Справа № 813/410/14
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 р.
Справа № 876/2854/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів
Матковської З. М., Гулида Р. М.,

за участю секретаря
Корнієнко О. А.

представника позивача Дяків Л. В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області на ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від 10
лютого 2014 року про повернення позовної
заяви у справі № 813/410/14 за позовом
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області до
Головного управління юстиції у
Львівській області, управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання протиправними дій
та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд із позовною
заявою до Головного управління юстиції
у Львівській області, управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання протиправними дій
державного виконавця при винесенні
постанови від 20 грудня 2013 року ВП №
37758467 про накладення штрафу в розмірі 1020
грн та скасування даної постанови.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись із ухвалою Львівського
окружного адміністративного суду від 10
лютого 2014 року позивачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
оскаржену ухвалу скасувати та
направити справу для продовження
розгляду.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що суд першої інстанції прийняв
рішення з порушенням норм
процесуального права. Вказує, що на
виконання вимог статті 106 КАС України,
до позовної заяви долучено реєстр
вихідної кореспонденції та копії
поштових квитанції, які, згідно з
Рекомендаціями президії Вищого
господарського суду України, є
належними доказами надсилання іншій
стороні у справі копії касаційної
скарги і доданих до неї документів.

Представник позивача в судовому
засіданні надав пояснення, апеляційну
каргу підтримав, просив ухвалу суду
першої інстанції скасувати та
направити справу для продовження
розгляду.

Інші учасники процесу явки своїх
представників в судове засідання не
забезпечили, хоч і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, що не перешкоджає
розгляду справи за їх відсутності

Колегія суддів, вислухавши суддю
доповідача, вивчивши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, приходить
до висновку, що апеляційна скарга
належить до задоволення з наступних
підстав.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 21 січня 2014
року позовну заяву Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області залишено без руху.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
року позовну заяву повернуто позивачу.

З аналізу цієї ухвали зрозуміло, що
підставою повернення позовної заяви
стало недотримання позивачем вимог
частини 3 статті 106 КАС України. зокрема
на виконання ухвали Львівського
окружного адміністративного суду від 21
січня 2014 року про залишення позовної
заяви без руху до позовної заяви
позивачем не додано доказ надіслання
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення відповідачу і третім
особам копії позовної заяви та доданих
до неї матеріалів.

Судом встановлено, що позивачем до
позовної заяви додано копію реєстру
вихідної кореспонденції № 2 від 3 січня
2014 року та копії квитанцій про оплату
рекомендованих листів, відправлених на
адресу відповідачів.

Водночас суд першої інстанції
посилається на Інформаційний лист
вищого адміністративного суду України
від 16 листопада 2011 року №2091/11/13-11,
відповідно до якого розрахунковий
документ, виданий поштовим
відділенням, є доказом надання (оплати)
послуг поштового зв'язку, проте він не
дає можливості суду перевірити вміст
поштового відправлення і не містить
повної адреси одержувача.

Вказує, що належним доказом надіслання
копій, в даному випадку, повинен бути
опис вкладення разом з розрахунковими
документами.

Відповідно до частини 3 статті 106 КАС
України до позовної заяви додаються її
копії та копії всіх документів, що
приєднуються до неї, відповідно до
кількості відповідачів і третіх осіб,
крім випадків подання
адміністративного позову суб'єктом
владних повноважень. Суб'єкт владних
повноважень при поданні
адміністративного позову зобов'язаний
додати до позовної заяви доказ
надіслання рекомендованим листом з
повідомленням про вручення
відповідачу і третім особам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів. До позовної заяви
додається також документ про сплату
судового збору, крім випадків, коли
його не належить сплачувати.

Як зрозуміло з аналізу положень
вказаної статті, законом не
передбачено, якими саме доказами має
бути підтверджений факт відправлення
копій.

Зокрема Інформаційний лист вищого
адміністративного суду України від 16
листопада 2011 року №2091/11/13-11 не містить
вичерпний перелік доказів, які може
підтверджуватись надсилання
відповідачу та третім особам копій
позовної заяви та доданих до неї
документів.

Цим же листом вказано, що крім того,
будь-яким іншим доказом може бути
письмове підтвердження відповідача
(розписка, штамп про отримання, тощо),
або третіх осіб про отримання позовної
заяви та доданих до неї документів.

Крім того Правилами надання послуг
поштового зв'язку, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 5 березня 2009 року №270, не
передбачено обов'язкового оформлення
опису вмісту листа.

Відтак суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що позивачем
було надано достатні докази надсилання
відповідачу та третім особам копій
позовної заяви та доданих до неї
документів.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції було неправильно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з порушенням
норм процесуального права, а тому
ухвалу суду необхідно скасувати, а
справу направити для продовження
розгляду.

Керуючись статтями 99, 160, 195, 196, 199, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області задоволити.

Ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
року про повернення позовної заяви у
справі № 813/410/14 скасувати, а справу
направити для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Матковська З. М.

Гулид Р. М.

Повний текст ухвали складено 13 червня
2014 року