грн. - за основним платежем, 14673,72
грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Присудити фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_5 (РНОКПП 200104823) судові витрати з
Державного бюджету України в розмірі
182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні
сімдесят копійок).

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградській окружний
адміністративний суд шляхом подання в
10- денний строк з дня її проголошення
апеляційної скарги. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови в порядку
письмового провадження апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції

Повний текст постанови
виготовлено 22.04.2014 р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
В.С.
Мирошниченко