Справа № 820/12358/14
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді - Заічко О.В.,
за участю секретаря судового засідання
представників сторін - не прибули,
розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні суду м.
Харкова адміністративну справу за
позовом Харківської міської ради до
Громадської організації "Велика Русь" в
особі керівника Апухтіна Юрія
Михайловича про обмеження права на
До Харківського окружного
адміністративного суду звернувся
позивач, Харківська міська рада, з
адміністративним позовом до
Громадської організації "Велика Русь" в
особі керівника Апухтіна Юрія
Михайловича, в якому просить суд
обмежити права на збори шляхом
заборони Громадській організації
"Велика Русь" в особі керівника
Апухтіна Юрія Михайловича та іншим
учасникам цієї акції, проведення з
18.06.2014 року з 15:00 до 19:00 год. до 18.07.2014р.
на пл. Свободи у м.Харкові (біля
пам'ятника В.І.Леніну) масового заходу
зі збору гуманітарної допомоги
біженцям Донбасу із встановленням
наметів, столів та використанням
агітаційних матеріалів.
В обґрунтування позову Харківською
міською радою зазначено, що 18.06.2014 року
до Харківської міської ради надійшло
повідомлення від Громадської
організації «Велика Русь», в особі
відповідального керівника Апухтіна
НОМЕР_1) про встановлення агітаційного
посту зі збору гуманітарної допомоги
біженцям Донбасу з 18.06.2014р. по 18.07.2014р. з
15.00 по 19.00 год. з використанням тенту,
столу, агітаційних матеріалів.
Орієнтовна кількість учасників акції
Позивач зазначив, що 25.06.2014 року на
засіданні узгоджувальної комісії
виконавчого комітету міської ради з
розгляду повідомлень щодо організації
та проведення зборів, мітингів, походів
та демонстрацій в м. Харкові розглянуто
повідомлення Громадської організації
«Велика Русь», в особі керівника
Апухтіна Ю.М. (АДРЕСА_1, тел. НОМЕР_1) про
встановлення на площі Свободи у м.
Харкові (біля пам'ятника Леніну)
агітаційного посту зі збору
гуманітарної допомоги біженцям
Донбасу з 18.06.2014р. по 18.07.2014р. з 15.00 по 19.00
год. з використанням наметів, столів та
агітаційних матеріалів.
За результатами узгоджувальна комісія
вирішила вважати неможливим
проведення вказаного масового заходу,
оскільки забезпечення охорони
громадського порядку та безпеки
дорожнього руху при проведенні
подібних заходів примушує відволікати
велику кількість особового складу
підпорядкованих підрозділів органів
внутрішніх справ, а саме на кожний
об`єкт передбачено один парний
патрульний наряд, що на період
проведення заходів відволіче їх
виконання своїх службових обов'язків
та негативно вплине на оперативну
обстановку в м.Харкові.
Крім того, проведення вказаних заходів
має чітко визначений політичний
характер і не завжди знаходить
розуміння з боку громадян, що в свою
чергу може викликати виникнення
конфліктних ситуацій та
непередбаченому розвитку подій.
Позивач свого представника в судове
засідання не направив, звернувся до
суду з заявою про розгляд справи без
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи, клопотань чи
заяв про відкладення розгляду справи, а
також інформацію про наявність
поважної причини неявки в судове
засідання до суду не надходило.
Відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
сторін у письмовому провадженні,
оскільки відсутні перешкоди для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, і прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
та відсутні потреби заслухати свідка
чи експерта. Фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється, згідно до вимог статті
41 Кодексу адміністративного
судочинства України.
Суд, дослідивши матеріали справи,
встановив наступні обставини.
Як встановлено за матеріалами справи,
18.06.2014 року до Харківської міської ради
надійшло повідомлення від Громадської
організації «Велика Русь», в особі
відповідального керівника Апухтіна
НОМЕР_1) про встановлення агітаційного
посту зі збору гуманітарної допомоги
біженцям Донбасу з 18.06.2014р. по 18.07.2014р. з
15.00 по 19.00 год. з використанням тенту,
столу, агітаційних матеріалів.
Орієнтовна кількість учасників акції
до 5 осіб (а.с. 6).
Судом з'ясовано, що 25.06.2014 року на
засіданні узгоджувальної комісії
виконавчого комітету міської ради з
розгляду повідомлень щодо організації
та проведення зборів, мітингів, походів
та демонстрацій в м. Харкові розглянуто
повідомлення Громадської організації
«Велика Русь», в особі керівника
Апухтіна Ю.М. (АДРЕСА_1, тел. НОМЕР_1) про
встановлення на площі Свободи у м.
Харкові (біля пам'ятника Леніну)
агітаційного посту зі збору
гуманітарної допомоги біженцям
Донбасу з 18.06.2014р. по 18.07.2014р. з 15.00 по 19.00
год. з використанням наметів, столів та
агітаційних матеріалів.
За результатами розгляду повідомлення,
узгоджувальна комісія вирішила
вважати неможливим проведення
вказаного масового заходу про
встановлення на площі Свободи у
м.Харкові (біля пам'ятника Леніну)
агітаційного посту зі збору
гуманітарної допомоги біженцям
Донбасу з 18.06.2014р. по 18.07.2014р. з 15.00 по 19.00
год. з використанням наметів, столів та
агітаційних матеріалів, про що
складено протокол № 17 від 25.06.2014 року
Позивачем зазначено, що з інформації
Харківського міського управління ГУ
МВС України в Харківській області від
24.06.2014р. № 30/3-865 вбачається, що
проведення вищевказаних акцій може
викликати суттєві труднощі в
забезпеченні охорони громадського
порядку, оскільки, в повідомленні
Громадської організації «Велика Русь»,
в особі відповідального керівника
Апухтіна Ю.М.. не вказано точні адреси
проведення заходів, у зв'язку з чим
неможливо визначити місце особового
складу ОВС, задіяного для забезпечення
громадського порядку.
Позивачем також повідомлено, що згідно
інформації Департаменту транспорту
міської ради від 27.06.2014р. № 1034/0/78-14
вищевказані заходи суттєво ускладнять
рух через вихід учасників на проїжджу
частину дороги та ускладнять рух
громадського транспорту.
Таким чином, орган місцевого
самоврядування був позбавлений
можливості вжити заходів щодо
