Справа № 810/3395/14
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 року 810/3395/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Скрипки
І.М., секретар судового засідання
Маджар О.М., за участю:

представника позивача - Онищука С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Приватного підприємства
«ФАРТ» до Васильківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про скасування
рішення,

в с т а н о в и в:

3 червня 2014 року до Київського
окружного адміністративного суду
звернулось Приватне підприємство
«ФАРТ» (ПП «ФАРТ», підприємство) із
позовом до Васильківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області (ДПІ, Інспекція) про
скасування рішення про застосування
штрафних санкцій.

Зазначали, що підприємством своєчасно
та належним чином сплачувався єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. При цьому, у
жовтні 2013 року номер рахунку для такого
виду платежу змінився, старий рахунок
закрито не було, а про відкриття нового
та необхідність сплати відповідного
внеску саме на такий рахунок позивача
повідомлено лише у грудні 2013 року
засобами телефонного зв'язку. Після
з'ясування таких обставин, ПП «ФАРТ»
направило до Інспекції листа для
зарахування коштів на новий рахунок.
Однак, податковий орган протиправно
нарахував штрафні санкції та пеню
через сплату коштів на попередній
рахунок. Наголошували, що днем сплати
єдиного соціального внеску є день
списання коштів з рахунку платника
такого внеску незалежно від часу
зарахування коштів на рахунок
Пенсійного фонду.

Посилаючись на порушення відповідачем
положень Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», просили
визнати протиправним та скасувати
рішення про застосування штрафних
санкцій та нарахування пені за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску №
від 25 березня 2014 року.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимог в
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача у судові
засідання, призначені на 18 червня 2014
року та 1 липня 2014 року, не
з'явився. При цьому, 1 липня 2014 року до
суду надійшло клопотання від такого
представника про відкладення розгляду
справи через неможливість бути
присутнім у судовому засіданні. У
зв'язку із відсутністю доказів в
обґрунтування цього клопотання,
враховуючи, що відповідач є суб'єктом
владних повноважень, зважаючи на
заперечення представника позивача
щодо задоволення вказаного клопотання
та на положення статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ухвалив продовжувати
розгляд справи без участі представника
відповідача.

Заперечень на позовну заяву до суду від
Васильківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області не надходило.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши інші докази,
зокрема письмові, що містяться в
матеріалах справи, суд дійшов висновку
про обґрунтованість позову і
необхідність його задоволення,
виходячи із такого.

Як вбачається з матеріалів справи,
Приватне підприємство «ФАРТ» є
юридичною особою, зареєстроване 9
жовтня 2000 року виконавчим комітетом
Фастівської міської ради Київської
області (а.с.20-21).

Судом встановлено, що 25 березня 2014 року
відповідачем прийнято рішення №,
яким на підставі частини десятої та
пункту 2 статті 25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування до
Приватного підприємства «ФАРТ»
застосовано штраф у розмірі 1526,80 грн. та
нараховано пеню у розмірі 493,88 грн.

Вказане рішення оскаржено позивачем в
адміністративному порядку до
Головного управління Міндоходів у
Київській області. За результатами
такого оскарження, прийнято рішення
про розгляд скарги від 6 травня 2014 року
№1070/10/10-36-10-01-04/345, яким залишено без змін
рішення Васильківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області від 25 березня 2014 року
№, а скаргу - без задоволення
(а.с.10).

В якості обґрунтування такого
клопотання, Головне управління
Міндоходів у Київській області
послалося на положення пункту 8 статті 9
та пункту 10 статті 25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», при цьому
конкретних фактичних обставин, що
слугували підставою для нарахування
штрафних санкцій та пені - не зазначили.

У судовому засіданні представник
позивача пояснив, що нарахування
штрафних санкцій та пені відбулось у
зв'язку із тим, що у жовтні 2013 року
органами виконавчої влади змінено
номер рахунку для сплати єдиного
внеску із №1039 на №1035, а
підприємство не повідомлено належним
чином про таку зміну, що призвело до
сплати єдиного внеску на неналежний
рахунок.

Після повідомлення позивача, у грудні
2013 року, про правильний номер рахунку,
ним направлено лист до податкового
органу із проханням зарахувати
сплачені на рахунок №1039 кошти
(згідно платіжних доручень від 2 жовтня
2013 року №2090, від 21 жовтня 2013 року №2122,
від 4 листопада 2013 року №2145, від 20
листопада 2013 року №2171, від 2 грудня 2013
року №2189), на рахунок №1035.
Засвідчену копію такого листа із
відміткою ДПІ про прийняття досліджено
у судовому засіданні (а.с.9).

Також до суду надані примірники
платіжних доручень від 2 жовтня 2013 року
№2090, від 21 жовтня 2013 року №2122, від 4
листопада 2013 року №2145, від 20 листопада
2013 року №2171, від 2 грудня 2013 року №2189, з
яких видно, що позивачем сплачено на
рахунок 1039 єдиний соціальний
внесок за вересень - листопад 2013 року на
загальну суму 25810,56 грн. (а.с.11-15).

Представник підприємства звертав
увагу і на те, що утримувач рахунку,
відкривши новий рахунок для сплати
єдиного внеску, не закрив старий,
проходження грошей відбувалось
безперешкодно.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить із
наступного.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначені
Законом України від 8 липня 2010 року №
2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (Закон №2464-VI).

Згідно вимог пункту 1 частини другої
статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного
внеску зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

У силу положень частини восьмої статті
9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску,
крім платників, зазначених у пунктах 4 і
5 частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця.

За змістом статті 25 Закон №2464-VI у разі
виявлення своєчасно не сплачених сум
страхових внесків платники єдиного
внеску зобов'язані самостійно
обчислити ці внески і сплатити їх з
нарахуванням пені в порядку і розмірах,
визначених цією статтею. Суми недоїмки
стягуються з нарахуванням пені та
застосуванням штрафів. На суму
недоїмки нараховується пеня з
розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати
за кожний день прострочення платежу.

За визначенням у статті 1 цього ж Закону
недоїмка - це сума єдиного внеску,
своєчасно не нарахована та/або не
сплачена у строки, встановлені цим
Законом, обчислена органом доходів і
зборів у випадках, передбачених цим
Законом.

За нормами абзацу першого частини
п'ятої статті 9 Закону №2464-VI сплата
єдиного внеску здійснюється у
національній валюті шляхом внесення
відповідних сум єдиного внеску на
рахунки органів доходів і зборів,
відкриті в центральному органі
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів для
його зарахування, крім єдиного внеску,
який сплачується в іноземній валюті
розташованими за межами України
підприємствами, установами,
організаціями (у тому числі
міжнародними) за працюючих у них
громадян України та громадянами
України, які працюють або постійно
проживають за межами України,
відповідно до договорів про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

За правилами частини сьомої зазначеної
статті ж статті єдиний внесок
сплачується шляхом перерахування
платником безготівкових коштів з його
банківського рахунку.

Днем сплати єдиного внеску вважається:
1) у разі перерахування сум єдиного
внеску з рахунку платника на
відповідні рахунки органу доходів і
зборів - день списання банком або
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, суми платежу з
рахунку платника незалежно від часу її
зарахування на рахунок органу доходів
і зборів; 2) у разі сплати єдиного внеску
готівкою - день прийняття до виконання
банком або іншою установою - членом
платіжної системи документа на переказ
готівки разом із сумою коштів у
готівковій формі; 3) у разі сплати
єдиного внеску в іноземній валюті -
день надходження коштів на відповідні
рахунки органів доходів і зборів,
відкриті в центральному органі
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів
(частина десята статті 9 Закону №2464-VI).

Як закріплено у частині першій статті 11
Закону №2464-VI страхові кошти,
акумульовані на централізованих
рахунках органів доходів і зборів,
автоматично перераховуються не
пізніше наступного операційного дня
після їх зарахування на централізовані
рахунки Пенсійного фонду, фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, на рахунки
Накопичувального пенсійного фонду, а у
випадках, передбачених законом, -
недержавних пенсійних фондів
відповідно до визначених законом
пропорцій.

Суд зазначає, що факти несплати
(неперерахування) або ж несвоєчасної
сплати, (несвоєчасного перерахування)
єдиного внеску позивачем у ході
судового розгляду не знайшли свого
підтвердження.

З огляду на вищевказані приписи норм
діючого законодавства, зважаючи на
відсутність доказів повідомлення
підприємства у встановленому порядку
про зміну рахунку щодо сплати єдиного
внеску, суд приходить до висновку про
відсутність у діях позивача такої
складової правопорушення як вина.
Більше того, зважаючи на наведені
положення Закону №2464-VI про порядок
сплати єдиного внеску, вважає, що, у
випадку, який розглядається, його
позивачем було дотримано.

За правилами частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Це покладає
на суб'єкта владних повноважень
обов'язок аргументовано, посилаючись
на докази, довести правомірність свого
рішення, дії чи бездіяльності та
спростувати твердження позивача про
порушення його прав, свобод чи
інтересів.

Суд зазначає, що у цьому випадку
податковий орган, який є суб'єктом
владних повноважень, не довів
правомірності своїх дій. Крім того,
відповідач не надав заперечень на
адміністративний позов, що також, саме
по собі, є підставою для задоволення
позову.

Таким чином, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
вважає їх такими, що підлягають
задоволенню.

Як встановлює частина перша статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Позивачем за подання позовної заяви
сплачено судовий збір у сумі 182,70 грн.
згідно платіжного доручення №2420 від 30
травня 2014 року, доказів понесення інших
судових витрат не надано.

Тому судові витрати щодо сплати
судового збору у сумі 182,70 грн.
підлягають присудженню на користь
позивача.

Керуючись статями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Васильківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (неперахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску №
від 25 березня 2014 року

Стягнути на користь Приватного
підприємства «ФАРТ» понесені судові
витрати по сплаті судового збору у сумі
182 (сто вісімдесят дві) гривні 70 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Скрипка І.М.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 03 липня 2014 р.