Справа № 802/1600/14-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 червня 2014 р.
Справа № 802/1600/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Томчука А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання:
Медяної Н.А.

позивача: Кудрик
Я.О.

відповідача:
Найчук О.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: Управління Пенсійного
фонду України в місті Вінниці

до: Вінницького
соціально-економічного інституту
вищого навчального закладу "Відкритий
міжнародний університет розвитку
людини "Україна"

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

15.05.2014 року Управління Пенсійного фонду
України в місті Вінниці (далі - УПФ
України в м.Вінниці) звернулось в суд з
адміністративним позовом до
Вінницького соціально-економічного
інституту вищого навчального закладу
"Відкритий міжнародний університет
розвитку людини "Україна" (далі -
Вінницький соціально-економічний
інститут Університету "Україна") про
стягнення заборгованості з виплати
різниці між сумою пенсії, призначеної
науковим працівникам, які працювали в
університеті, та сумою пенсій,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
особи за період з січня 2013 року по
квітень 2014 року у розмірі 75356,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначали, що відповідно до ч. 6 ст.24
Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність" від 13.12.1991
року № 1977-ХІІ та Порядку фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
науковим працівникам державних не
бюджетних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних
закладів 3-4 рівнів акредитації,
затвердженого постановою КМУ № 372 від
24.03.2004 року відповідач з січня 2013 року
зобов'язаний був щомісячно до 25 числа
поточного місяця вносити до Управління
Пенсійного фонду суму виплат різниці
між сумою пенсії, призначеної науковим
працівникам, які працювали на
підприємстві, та сумою пенсій,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи.

У зв'язку з несвоєчасною сплатою суми
виплат різниці між сумою пенсії,
призначеної науковим працівникам, які
працювали на підприємстві, та сумою
пенсій, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, Вінницький
соціально-економічний інститут
Університету "Україна" за період з
січня 2013 року по квітень 2014 року має
заборгованість до Пенсійного фонду
України по зазначеним виплатам у
розмірі 75256,30 грн., яка на момент
звернення до суду не погашена.

Ухвалою суду від 16.06.2014 року даний
адміністративний позов про
відшкодування виплаченої наукової
пенсії в частині стягнення 47828,44 грн. за
період з 01.01.2013 року по 01.11.2013 року
залишено без розгляду.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечувала проти
адміністративного позову та просила
суд відмовити у задоволенні позову з
тих підстав, що оскільки Вінницький
соціально-економічний інститут
Університету "Україна" є філією Вищого
навчального закладу Відкритого
міжнародного університету розвитку
людини "Україна" і не має
адміністративно-процесуальної
правосуб'єктності, тому не може бути
відповідачем по даній справі.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Судом встановлено, що Вінницький
соціально-економічний інститут вищого
навчального закладу "Відкритий
міжнародний університет розвитку
людини "Україна" є недержавним вищим
навчальним закладом - філією Вищого
навчального закладу "Відкритий
міжнародний університет розвитку
людини "Україна" та не має статусу
юридичної особи. Зазначене
підтверджується наказами №12/1 від
20.07.1999 року, №217 від 26.12.2002 року, №214 від
27.08.2004 року та довідками з ЄДРПОУ АБ
№690405, АБ №229199 (а.с. 216-220).

Управління Пенсійного фонду України в
м. Вінниці є органом виконавчої влади,
який в цих правовідносинах здійснює
повноваження, покладені на нього п.12
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", Положенням про
Пенсійний фонд України, затвердженим
Указом Президента України від 06 квітня
2011 року № 384/2011.

Судом з'ясовано, що працівникам
відповідача, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24 у
відповідності до ст. 24 Закону України
"Про наукову і науково-технічну
діяльність" призначена наукова пенсія.

На виконання вимог Порядку
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної науковим працівникам
державних не бюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів 3-4 рівнів
акредитації, затвердженого постановою
КМУ №372 від 24.03.20014 року УПФ України у
м.Вінниці сформовано повідомлення про
відшкодування наукових пенсій №600 від
24.03.2014 року та №941 від 28.04.2014 року, якими
повідомлено відповідача про розмір
щомісячних сум до відшкодування за
2013-2014 роки.

Разом з тим, надаючи правову оцінку
спірним правовідносинам, що склалися у
цій справі, суд виходить з наступного.

За приписами статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Норми ст.69 цього ж Кодексу визначають,
що доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму. Пунктом 1
частини 2 ст. 17 КАС України вказано, що
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Частиною 3 статті 48 КАС України
визначено, що здатність особисто
здійснювати свої адміністративні
процесуальні права та обов'язки, у тому
числі доручати ведення справи
представникові (адміністративна
процесуальна дієздатність), належить
органам державної влади, іншим
державним органам, органам влади
Автономної Республіки Крим, органам
місцевого самоврядування, їхнім
посадовим і службовим особам,
підприємствам, установам, організаціям
(юридичним особам).

В розумінні статті 50 Кодексу
адміністративного судочинства
України, сторонами в адміністративному
процесі є позивач та відповідач.

Відповідачем в адміністративній
справі є суб'єкт владних повноважень,
якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Юридичні особи, які не є суб'єктами
владних повноважень, можуть бути
відповідачами лише за
адміністративним позовом суб'єкта
владних повноважень, зокрема, в інших
випадках, встановлених законом, а саме
щодо стягнення на користь держави
заборгованості.

Тобто, відповідачем може бути певна
юридична особа, а саме Вищий навчальний
заклад "Відкритий міжнародний
університет розвитку людини "Україна",
який згідно довідки з ЄДРПОУ АБ №229199 є
юридичною особою, яке і буде виступати
в якості відповідача, а не філія
Вінницький соціально-економічний
інститут "Відкритий міжнародний
університет розвитку людини "Україна"
вказаного вищого навчального закладу,
у зв'язку з тим, що філії не є окремими
самостійними юридичними особами.

Частиною 1 ст. 19 КАС України,
передбачено, що адміністративні справи
вирішуються адміністративним судом за
місцезнаходженням відповідача, крім
випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки, відповідно до положень ст. 50
КАС України відповідачем по справі
можуть бути зокрема юридичні особи, а
Філія - Вінницький
соціально-економічний інститут вищого
навчального закладу "Відкритий
міжнародний університет розвитку
людини "Україна" відповідно до ст.95
Цивільного Кодексу України є
відокремленим підрозділом і не є
юридичною особою, суд дійшов висновку,
що у даному випадку позов повинен бути
пред'явлений та поданий за адресою,
належного відповідача, яким є Вищий
навчальний заклад "Відкритий
міжнародний університет розвитку
людини "Україна".

З огляду на наведене, суд дійшов
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позовних
вимог, оскільки позивачем не надано
суду доказів того що Вінницький
соціально-економічний інститут вищого
навчального закладу "Відкритий
міжнародний університет розвитку
людини "Україна" може бути відповідачем
по даній категорії справ.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно
статті 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених у судовому
засіданні обставин справи та
вищезазначених положень чинного
законодавства України суд вважає, що в
задоволенні даного позову слід
відмовити повністю.

Оскільки в задоволенні позову
відмовлено, а також за відсутності
витрат позивача - суб'єкта владних
повноважень, пов'язаних із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз, судові витрати (судовий
збір) стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя:
Томчук Андрій Валерійович