безперешкодного проведення вказаного
масового заходу, забезпечення
громадського порядку, прав і свобод
Комісія виходила з того, що відповідно
до п. 4.3, 4.6 Тимчасового положення про
порядок розгляду питань щодо
організації та проведення зборів,
мітингів, походів та демонстрацій у м.
Харкові мітинги незалежно від
кількості їх учасників не повинні
заважати вільному руху транспортних
засобів та проходу перехожих та не
допускається проведення масових
заходів в межах парків, скверів та
інших місцях відпочинку громадян, за
винятком Молодіжного парку, а також
одночасне проведення будь-яких масових
заходів в місці, де вже узгоджено в
установленому порядку проведення
інших масових заходів. Крім того, не
допускається проведення мітингів,
пікетів безпосередньо перед
адміністративними будівлями установ
та організацій, що заважає роботі або
якимось чином перешкоджає населенню
відвідувати ці установи та
Дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог
Харківської міської ради, з наступних
Згідно статті 39 Конституції України,
громадяни мають право збиратися мирно,
без зброї і проводити збори, мітинги,
походи і демонстрації, про проведення
яких завчасно сповіщаються органи
виконавчої влади чи органи місцевого
Обмеження щодо реалізації цього права
може встановлюватися судом відповідно
до закону і лише в інтересах
національної безпеки та громадського
порядку - з метою запобігання
заворушенням чи злочинам, для охорони
здоров'я населення або захисту прав і
Аналогічна правова позиція викладена і
у частині другій статті 11 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, згідно якої здійснення права на
свободу зібрань не підлягає жодним
обмеженням, за винятком тих, що
встановлені законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної або
громадської безпеки, для запобігання
заворушенням чи злочинам, для охорони
здоров'я чи моралі або для захисту прав
і свобод інших осіб.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
основи національної безпеки України"
національна безпека - захищеність
життєво важливих інтересів людини і
громадянина, суспільства і держави, за
якої забезпечуються сталий розвиток
суспільства, своєчасне виявлення,
запобігання і нейтралізація реальних
та потенційних загроз національним
інтересам у сферах правоохоронної
діяльності, боротьби з корупцією,
прикордонної діяльності та оборони,
міграційної політики, охорони здоров'я,
освіти та науки, науково-технічної та
інноваційної політики, культурного
розвитку населення, забезпечення
свободи слова та інформаційної
безпеки, соціальної політики та
пенсійного забезпечення,
житлово-комунального господарства,
ринку фінансових послуг, захисту прав
власності, фондових ринків і обігу
цінних паперів, податково-бюджетної та
митної політики, торгівлі та
підприємницької діяльності, ринку
банківських послуг, інвестиційної
політики, ревізійної діяльності,
монетарної та валютної політики,
захисту інформації, ліцензування,
промисловості та сільського
господарства, транспорту та зв'язку,
інформаційних технологій, енергетики
та енергозбереження, функціонування
природних монополій, використання
надр, земельних та водних ресурсів,
корисних копалин, захисту екології і
навколишнього природного середовища
та інших сферах державного управління
при виникненні негативних тенденцій до
створення потенційних або реальних
загроз національним інтересам
Національні інтереси - життєво важливі
матеріальні, інтелектуальні і духовні
цінності Українського народу як носія
суверенітету і єдиного джерела влади в
Україні, визначальні потреби
суспільства і держави, реалізація
яких гарантує державний суверенітет
України та її прогресивний розвиток.
Загрози національній безпеці - наявні
та потенційно можливі явища і чинники,
що створюють небезпеку життєво
важливим національним інтересам
Стаття 3 Закону України "Про основи
національної безпеки України"
визначає, що об'єктами національної
безпеки є: людина і громадянин - їхні
конституційні права і свободи;
суспільство - його духовні,
морально-етичні, культурні, історичні,
інтелектуальні та матеріальні
цінності, інформаційне і навколишнє
природне середовище і природні
ресурси; держава - її конституційний
лад, суверенітет, територіальна
цілісність і недоторканність.
Відповідно до статті 3 Конституції
України людина, її життя і здоров'я та
безпека визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю.
Таким чином, суд приходить до висновку,
що умовою можливого обмеження щодо
реалізації права на мирне зібрання є
створення реальної небезпеки, зокрема,
правам і свободам інших людей,
суверенітету і територіальній
Вжиття заходів для охорони
національної безпеки та громадського
порядку при проведенні масових заходів
є обов'язком органів місцевого
самоврядування, правоохоронних
органів. Цей обов'язок як суб'єктивне
право, не може служити певною забороною
для проведення масових заходів взагалі
як таких, оскільки це обмеження прав
громадян. Лише після доведення
заінтересованими особами загрози
охорони національній безпеці та
громадського порядку та неможливості
запобігання цій загрозі органами
правопорядку, органами місцевого
самоврядування, така заборона можлива.
Суд зазначає, що зазначений захід може
створити загрозу правам і свободам
мешканців регіону, а вищезазначена
інформація, отримана від
правоохоронних органів, про вчинення
можливих заворушень у день проведення
запланованого заходу, свідчить про
наявність реальної загрози охороні
здоров'я населення, інтересам
національної безпеки та громадського
Згідно із частиною 2 статті 19
Конституції України, частиною 3 статті
24 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
діючими законами України.
На підставі статті 38 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні",
керуючись частиною 6 статті 59 цього
закону, виконавчим комітетом
Харківської міської ради прийнято
рішення від 06.06.2007 року № 543 про
затвердження Тимчасового положення
"Про порядок розгляду питань щодо
організації та проведення зборів,
мітингів, походів та демонстрацій у
м.Харкові".

