Справа № 809/1320/14
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"11" червня 2014 р.
Справа № 809/1320/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд в складі:

Судді Скільського І.І.,

за участю секретаря Волочій Л.І.,

представника позивача - Борсука Д.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду матеріали
адміністративної справи

за позовом Івано-Франківського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені в сумі 6926,91грн.,-

ВСТАНОВИВ:

30.04.2013 року Івано-Франківське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів (далі - позивач) звернулося в
суд з адміністративним позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
(далі-відповідач) про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені в розмірі 6926,91 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач, в порушення статей 19, 20
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні», не
виконав нормативу по працевлаштуванню
1 інваліда та самостійно не сплатив
адміністративно-господарські санкції
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом в розмірі середньої річної
заробітної плати на підприємстві, на
загальну суму 6900,00 грн. Крім того,
позивачем за порушення термінів сплати
адміністративно-господарських
санкцій, у відповідності до частини 2
статті 20 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні», відповідачу нарахована пеня
в розмірі 26,91 грн. Загальна сума
адміністративно-господарських санкцій
та пені складає 6926,91 грн.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав повністю.
Суду пояснив, що за відповідачем
рахується заборгованість по сплаті
адміністративно-господарських санкцій
за 1 робоче місце, призначене для
працевлаштування інвалідів і не
зайняте інвалідами до Фонду
соціального захисту інвалідів в сумі
6900,00 грн., та пені за порушення термінів
сплати адміністративно-господарських
санкцій в сумі 26,91 грн.

Відповідач в судове засідання не
прибув, хоча про дату, час та місце
судового розгляду повідомлявся
завчасно та належним чином, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи поштовим повідомленням про
вручення, яке повернулось на адресу
суду з відміткою пошти «за зазначеною
адресою не проживає».

Відповідно до ч. 4 ст. 33 КАС України, в
разі ненадання особами, які беруть
участь у справі, інформації щодо їх
поштової адреси, судовий виклик або
судове повідомлення надсилаються:
юридичним особам та фізичним
особам-підприємцям - за адресою
місцезнаходження (місця проживання), що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців. У разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі за
такою адресою вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином.

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України, у
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

За змістом частини 2 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття в судове засідання
без поважних причин представника
сторони або третьої особи, які прибули
в судове засідання, або неповідомлення
ним про причини неприбуття не є
перешкодою для розгляду справи. Проте
за клопотанням сторони та з
урахуванням обставин у справі суд може
відкласти її розгляд.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення представника позивача,
дослідивши докази, суд прийшов до
висновку, що адміністративний позов
слід задовольнити з таких мотивів.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач є фізичною
особою-підприємцем, який здійснює
господарську діяльність та
використовує найману працю. Відповідач
до 16.04.2014 року повинен був сплатити
адміністративно-господарські санкції
у розмірі 6900,00 грн., які нараховані за
створене 1 робоче місце, призначене для
працевлаштування інвалідів і не
зайнятих інвалідами. Вказане порушення
та сума заборгованості
підтверджується актом перевірки
№09-17-051/128 від 12.02.2014 року (а.с.8-9) і
розрахунком заборгованості по сплаті
адміністративно-господарських санкцій
(а.с.11).

Основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні і гарантування їм
рівних з усіма іншими громадянами
можливостей для участі в економічній,
політичній і соціальній сферах життя
суспільства, створення необхідних
умов, які дають можливість інвалідам
вести повноцінний спосіб життя згідно
з індивідуальними здібностями та
інтересами визначені Законом України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні».

Відповідно до частини першої статті 17
вказаного Закону, з метою реалізації
творчих і виробничих здібностей
інвалідів та з урахуванням
індивідуальних програм реабілітації
їм забезпечується право працювати на
підприємствах, в установах,
організаціях, а також займатися
підприємницькою та іншою трудовою
діяльністю, не забороненою законом.

Право інвалідів на працю, їх
працевлаштування реалізується шляхом
створення спеціального робочого місця,
адаптацією основного й додаткового
обладнання, технічного оснащення і
пристосування тощо з урахуванням
обмежених можливостей інваліда.

Частина 3 статті 18 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» встановлює
обов'язок підприємств, установ,
організацій, фізичних осіб, які
використовують найману працю, виділяти
та створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації та забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством;
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» встановлено для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Таким чином, норматив робочих місць для
працевлаштування інвалідів
відповідача складав 1 штатне місце
працівника за 2013 рік.

Частиною 9 статті 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» встановлено
обов'язок роботодавців, в яких за
основним місцем роботи працює 8 і
більше осіб, реєстрації у відповідних
відділеннях Фонду соціального захисту
інвалідів за своїм місцезнаходженням і
щорічного подання цим відділенням
звітів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів.

Постановою Кабінету Міністрів України
за №70 від 31 січня 2007 року «Про
реалізацію статей 19 і 20 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» затверджено
Порядок реєстрації підприємств,
установ, організацій та фізичних осіб,
що використовують найману працю.
Згідно вказаного порядку роботодавці
реєструються у відділеннях Фонду
соціального захисту інвалідів за
місцем їх державної реєстрації як
юридичних осіб або фізичних осіб -
підприємців. Для реєстрації пунктом 3
вказаного Порядку встановлено
обов'язок роботодавців подати
(надіслати рекомендованим листом)
відділенню Фонду відповідну заяву за
формою, що затверджується Мінпраці, та
копію свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи або
фізичної особи - підприємця.

Також зазначеною постановою Кабінету
Міністрів України за №70 від 31 січня 2007
року затверджено Порядок подання
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування.
Згідно якого, звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів
роботодавці подають (надсилають
рекомендованим листом) щороку до 1
березня відділенням Фонду соціального
захисту інвалідів, в яких вони
зареєстровані, за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням з
Держкомстатом. Форма вказаного звіту
затверджена наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
за №42 від 10.02.2007 року.

Крім того, Порядок подання
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування
передбачає, обов'язок роботодавців
подання центру зайнятості за місцем їх
реєстрації як платників страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття інформації про
наявність вільних робочих місць
(вакантних посад) для працевлаштування
інвалідів. Наказом Міністерства праці
та соціальної політики України за №420
від 19.12.2005 року затверджено форму
подання такої звітності та інструкцій
щодо її заповнення.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що обов'язки роботодавців стосовно
забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування передбачають собою:

1.Виділення та створення робочих місць
для працевлаштування інвалідів, в тому
числі спеціальних робочих місць.

2.Створення для інвалідів умов праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації.

3.Надання державній службі зайнятості
інформації, необхідної для
працевлаштування інвалідів.

4.Звітування Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів.

5.Забезпечення інших
соціально-економічних гарантій,
передбачених чинним законодавством.

Нормами чинного законодавства щодо
соціального захисту інвалідів в
Україні на підприємствах, установах,
організаціях, у тому числі підприємств,
організацій, громадських організацій,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, покладено обов`язок по
забезпеченню певної кількості робочих
місць для працевлаштування інвалідів,
обов`язок працевлаштування під час їх
звернення.

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» передбачена
відповідальність роботодавців за не
здійснення працевлаштування
інвалідів. А саме, підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Частиною 2 статті 20 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» передбачено, що
порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк.

Згідно частини 4 статті 20 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
адміністративно-господарські санкції
розраховуються та сплачуються
підприємствами, установами,
організаціями, у тому числі
підприємствами, організаціями
громадських організацій інвалідів,
фізичними особами, зазначеними в
частині першій цієї статті, самостійно
в строк до 15 квітня року, наступного за
роком, в якому відбулося порушення
нормативу, встановленого частиною
першою статті 19 цього Закону.

Таким чином, суд зазначає, що за 1 робоче
місце, призначене для працевлаштування
інвалідів і не зайнятих інвалідами,
відповідач повинен був самостійно
сплатити адміністративно-господарські
санкції та пеню у розмірі 6926,91 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими, а позов
таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
АДРЕСА_1) на користь
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів заборгованість по сплаті
адміністративно-господарських санкцій
та пені в сумі 6926 (шість тисяч дев`ятсот
двадцять шість гривень) 91 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
/підпис/
Скільський І.І.

Постанова складена в повному
обсязі 16.06.2014 року.