Справа № 814/240/14
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/240/14

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції:
Мороз А. О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області про визнання
протиправним та скасування припису,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2014 року ОСОБА_1 (надалі - позивач)
звернулася до суду першої інстанції з
адміністративним позовом в якому
просила визнати протиправним і
скасувати припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області (надалі -
відповідач, ІДАБК у Миколаївської
області) від 09 січня 2014 року за № 1, в
якому вимагається усунути порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, шляхом
введення в експлуатацію об'єкта.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1
зазначила, що виконання припису
суб'єкта владних повноважень не
відповідає діючому законодавству, тому
що вона повинна вводити в експлуатацію
вже прийняте органом місцевого
самоврядування житло, на яке
зареєстровано право власності.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 року в задоволенні
адміністративного позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться
питання про скасування судового
рішення у зв'язку з порушенням судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи та
постановлення нового рішення про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Справа розглянута в порядку ч.1 ст.197 КАС
України у зв'язку з неявкою сторін,
належним чином повідомлених про день,
час та місце розгляду справи.

З'ясувавши обставини справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню на наступних підставах.

Матеріалами справи встановлено, що на
підставі розпорядження виконавчого
комітету Миколаївської міської ради
адміністрації Заводського району від 20
квітня 2010 року №226 квартира АДРЕСА_1
прийнята в експлуатацію.

Зі змісту розпорядження вбачається, що
власник зазначеної квартири - ОСОБА_1 -
провела її перепланування та, за
рахунок нежитлової прибудови,
збільшила загальну площу квартири на 9,7
кв. м. та зменшила житлову на 1,7 кв.м.

28 травня 2010 року позивачем отримано
свідоцтво про право власності на
квартиру з урахуванням перепланування,
яке зареєстроване 3 червня 2010 року (а. с.
11-12).

9 січня 2014 року ІДАБК у Миколаївської
області на підставі звернення ОСОБА_2
проведена перевірка дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил за
адресою АДРЕСА_1 (а. с. 7-8).

Під час перевірки встановлено, що
позивач у 2009 році виконувала роботи з
реконструкції квартири № 6 без дозволу
на виконання будівельних робіт.

9 січня 2014 року відповідачем винесено
припис № 1, яким позивача зобов'язано
усунути порушення вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
шляхом введення в експлуатацію кв.
АДРЕСА_1 (а. с. 6).

Суд першої інстанції відмовляючи
ОСОБА_1 у задоволенні позову виходив із
того, що реконструкція, яку провела
позивач є одним із видів будівельних
робіт і, відповідно, право на
проведення робіт виникає після
отримання дозволу Інспекції.

У зв'язку з тим, що такий дозвіл ІДАБК у
Миколаївської області не видавався,
посилання позивача на подальшу
легалізацію перепланування, на думку
суду першої інстанції, не спростовує
встановленого в судовому засіданні
факту будівництва без відповідного
дозволу.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає що судом першої
інстанції порушено вимоги ст.159 КАС
України, на підставі наступного.

На момент винесення органом місцевого
самоврядування розпорядження, п.п.1 п. б
ч.1 ст.31 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» передбачав
повноваження виконавчих органів
міських рад щодо прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів.

Згідно «Положення про адміністрацію
Заводського району виконкому
Миколаївської міської ради»,
затвердженого рішенням Миколаївської
міської ради 23 червня 2006 року №2/4 ( в
редакції, яка діяла на час прийняття
розпорядження) до повноважень
адміністрації району належало в тому
числі і видання розпоряджень по
оформленню самовільно виконаних робіт
по переплануванню та реконструкції у
житлових будинках та квартирах.

Аналогічні положення щодо повноважень
органів місцевого самоврядування у
питаннях введення об'єктів в
експлуатацію, містилися в той період
часу і у ст. 24 Закону України «Про
планування і забудову території».

Припис, якій винесений відповідачем 09
січня 2014 року, свідчить про порушення
ОСОБА_1 ст. 34 Закону України від 17 лютого
2011 року № 3038 - VI «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Також, з його змісту вбачається, що
перевірка позивача проводилася на
підставі ст.41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та Порядку здійснення державного
архітектурно - будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України 22 травня 2011 року за
№553.

Отже, припис відповідачем прийнятий на
підставі законодавчих актів, які були
прийняті пізніше і на момент
самовільного перепланування квартири
не діяли.

Відповідно до частини першої статті 58
Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного
Суду України від 09 лютого 1999 року №
1/99-рп, частину першу статті 58
Конституції України щодо дії
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Відповідно, правомірність поведінки
особи, зокрема дотримання нею норм
містобудівного законодавства, слід
визначати із застосуванням
законодавства, яке діяло на момент
вчинення відповідних дій або
бездіяльності такої особи.

Підсумовуючи викладене, суд
апеляційної інстанції вважає, що
рішення суду першої інстанції прийняте
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи а тому
відповідно п.4 ст.202 КАС України
підлягає скасуванню з прийняттям
нового рішення про задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 року - скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області про визнання
протиправним та скасування припису -
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області від 09 січня 2014
року № 1 про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя
І.О.Турецька

суддя Л.В.
Стас

суддя
І.П. Косцова