Справа № 127/10047/14-а
Суддя: Чернюк І. В.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/127/387/14
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого, судді Чернюка
І.В.

при секретарі Андрєєвій А.Г.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_1,

відповідача інспектора ВДАІ
Лисого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Управління ДАІ УМВС
України у Вінницькій області,
інспектора з дізнання ВДАІ ВМВ УМВС
України у Вінницькій області ст.
сержанта міліції Лисого Олександра
Васильовича про визнання протиправною
та скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 №051314 від 29.01.2014 року та закриття
провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
інспектора СОМ ДТП ВДАІ ВМВ УМВС
України у Вінницькій області старшого
лейтенанта міліції Лисого О.В. про
визнання протиправною та скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення серії АБ2 №051314 від
29.01.2014 року та закриття провадження у
справі.

Позивач позов мотивує тим, що 29.01.2014
року відносно неї було складено
протокол про адміністративне
правопорушення серії АБ2 №617466 у
відповідності до якого вона 29.01.2014 року
о 15 год. 15 хв., рухаючись в м. Вінниця, по
вул. Келецька, керуючи автомобілем
марки "Фольксваген", державний номерний
знак "НОМЕР_1", проїхала перехрестя із
вул. Космонавтів на заборонений сигнал
світлофора, чим порушила правила
проїзду перехрестя, передбачені п. 8.7.3
(е) Правил дорожнього руху України.

З підстав зазначених вище, постановою
серії АБ2 № 051314 від 29.01.2014 року
винесеної інспектором СОМ ДТП ВДАІ ВМВ
УМВС України у Вінницькій області
старшим лейтенантом міліції Лисим О.В.,
позивача було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 425 грн..

Зазначену вище постанову ОСОБА_3 вважає
неправомірною, та такою, що підлягає
скасуванню, оскільки у інспектора були
відсутні докази проїзду перехрестя на
заборонений сигнал світлофора, а також
відсутні свідки, які б підтвердили
обставини у протоколі. В судовому
засіданні представник позивача
підтримав позовні вимоги за обставин
викладених у позові та просив суд
скасувати постанову про
адміністративне правопорушення.

Відповідач в судовому засіданні вимоги
позову не визнав, просив суд у його
задоволенні відмовити, оскільки доводи
викладені в ньому є безпідставними та
такими, що не ґрунтуються на законі. В
обгронтування своїх заперечень
відповідач надав суду для перегляду
відеозапис вчинення ОСОБА_3
адміністративного правопорушення.
Також, просив відмовити у зв'язку з
пропущенням строку на оскарження
постанови про адміністративне
правопорушення.

Вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача, дослідивши та
оцінивши зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
в задоволенні позову слід відмовити. До
такого висновку суд дійшов із
наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.01.2014 року
відносно ОСОБА_3 було складено протокол
про адміністративне правопорушення
серії АБ2 № 617466, у відповідності до
якого остання 29.01.2014 року о 15 год. 15 хв.,
рухаючись в м. Вінниця, по вул. Келецька,
керуючи автомобілем марки
"Фольксваген", державний номерний знак
"НОМЕР_1", проїхала перехрестя із вул.
Космонавтів на заборонений сигнал
світлофора, чим порушила правила
проїзду перехрестя, передбачені п. 8.7.3
(е) Правил дорожнього руху України.

Постановою серії АБ2 № 051314 від 29.01.2014
року винесеної інспектором СОМ ДТП
ВДАІ ВМВ УМВС України у Вінницькій
області старшим лейтенантом міліції
Лисим О.В., позивача було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 425 грн.. (а.с. 7)

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення
водіями транспортних засобів правил
проїзду перехресть, зупинок
транспортних засобів загального
користування, проїзд на заборонний
сигнал світлофора або жест
регулювальника, порушення правил
обгону і зустрічного роз'їзду,
безпечної дистанції або інтервалу,
розташування транспортних засобів на
проїзній частині, порушення правил
руху автомагістралями, користування
зовнішніми освітлювальними приладами
або попереджувальними сигналами при
початку руху чи зміні його напрямку,
використання цих приладів та їх
переобладнання з порушенням вимог
відповідних стандартів, користування
водієм під час руху транспортного
засобу засобами зв'язку, не обладнаними
технічними пристроями, що дозволяють
вести перемови без допомоги рук (за
винятком водіїв оперативних
транспортних засобів під час виконання
ними невідкладного службового
завдання), а так само порушення правил
навчальної їзди, тягнуть за собою
накладення штрафу від двадцяти п'яти до
тридцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Пунктом 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №
1306 встановлено, що червоний сигнал, у
тому числі миготливий, або два червоних
миготливих сигнали забороняють рух.

