Справа № 813/9556/13-а
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 р.

Справа № 876/3175/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання:
Дутка І.С.,

за участю представників: позивача
Когут Г.В., відповідача Дац Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Турківському районі Львівської
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 12
лютого 2014 року у адміністративній
справі №813/9556/13-а за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Турківському районі Львівської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Турківському
районі про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

УПФ України в Турківському районі
Львівської області звернулось в суд з
позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Турківському
районі про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що п.п.
4, 5, 6 Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
витрат, пов'язаних з виплатою пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління ПФУ та ФССНВУ від
04.03.2003р. за №5-4/4 та п.2, п.4 постанови КМУ
від 26.03.2008р. №265 «Деякі питання
пенсійного забезпечення громадян».

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
року в позові відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції позивачем подана
апеляційна скарга, в якій зазначає, що
постанова суду першої інстанції є
незаконною та необґрунтованою,
прийнятою з порушенням норм
матеріального права та неповним
з'ясуванням обставин справи. Просить
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного
розгляду справи, представник позивача
апеляційну скаргу підтримав з підстав
зазначених у скарзі, просив скаргу
задовольнити, а постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову про задоволення позову.

Представник відповідача проти позову
заперечив, вважає постанову суду
першої інстанції законною та
обґрунтованою, просив скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується наступне, що гр.
ОСОБА_3 отримав травму на виробництві,
що підтверджується Актом про нещасний
випадок форми Н-1 від 21.09.2009 року.
Управлінням Пенсійного фонду України в
Турківському районі Львівської
області здійснено виплату гр. ОСОБА_3
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку за період з 01.09.2013р.
по 30.11.2013р. на суму 279,69 грн.

Зазначена сума була включена у списки
осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.09.2013р. по
30.11.2013р.

Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
Турківському районі не приймає до
відшкодування вищевказані суми.

Суд першої інстанції в задоволенні
позову відмовив з тих підстав, що
обраний позивачем спосіб захисту
(відновлення) порушеного права є таким,
що не відповідає змісту прав
Управління Пенсійного фонду України
щодо відшкодування понесених витрат.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає висновки суду першої інстанції
вірними та зазначає наступне.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» від
23.09.1999p. №1105-XVI, передбачає, що Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний
своєчасно щомісяця та в повному обсязі
відшкодувати витрати, понесені
управлінням Пенсійного фонду у зв'язку
із виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку.

Відповідно до ст. 2 цього Закону особи,
право яких на отримання відшкодування
раніше було встановлено згідно із
законодавством СРСР про відшкодування
шкоди, завданої працівниками внаслідок
травмування на виробництві, мають
право на забезпечення по страхуванню
від нещасного випадку на виробництві.

Механізм відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, визначено Порядком
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, що затверджений спільною
постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року
№5-4/4, зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 року №376/7697.

Так, відповідно до п. 5 Порядку органи
Пенсійного фонду України щомісяця, до 10
числа місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника,
проводять з відділеннями виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
звірку витрат за особовими справами
потерпілих, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків.

Згідно з пунктом 6 Порядку передбачено,
що Головні управління Пенсійного фонду
та управління виконавчої дирекції
Фонду на підставі акту щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, узагальнюють і узгоджують
довідку про відшкодування Фондом
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, та до 20 числа
місяця, наступного за звітним, подають
її відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Фонд соціального страхування від
нещасних випадків, на підставі довідки
Головних управлінь Пенсійного фонду та
управлінь виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на централізованому рівні, до
25 числа місяця, наступного за звітним,
перераховують відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
сторони відповідно до вимог Порядку,
позбавлені права на проведення
розрахунків на своєму рівні. Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
отриманого каліцтва на виробництві або
професійного захворювання не
врегульовує спірних відносин, які
виникли. Згаданий Порядок щодо
підписання актів звірки розрахунків
підлягає застосуванню лише при
відсутності спору.

У випадку відсутності згоди на
підписання актів з боку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, вимоги по
відшкодуванню таких сум вирішуються в
судовому порядку в судах
адміністративної юрисдикції шляхом
пред'явлення позову про стягнення цих
сум, а не шляхом пред'явлення вимог про
підписання актів звірки чи
зобов'язання прийняти до відшкодування
понесених витрат.

Таким чином, обраний позивачем спосіб
захисту (відновлення) порушеного права
є таким, що не відповідає змісту прав
Управління Пенсійного фонду України
щодо відшкодування понесених витрат.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи,
висновку суду не спростовують, а
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Турківському районі Львівської
області - залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
року у адміністративній справі
№813/9556/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції, а у разі
складення в повному обсязі відповідно
до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст ухвали складено 24.06.2014р.