Підпункт 2.3 пункту 2 вищезазначеного
Рішення визначає обов'язкові данні, які
повинно містити повідомлення про
проведення масових заходу, а саме:
обов'язково повинні бути вказані мета,
форма, місце проведення заходу або
маршрути руху, час його початку і
закінчення, орієнтовна кількість
учасників, прізвища, імена, по батькові
заінтересованих осіб, місце їх
проживання і роботи, номер контактного
телефону, дата подачі повідомлення. В
ньому також оговорюється форма та
методи гарантованого забезпечення
заінтересованими особами громадського
порядку під час проведення масового
заходу, використання
звукопідсилювачів, тощо.

Суд зазначає, що вищезазначена
інформація про вчинення можливих
заворушень 28.06.2014 року, створює реальну
загрозу інтересам національної
безпеки та громадського порядку,
охороні здоров'я населення, загрозі
правам і свободам мешканців регіону.

Тобто, суд приходить до висновку, що
умовою можливого обмеження щодо
реалізації права на мирне зібрання є
створення реальної небезпеки, зокрема,
правам і свободам інших людей,
національним інтересам, громадському
порядку, суверенітету і територіальній
цілісності держави.

Таким чином, виходячи із системного
аналізу наведених нормативно-правових
актів, суд приходить до висновку, що
позивачем наведено конкретні
обставини наявності реальної загрози
інтересам громадського порядку.

А тому, виходячи з дотримання
справедливого балансу між
забезпеченням прав і інтересів
мешканців територіальної громади
міста Харкова та прав і свобод
відповідача на мирні зібрання,
запланований відповідачем масовий
захід не узгоджується з інтересами
національної безпеки та громадського
порядку.

Відповідно до приписів ст. 38 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" виконавчі органи міських рад
вирішують відповідно до закону питання
про проведення зборів, мітингів,
маніфестацій і демонстрацій,
спортивних, видовищних та інших
масових заходів; здійснюють контроль
за забезпеченням при їх проведенні
громадського порядку.

Як вбачається з повідомлення
відповідача про проведення заходу, в
ньому не оговорено форми та методи
гарантованого забезпечення
заінтересованими особами громадського
порядку під час проведення масового
заходу. А отже, позивач позбавлений
можливості вжити заходів щодо
безперешкодного проведення вказаного
масового заходу, забезпечення
громадського порядку, прав і свобод
інших людей.

Відповідно до частини 5 статті 182
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд задовольняє вимоги
позивача в інтересах національної
безпеки та громадського порядку в разі,
якщо визнає, що проведення зборів,
мітингів, походів, демонстрацій чи
інших зібрань може створити реальну
небезпеку заворушень чи вчинення
кримінальних правопорушень, загрозу
здоров'ю населення або правам і
свободам інших людей. У постанові суду
зазначається спосіб обмеження щодо
реалізації права на мирні зібрання.

При розгляді даної адміністративної
справи суд враховує наступне:

З роздруківки сторінок інтернет-сайту
(www://dialog.ua від 22.06.2014 р.; censor.net.ua, 24 tv.ua, від
22.06.2014 р., NoNaMe ), які залучено до
матеріалів справи, вбачається про
наявність на час розгляду позову,
соціальної напруги, яка існує в
українському суспільстві, напруженої
соціально-політичної ситуації в
державі, зокрема, у Харківському
регіоні та інших східних регіонах
держави, що підтверджується
роздруківками з інформаційних
повідомлень засобів масової
інформації у вигляді інтернет-ресурсів
за період з 22.06.2014 р. - 27.06.2014 р., які
містять повідомлення про конфлікти,
внаслідок яких постраждала значна
кількість осіб (за повідомленням
різних ЗМІ).

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про наявність обґрунтованих
підстав вважати запланований на
майдані Свободи у м. Харкові (біля
пам'ятника В.І. Леніну) масового заходу
зі збору гуманітарної допомоги
біженцям Донбасу із встановленням
наметів, столів та використанням
агітаційних матеріалів, з огляду на
повідомлення правоохоронних органів
про можливість терористичного акту та
масових заворушень 28.06.2014 року на
території міста Харкова, а також з
урахуванням суспільно-політичної
ситуації в Харківському регіоні,
таким, що може створити реальну
небезпеку заворушень чи злочинів,
загрозу здоров'ю населення або правам і
свободам самих мітингувальників та
інших людей, через що з метою
недопущення порушення прав і свобод
громадян, суд дійшов до висновку про
задоволення позову.

Частиною 1 ст.182 КАС України
передбачено, що органи виконавчої
влади, органи місцевого самоврядування
негайно після одержання повідомлення
про проведення зборів, мітингів,
походів, демонстрацій тощо мають право
звернутися до окружного
адміністративного суду за своїм
місцезнаходженням із позовною заявою
про заборону таких заходів чи про інше
обмеження права на мирні зібрання (щодо
місця чи часу їх проведення тощо).

Аналізуючи положення наведеної норми
процесуального закону, суд дійшов
висновку, що органи місцевого
самоврядування наділені законодавцем
повноваженнями на звернення до
адміністративного суду з позовом про 1)
заборону запланованих масових заходів,
2) обмеження права на мирні зібрання.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Таким чином, виходячи із системного
аналізу наведених нормативно-правових
актів, враховуючи місце та час
проведення заходу, наявні матеріали
справи, суд зазначає, що виходячи з
дотримання справедливого балансу між
забезпеченням прав і інтересів
мешканців територіальної громади
міста Харкова та прав і свобод
відповідача на мирні зібрання,
запланований відповідачем масовий
захід не є можливим у зв'язку з
переліченими вище підставами та
адміністративний позов підлягає
задоволенню.

Пунктом 6 частини 1 статті 256 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що негайно виконуються
постанови суду про обмеження щодо
реалізації права на мирні зібрання.

Таким чином, суд вважає за необхідне
допустити негайне виконання постанови
у даній справі.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 7-11, 86, 94, 158-163, 182, 254, 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Харківської
міської ради до Громадської
організації "Велика Русь" в особі
керівника Апухтіна Юрія Михайловича
про обмеження права на мирне зібрання
-задовольнити у повному обсязі.

Обмежити права на збори шляхом
заборони Громадській організації
"Великая Русь" в особі керівника
Апухтіна Юрія Михайловича та іншим
учасникам цієї акції, проведення з
28.06.2014 року з 15:00 до 19:00 год. до 18.07.2014р. на
пл. Свободи у м. Харкові ( біля
пам'ятника В.І.Леніну) масового заходу
зі збору гуманітарної допомоги
біженцям Донбасу із встановленням
наметів, столів та використанням
агітаційних матеріалів.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня її проголошення та з дня
отримання копії постанови, у разі
проголошення постанови суду, яка
містить вступну та резолютивну
частини, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного проваджені або
набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Заічко О.В.