Справа № 2а/489/411/13
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а/489/411/13

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Кокорєв В.В. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого
судді - Коваля М.П.,

суддів
- Потапчука В.О.,

- Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва на постанову Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 27
листопада 2013 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва про
визнання бездіяльності незаконною та
стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва, в
якому позивач просив визнати
протиправною бездіяльність
відповідача щодо невиплати йому пенсії
відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а також просив стягнути на його користь
борг за нарахованою, але невиплаченою
пенсією, за липень 2013 року у розмірі
5900,40 грн.

Постановою Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 27 листопада
2013 року вказані вимоги задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

Виходячи з приписів п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України, а також враховуючи те, що в
матеріалах справи достатньо доказів
для вирішення справи, вищезазначена
апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено під час апеляційного
розгляду, рішенням Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 05 липня
2010 року визнано протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Миколаєва в частині не виконання з 01
червня 2010 року приписів ст.ст. 50. 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва провести
перерахунок ОСОБА_2 пенсії відповідно
до ст.ст. 50. 54 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 01 червня 2010 року по
інвалідності виходячи з розрахунку 8
мінімальних пенсій за віком,
встановленої п. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та додаткової
пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії
за віком, відповідно до п. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачувати з урахуванням фактично
сплачених сум пенсій.

Вказане рішення роз'яснено ухвалою
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 26 липня 2011 року наступним
чином: кінцевим терміном нарахування
та виплати ОСОБА_2 пенсії визначено
припинення дії ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
або виникнення підстав для припинення
виплати пенсії.

Рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 05 липня 2010 року та ухвала
від 26 липня 2011 року набрали законної
сили.

Згідно довідки Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Миколаєва ОСОБА_2 нарахована
відповідно до рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 05 липня
2010 року за липень 2013 року пенсію
відповідно до Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в сумі 8180,10
грн., фактично виплачено 2279,70 грн., борг
складає 5900,40 грн.

З огляду на викладене, позивач
звернувся до суду з позовом про
визнання протиправною бездіяльність
відповідача щодо невиплати йому пенсії
відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та стягнення на його користь вказаної
суми заборгованості.

Вирішуючи спірне питання та
задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Миколаєва щодо невиплати позивачу
нарахованої пенсії згідно рішення суду
є протиправною та порушує права
останнього.

Колегія суддів частково погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення вимог позивача з огляду на
викладене.

Як вбачається з матеріалів справи, спір
між сторонами виник з приводу
виконання рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 05 липня
2010 року та боргу, що утворився в
результаті виконання зазначеного
рішення.

Так, у липні 2013 року Управлінням
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва у відповідності до
рішення Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 05 липня 2010
року ОСОБА_2 була нарахована пенсія в
розмірі 8180,10 грн., однак, фактично
виплачено лише 2279,70 грн., сума
заборгованості склала 5900,40 грн., що не
заперечується відповідачем.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва щодо
невиплати ОСОБА_2 пенсії відповідно до
вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у липні 2013
року є неправомірною.

Апелянтом - Управлінням Пенсійного
фонду України в Ленінському районі
м. Миколаєва жодним чином не
спростовується зазначених висновків
суду першої інстанції та не наводиться
жодних доводів в обґрунтування підстав
для невиплати позивачу пенсії
нарахованої за рішенням суду.

Поряд з цим, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку, що вимоги
позивача про стягнення суми боргу, який
утворився в результаті невиконання
відповідачем рішення від 05 липня 2010
року є підставою для звернення до суду
з новим позовом з огляду на викладене.

Відповідно до ст. 255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Статтею 257 КАС України встановлюється
порядок виконання судових рішень в
адміністративних справах.

Так, вказаною статтею передбачено, що
судове рішення, яке набрало законної
сили або яке належить виконати негайно,
є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України «Про виконавче провадження».

Процесуальні питання, пов'язані з
виконанням судових рішень в
адміністративних справах, вирішує
суддя адміністративного суду
одноособово, якщо інше не встановлено
цим Кодексом.

Звернення судових рішень в
адміністративних справах до
примусового виконання регулюється
статтею 258 КАС України та передбачає
можливість отримання виконавчого
листа та його пред'явлення для
виконання до відповідного органу
виконавчої служби, про що вірно було
вказано судом першої інстанції.

Також, слід зазначити, що відповідно до
ч. 9 ст. 267 КАС України особа-позивач, на
користь якої ухвалено постанову суду,
має право подати до суду першої
інстанції заяву про визнання
протиправними рішень, дій чи
бездіяльності, вчинених суб'єктом
владних повноважень - відповідачем на
виконання такої постанови суду або
порушення прав позивача, підтверджених
такою постановою суду.

На підтвердження обставин, якими
обґрунтовуються вимоги, позивач
зазначає докази, про які йому відомо і
які можуть бути використані судом.

У разі відповідності заяви вказаним
вище вимогам вона підлягає розгляду та
вирішенню в порядку письмового
провадження або в судовому засіданні
на розсуд суду протягом десяти днів з
дня її отримання.

Крім того, ст. 263 КАС України
передбачено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо) діючим
Кодексом адміністративного
судочинства України передбачена також
можливість відстрочення і
розстрочення виконання, зміна чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, слід зазначити,
що діюче законодавство надає
можливість позивачу виконати рішення
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 05 липня 2010 року в рамках
провадження, в результаті якого і було
прийнято вказане рішення, яке, в свою
чергу, набрало законної сили та
частково виконується Управлінням
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва.

Так, як встановлено колегією суддів під
час апеляційного розгляду справи, за
поданням Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Миколаївській
області, ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 25 березня 2014 року замінено спосіб і
порядок виконання постанови
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 05 липня 2010 року у справі
№ 2-3965/2010 за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва про
визнання бездіяльності неправомірною
та зобов'язання вчинити певні дії та
стягнуто з Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва на користь ОСОБА_2 державну
та додаткову пенсію відповідно до
статей 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період за період з 01
червня 2010 року по 31 жовтня 2013 року у
розмірі 40540 грн. 92 коп., тобто, в тому
числі, за період, що є предметом
розгляду даної справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
оскаржуване судове рішення в частині
задоволення вимог позивача про
стягнення на його користь боргу за
нарахованою, але невиплаченою пенсією,
за липень 2013 року у розмірі 5900,40 грн.
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови у вказаній частині про
відмову у задоволенні зазначених вимог
позивача, а в іншій частині залишенню
без змін.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 202, 205, 207, 254 КАС
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва на постанову
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 27 листопада 2013 року -
задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 27 листопада 2013 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва в частині задоволення вимог
позивача про стягнення з Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва на користь ОСОБА_2
заборгованість по виплаті пенсії за
липень 2013 року у розмірі 5900,40 грн. та
звернення до негайного виконання
вказаної частини постанови - скасувати.

У вказаній частині прийняти нову
постанову, якою адміністративний позов
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва про стягнення на його
користь заборгованість по виплаті
пенсії за липень 2013 року у розмірі 5900,40
грн. - залишити без задоволення.

В іншій частині постанову Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 27
листопада 2013 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
чинності через 5 днів після направлення
її копії особам, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів
після набрання чинності безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/В.О. Потапчук/

Суддя:
/Г.В. Семенюк/