Зі змісту ст. 280 КУпАП випливає, що орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

В судовому засідання позивачем не
доведено суду відповідними доказами,
обставини зазначені в його позові.

Твердження позивача викладені в
адміністративному позові
спростовуються протоколом про
адміністративне правопорушення, де у
графі пояснення особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності позивачем зазначено:
«зупинитись не змогла, тому, що слизька
дорога була і я закінчувала маневр, не
створивши аварійної ситуації». Крім
того, представником позивача у
судовому засіданні не заперечувався
факт надання позивачу інспектором ДАІ
для огляду відеозапису правопорушення,
з чим ОСОБА_3 погодилася на місці події.
Даний відеозапис доданий до протоколу,
про що зазначено у протоколі про
адміністративне правопорушення, що
підтверджує його достовірність.

Також суд вважає, що посилання ОСОБА_3
на неспроможність зупинити автомобіль,
у зв'язку з ожиледицею не можуть
братися до уваги судом, оскільки у
вказаній дорожній обстановці, яку
остання об'єктивно спроможна була
виявити та передбачити, вона повинна
була враховувати вимоги п. 12.1 ПДР
України, якими встановлено, що під час
вибору в установлених межах безпечної
швидкості руху водій повинен
враховувати дорожню обстановку, а
також особливості вантажу, що
перевозиться, і стан транспортного
засобу, щоб мати змогу постійно
контролювати його рух та безпечно
керувати ним.

Під час перегляду в судовому
засіданні відеоматеріалів наданих
відповідачем чітко встановлено, що
ОСОБА_3 на автомобілі марки
«Фольцваген», р/н НОМЕР_1, проїхала
перехрестя на заборонений сигнал
світлофора.

Отже, вищевказаний відеозапис
підтверджує факт порушення ПДР України
та вчинення ОСОБА_3 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122
КУпАП.

При притягненні позивача до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 122 КУпАП, інспектором було
з'ясовано усі обставини, які мали
істотне значення для правильного
вирішення справи про адміністративне
правопорушення, зокрема, встановлено
той факт, що позивач порушив вимоги п.
8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України,
опис обставин, викладених у протоколі
про адміністративне правопорушення та
в постанові є достатнім, для
встановлення вини правопорушника,
також відповідачем під час складання
протоколу про адміністративне
правопорушення було роз'яснено права
позивача передбачені ст. 63 Конституції
України та ст. 268 КУпАП, надано право
позивачу надати свої пояснення, а тому
суд приходить до висновку про
законність прийнятого відносно
позивача рішення по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що складаючи протокол про
вчинення ОСОБА_3 адміністративного
правопорушення та виносячи відносно
неї постанову у справі про
адміністративне правопорушення
інспектор СОМ ДТП ВДАІ ВМВ УМВС України
у Вінницькій області старший лейтенант
міліції Лисий О.В. діяв на підставі
своїх посадових обов'язків та вимог ЗУ
"Про міліцію", а тому немає підстав
визнавати його дії протиправними, а
постанову такою, що підлягає
скасуванню.

Як вбачається з матеріалів справи,
29.01.2014 року постановою серії АБ2 №051314 в
справі про адміністративне
правопорушення складеної інспектором
СОМ ДТП ВДАІ ВМВ УМВС України у
Вінницькій області старшим
лейтенантом міліції Лисим О.В.,
притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної
відповідальності та накладено на неї
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 425 грн., що є найнижчою
межею, передбаченою санкцією частини 2
статті 122 КУпАП.

08.02.2014 року, ОСОБА_3 оскаржила
вищевказану постанову, однак рішенням
суду позов було повернуто позивачу.
Позивач подав до суду позов 12.02.2014. року,
що підтверджується штампом вхідної
кореспонденції Вінницького міського
суду Вінницької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Згідно ч. 1 ст. 102 КАС України пропущений
з поважних причин процесуальний строк,
встановлений законом, може бути
поновлений, а процесуальний строк
встановлений судом, продовжений судом
за клопотанням особи, яке бере участь у
справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що причини пропущення строку звернення
до суду є поважними, тому підлягають
поновленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 122, 251, 252, КУпАП, ст.ст. 4, 5, 7, 9, 10, 11, 17,
18, 69, 71,100, 102, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_3 пропущений строк на
оскарження постанови в справі про
адміністративне правопорушення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
Управління ДАІ УМВС України у
Вінницькій області, інспектора з
дізнання ВДАІ ВМВ УМВС України у
Вінницькій області ст. сержанта
міліції Лисого Олександра Васильовича
про визнання протиправною та
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 №051314 від 29.01.2014 року та закриття
провадження у справі - відмовити.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя