Справа № К/9991/49524/11-С
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/49524/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В.,
Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., розглянувши
в попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від
30 квітня 2009 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від
9 грудня 2009 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в Дзержинському районі м.
Харкова про перерахунок пенсії,

в с т а
н о в и л а :

У липні 2008 року позивач
звернувся до суду із зазначеним
позовом до відповідача.
Уточнивши позовні вимоги просив
провести перерахунок наукової пенсії
за 2000-2009 роки з часу набрання чинності
Закону України «Про наукову та
науково-технічну діяльність» з
доповненнями до нього, ст. 65, 66, 87 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
ст. 40, 42, 46 Закону України «Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування», ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» і
виплатити невиплачену частину пенсії в
сумі 34214 грн. 22 коп., що розрахована на 1
квітня 2009 року, компенсувати втрату
частини доходів (як застрахованій
особі) по невиплаченій пенсії
відповідно до ст. 46 Закону України «Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування» та ст. 1-7 Закону України
«Про компенсування громадянам втрат
частини доходів в зв"язку з порушенням
строків їх виплати» у сумі 9253 грн. 17 коп.
Крім того, просив проводити розрахунок
наукової пенсії після 1 січня 2009 року
згідно з поданими 5 січня 2009
року документами про заробітну плату
відповідно до ст. 24 Закону України «Про
наукову та науково-технічну
діяльність», ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» та
розрахунком.

Постановою Харківського
окружного адміністративного суду від 30
квітня 2009 року, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від
9 грудня 2009 року, позов задоволено
частково. Визнано протиправною
бездіяльність управління пенсійного
фонду України в Дзержинському районі м.
Харкова та зобов"язано відповідача
провести перерахунок розміру пенсії
ОСОБА_4 з нарахуванням середнього
заробітку для начислення пенсії з
дотриманням вимог ст. 40 "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування" за період з 1 січня 2006 року
по 31 грудня 2008 року. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Харкова
здійснити ОСОБА_4 перерахунок пенсії
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком з розміру, встановленого ч. 1
ст. 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування" за період з 9 липня 2007 року
по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008
року. В решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі в межах, встановлених
ст. 220 КАС України, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що позивач має
статус дитини війни, та відповідно до
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» має право на
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком. Проте
відповідач не здійснює зазначених
виплат, посилаючись на відсутність у
нього коштів та на невизначеність
розрахункової величини (мінімальної
пенсії за віком) для розрахунку
підвищень до пенсії категорії
громадян, які мають статус дітей війни.

Статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», яка
регулює питання державної соціальної
підтримки дітей війни, дітям війни
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до вимог статті 7 вказаного
Закону фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій,
передбачених цим Законом, здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету
України.

Вирішуючи спір суди попередніх
інстанцій правильно виходили з того, що
право позивача на підвищення пенсії, що
передбачене статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», у
2007 році виникло з 9 липня 2007 року, а у 2008
році - з 22 травня 2008 року, тобто з дня
визнання неконституційними положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» та Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» щодо дії
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни».

Вихідним критерієм обрахунку доплати
до пенсії дітям війни визначено
мінімальну пенсію за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком,
згідно статті 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове
державне пенсійне
страхування»встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Будь-яких інших нормативно-правових
актів, які б визначали механізм
вирахування мінімальної пенсії за
віком або встановлювали її розмір,
немає.

За таких обставин положення частини 3
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо застосування
розміру мінімального розміру пенсії за
віком, встановленого частиною 1 цієї
статті, тільки стосовно визначення
розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом, не є перешкодою для
застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною 1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами при розрахунку
підвищення пенсії, яке передбачено
статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
застосуванню підлягає мінімальний
розмір пенсії за віком, який
вираховується виходячи з прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного
законами про Державний бюджет України
на відповідний рік, а не розмір, що
установлений постановою Кабінету
Міністрів України «Деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян» від 28 травня 2008
року № 530.

Вирішуючи питання щодо позовних
вимог про перерахунок наукової пенсії
за 2000-2009 роки з часу набрання чинності
Законом України «Про наукову та
науково-технічну діяльність» з
доповненнями до нього, ст. 65, 66, 87 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
ст. 40, 42, 46 Закону України «Про
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування» суди виходили з того, що
відповідно до ст. 40 Закону України
«Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року № 1058-IV для обчислення
пенсії враховується заробітна плата
(дохід) за будь-які 60 календарних
місяців страхового стажу підряд до 1
липня 2000 року, незалежно від перерв, та
за весь період страхового стажу,
починаючи з 1 липня 2000 року. У разі якщо
страховий стаж становить менший
період, ніж передбачено абзацом першим
цієї частини, враховується заробітна
плата (дохід) за фактичний страховий
стаж.

За вибором особи, яка звернулася
за пенсією, з періоду, за який
враховується заробітна плата (дохід)
для обчислення пенсії, виключається
період до 60 календарних місяців
страхового стажу підряд за умови, що
зазначений період становить не більше
ніж 10 % тривалості страхового
стажу, врахованого в одинарному
розмірі. У всіх випадках, крім випадку,
передбаченого абзацом другим частини
першої цієї статті, період, за який
враховується заробітна плата, після
виключення 10 відсотків тривалості
страхового стажу, не може бути меншим
ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за
віком відповідно до частини другої
статті 27 цього Закону заробітна плата
для обчислення частини пенсії за
період страхового стажу до набрання
чинності цим Законом визначається на
умовах і в порядку, передбачених
законодавством, що діяло раніше, а для
обчислення частини пенсії за період
страхового стажу після набрання
чинності цим Законом - на умовах,
передбачених абзацом першим цієї
частини.

Заробітна плата (дохід) за період
страхового стажу до 1 липня 2000 року
враховується для обчислення пенсії на
підставі документів про нараховану
заробітну плату (дохід), виданих у
порядку, встановленому законодавством,
а за період страхового стажу починаючи
з 1 липня 2000 року - за даними, що
містяться в системі персоніфікованого
обліку.

Отже, суди попередніх інстанцій
дійшли вірного висновку, що пунктом 3
роз"яснень Міністерства праці та
соціальної політики України
передбачена вказівка, що для
перерахунку раніше визначеного
розміру пенсії науковим працівникам
треба звернутися з заявою. Подання
додаткової заяви не передбачено
Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність».

На підставі Закону України «Про
внесення змін до Закону України "Про
наукову і науково-технічну діяльність"
Кабінетом Міністрів України не було
прийнято відповідної постанови, яка
регулює порядок проведення
перерахунку пенсій, що призначені
науковим працівникам, тому це питання
регулюється тільки Законом.

Згідно вимог ч. 14 ст. 24 Закону
України "Про внесення змін до Закону
України "Про наукову і науково-технічну
діяльність" пенсіонерам, які після
призначення пенсії відповідно до цього
Закону працювали за контрактом на
посадах наукових
(науково-педагогічних) працівників не
менш як два роки і мали більш високій
заробіток, ніж той, з якого було
обчислено пенсію, встановлюється, за їх
заявою, новий розмір пенсії, виходячи з
більш високого заробітку за два роки
підряд після призначення пенсії
відповідно до частини третьої цієї
статті. На підставі ч. 15 ст. 24
вищезазначеного Закону право на
призначення пенсії відповідно до цього
Закону поширюється також і на осіб, які
на момент звернення за призначенням
пенсії працюють на будь яких посадах на
підприємствах, в установах,
організаціях усіх форм власності і
мають стаж наукової роботи,
передбачений частиною другою цієї
статті.

1 листопада 2004 року позивач
звертався до Дзержинського районного
суду з позовом, в якому просив суд
зобов"язати управління Пенсійного
фонду України в Дзержинському районі м.
Харкова провести перерахунок розміру
пенсії з нарахуванням середнього
заробітку для начислення пенсії та
дотриманням вимог ст. 40 Закону України
від 09.07.2003, № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", стягнення суми моральної
шкоди.

Рішенням Дзержинського
районного суду м. Харкова від 14 липня 2005
року (справа № 2-3182/05) позов було
задоволено в частині зобов"язання
управління Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Харкова
провести перерахунок розміру пенсії
позивачу з нарахуванням середнього
заробітку для начислення пенсії з
дотриманням вимог ст. 40 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від
9 липня 2003 року, починаючи з 1 квітня 2004
року. В решті позову було відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

За таких обставин, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов
обґрунтованого висновку, що вказані
обставини вже були предметом розгляду
у Дзержинському районному суді м.
Харкова 14 липня 2005 року по справі №
2-3182/05, рішення набрало законної сили,
тому в частині перерахунку розміру
пенсії за період з 1
січня 2006 року по 31 грудня 2008 року позов
підлягає задоволенню.

Згідно частини 1 статті 220 КАС України
суд касаційної інстанції не може
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу,
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про
незаконність судових рішень, порушення
норм матеріального та процесуального
права безпідставні, не ґрунтуються на
доказах та матеріалах справи.

Тому колегія суддів, перевіривши у
межах доводів касаційної скарги
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 30
квітня 2009 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 9 грудня 2009 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
В.В.
Тракало

Судді:
Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк