Справа № 2а-0770/122/11
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року
Справа №
876/4761/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання
Баранкевич А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Ужгородському районі
Закарпатської області на ухвалу
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2013
року про відмову у задоволенні заяви
про заміну сторони у виконавчому
провадженні в адміністративній справі
за позовом управління Пенсійного фонду
України в Ужгородському районі
Закарпатської області до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Цетан-Плюс» про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

16 січня 2013 року управління Пенсійного
фонду України в Ужгородському районі
подало до Закарпатського окружного
адміністративного суду заяву про
заміну сторони у виконавчому
провадженні, стягувача - управління
Пенсійного фонду України в
Ужгородському районі іншою юридичною
особою, а саме управлнням Пенсійного
фонду України в місті Ужгороді. Заява
мотивована тим, що постановою
Закарпатського окружного
адміністративного суду задоволено
позов управління Пенсійного фонду
України в Ужгородському районі до ТОВ
«Цетан-Плюс» про стягнення боргу». На
виконання цієї постанови було відкрито
виконавче провадження згідно
постанови заступника начальника
міського відділу державної виконавчої
служби Ужгородського міськрайонного
управління юстиції. Однак відповідач
змінив місце реєстрації і був взятий на
облік управлінням Пенсійного фонду
України в місті Ужгороді.

Ухвалою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2013
року у задоволенні заяви про заміну
сторони виконавчого провадження
відмовлено.

Управління Пенсійного фонду України в
Ужгородському районі Закарпатської
області, не погодившись з рішенням суду
першої інстанції подало апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просило
скасувати ухвалу та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити подану
заяву. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги позивач послався на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Вказує, що
відмовляючи в задоволенні заяви, суд
першої інстанції дійшов до помилкового
висновку про відсутність встановлених
законом підстав для заміни сторін
виконавчого провадження.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими про час та місце
слухання.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги рішення
суду першої інстанції, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 11 березня
2011 року задоволено позов управління
Пенсійного фонду України в
Ужгородському районі Закарпатської
області та вирішено стягнути на його
користь з ТОВ «Цетан Плюс» борг в сумі
10257, 25 грн..

Вказана постанова суду набрала
законної сили.

Закарпатським окружним
адміністративним судом видано
виконавчий лист у даній справі.

16 січня 2013 року управлінням Пенсійного
фонду України в Ужгородському районі
звернулось до суду із заявою, в якій
просить замінити сторону виконавчого
провадження по виконавчому листу на
управління Пенсійного фонду в м.
Ужгороді у зв'язку зі зміною
місцезнаходження боржника.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні такої заяви, суд першої
інстанції виходив з необґрунтованості
зазначеної заяви.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції на
підставі наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 КАС України у
разі вибуття однієї із сторін
виконавчого провадження за поданням
державного виконавця або за заявою
заінтересованої особи суд може
замінити сторону виконавчого
провадження її правонаступником.

Частиною 4 статті 257 КАС України
передбачено, що примусове виконання
судових рішень в адміністративних
справах здійснюється в порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження».

Згідно з частинами 1, 2 статті 8 Закону
України «Про виконавче провадження»
сторонами у виконавчому провадженні є
стягувач і боржник. Стягувачем є
фізична або юридична особа, на користь
чи в інтересах якої видано виконавчий
документ. Боржником є фізична або
юридична особа, визначена виконавчим
документом.

Відповідно до частини 5 статті 8 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі вибуття однієї із сторін
державний виконавець з власної
ініціативи або за заявою сторони, а
також сама заінтересована сторона
мають право звернутися до суду із
заявою про заміну сторони її
правонаступником. Для правонаступника
усі дії, вчинені до його вступу у
виконавче провадження, обов'язкові
тією мірою, якою вони були б
обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив.

За змістом частини 1 статті 104
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), яка кореспондується з
частиною 1 статті 59 Господарського
кодексу України та частиною 1 статті 33
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців», юридична особа
припиняється в результаті передання
всього свого майна, прав та обов'язків
іншим юридичним особам -
правонаступникам (злиття, приєднання,
поділу, перетворення) або в результаті
ліквідації.

Тобто, процесуальним
правонаступництвом є заміна у справі
сторони чи третьої особи у разі
переходу повноважень (для суб'єкта
владних повноважень), прав і обов'язків
від однієї особи до іншої
(правонаступника) у відносинах, щодо
яких виник спір.

Частиною 2 статті 104 ЦК України,
частиною 2 статті 33 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців»
передбачено, що юридична особа є такою,
що припинилася, з дня внесення до
Єдиного державного реєстру запису про
державну реєстрацію припинення
юридичної особи.

Виходячи із системного аналізу
вищенаведених правових норм, колегія
суддів дійшла висновку, що необхідною
умовою для заміни сторони у
виконавчому провадженні є її заміна
саме на правонаступника.

В свою чергу, управління Пенсійного
фонду України в Ужгородському районі
не реорганізоване та його діяльність
не припинена, в зв'язку з чим,
процесуального правонаступництва не
відбулось.

Щодо доводів апеляційної скарги на
зміну боржником своєї юридичної
адреси, колегія суддів зазначає
наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 20 Закону України
«Про виконавче провадження»
встановлено, що виконавчі дії
провадяться державним виконавцем за
місцем проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна. У разі якщо боржник є юридичною
особою, то виконання проводиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

Нормами ч. 5 ст. 20 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі якщо у процесі виконавчого
провадження державним виконавцем
отримано документальне підтвердження
про зміну або встановлення місця
проживання, перебування чи
місцезнаходження боржника, його майна,
місця його роботи на території, на яку
не поширюється компетенція державного
виконавця, та з'ясувалося, що майно
боржника, на яке можна звернути
стягнення, відсутнє на території, на
яку поширюється компетенція
державного виконавця, державний
виконавець не пізніше наступного дня з
моменту, коли йому стали відомі
зазначені обставини, надсилає
виконавчий документ за новим місцем
проживання чи місцезнаходженням
боржника, місцем його роботи чи
місцезнаходженням майна боржника, про
що повідомляє стягувачу.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що зміна
місцезнаходження боржника не є
підставою для заміни сторони у
виконавчому провадженні, оскільки
заборгованість ТОВ «Цетан-Плюс»
виникла у період перебування на обліку
в управлінні Пенсійного фонду України
в Ужгородському районі.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів вважає, що ухвала
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2013
року про відмову у задоволенні заяви
про заміну сторони у виконавчому
провадженні у справі №2а-0770/122/11
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення вимог
апелянта.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 167, 195, 196, 199, 200,
п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Ужгородстькому районі Закарпатської
області залишити без задоволення.

Ухвалу Закарпатського окружного
адміністративного суду від 28 січня 2013
року в адміністративній справі №
2а-0770/122/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Большакова

Судді
І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст ухвали виготовлено17
червня 2014 року.