Справа № 2а/0470/14280/11
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 року м. Київ
К/800/24628/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі :

Пасічник С.С.,

Кочана В.М.,

Лиски Т.О.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Управління
Державтоінспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровській
області, Відділення Державтоінспекції
Дніпропетровського районного відділу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області про
визнання протиправними дій, касаційне
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2012
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12 березня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Управління
Державтоінспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровській
області, Відділення Державтоінспекції
Дніпропетровського районного відділу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області (залученого
до участі у справі ухвалою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 07.12.2011р.), в
якому (з врахуванням заяв про уточнення
позовних вимог) просив визнати
протиправними дії відповідачів щодо
порядку оформлення, обліку та
відправки до суду складеного ними
адміністративного матеріалу по факту
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 25.01.2008р. в с.Ювілейне за участю
автомобілів ГАЗ-3302 державний номер
НОМЕР_1 і «Опель Омега» державний номер
НОМЕР_2; визнати протиправною
бездіяльність відповідачів щодо
організації належного контролю за
відправкою та виконанням складеного
ними адміністративного матеріалу по
факту дорожньо-транспортної пригоди,
яка сталася 25.01.2008р. в с.Ювілейне за
участю автомобілів ГАЗ-3302 державний
номер НОМЕР_1 і «Опель Омега» державний
номер НОМЕР_2; визнати протиправною
бездіяльність Відділення ДАІ
Дніпропетровського РВ ГУМВС України в
Дніпропетровській області щодо
ненадання відповідей на запити від
25.05.2011р. та від 22.06.2011р. з проханням
надати необхідну інформацію для
захисту порушених прав та законних
інтересів; визнати протиправними дії
Управління ДАІ ГУМВС України в
Дніпропетровській області щодо
надання відповіді на запит від 08.09.2011р.
з порушенням встановлених Законом
строків; зобов'язати відповідачів
солідарно виплатити позивачу завдану
моральну шкоду в розмірі 50000,00грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 13
лютого 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12 березня 2013 року, позов задоволено
частково: визнано протиправними дії
відділення ДАІ Дніпропетровського РВ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області щодо порядку оформлення,
обліку, та відправки до суду складеного
ними адміністративного матеріалу по
факту дорожньо-транспортної пригоди,
яка сталася 25.01.2008р. в с.Ювілейне за
участю автомобілів ГАЗ-3302 державний
номер НОМЕР_1 і «Опель Омега» державний
номер НОМЕР_2; визнано протиправною
бездіяльність відповідачів щодо
організації належного контролю за
відправкою та виконанням складеного
адміністративного матеріалу по факту
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 25.01.2008р. в с.Ювілейне за участю
автомобілів ГАЗ-3302 державний номер
НОМЕР_1 і «Опель Омега» державний номер
НОМЕР_2; визнано протиправною
бездіяльність Відділення ДАІ
Дніпропетровського РВ ГУМВС України в
Дніпропетровській області щодо
ненадання відповідей на запити від
25.05.2011р. та від 22.06.2011р., з проханням
надати необхідну інформацію для
захисту порушених прав та законних
інтересів; визнано протиправними дії
Управління ДАІ ГУМВС України в
Дніпропетровській області щодо
надання відповіді на запит від 08.09.2011р.
з порушенням встановлених Законом
строків; в решті позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій в частині відмови
в задоволенні позову щодо стягнення на
його користь 50000,00 грн. моральної шкоди,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просив
рішення судів у вказаній частині
скасувати та прийняти в цій частині
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 25.01.2008р. відбулася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Опель Омега» державний
номер НОМЕР_2, який належить позивачу на
праві власності, та автомобіля «ГАЗ-3302»
державний номер НОМЕР_1, який належить
на праві власності ОСОБА_6, під
керуванням водія - ОСОБА_7

Після прибуття працівників ДАІ на
місце пригоди, Інспектором ДПС ВДАІ
Дніпропетровського району прапорщиком
міліції Патретним В.І. був складений
протокол про дорожньо-транспортну
пригоду (серії «ДП» №001927 від 25.01.2008р.),
проведено огляд місця пригоди,
складено схему місця пригоди та
відібрано пояснення в учасників ДТП, а
водій автомобіля марки «ГАЗ-3302» ОСОБА_7
в письмових поясненнях визнав свою
провину.

26.01.2008р. позивач отримав довідку про
здійсненну дорожньо-транспортну
пригоду, крім того, йому було
роз'яснено, що матеріали про скоєну ДТП
будуть направлені на розгляд до суду
Харківського району за місцем
проживання особи, яка скоїла ДТП згідно
зі ст.276 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

21.05.2008р. Відділенням ДАІ по
обслуговуванню Дніпропетровського
району на запит позивача було надано
письмову відповідь, в якій вказано, що
на громадянина ОСОБА_7 складено
адміністративний протокол серії «ДП»
№001927 від 25.01.2008р., а зібраний матеріал
направлено на розгляд до суду
Харківського району Харківської
області за вих. №14/16-283 від 31.01.2008р.

Проте, як вказував позивач в позовній
заяві та апеляційній скарзі, згідно
усної інформації канцелярії
Харківського районного суду
Харківської області у період з серпня
2008 року по грудень 2010 року
адміністративні матеріали по
вказаному ДТП до суду не надходили, що,
в подальшому, було підтверджено й
письмовими відповідями голови
Харківського районного суду
Харківської області.

25.05.2011р. позивачем до Відділення ДАІ по
обслуговуванню Дніпропетровського
району був надісланий письмовий запит
(отриманий адресатом 31.05.2011р., про що
свідчить поштове повідомлення), а
22.06.2011р. - повторний запит (отриманий
30.06.2011р.) щодо надання йому інформації
про те, в який спосіб здійснюється
відправка адміністративних матеріалів
на розгляд до судових інстанцій, яка
посадова особа контролювала процес
відправки до суду адміністративного
матеріалу щодо ДТП, в якій постраждав
автомобіль позивача, та чи надійшов цей
матеріал на розгляд до суду, а також
щодо належності виконання
співробітниками Відділення їх
посадових обов'язків по захисту прав,
свобод та законних інтересів громадян.

Однак, відповіді на свої запити
позивачем отримано не було, в зв'язку з
чим 28.07.2011р. ним було надіслано скарги
на вказані дії співробітників ДАІ
Дніпропетровського району до
Управління Державтоінспекції ГУМВС
України в Дніпропетровській області,
проте, отримавши відповідь на свою
скаргу й вважаючи її неповною, позивач
повторно 08.09.2011р. звернувся до
Управління Державтоінспекції ГУМВС
України в Дніпропетровській області зі
скаргою, яка була отримана адресатом
згідно повідомлення про вручення
13.09.2011р.

Проте, Управлінням Державтоінспекції
ГУМВС України в Дніпропетровській
області відповідь на повторну скаргу
позивача було надано лише 21.10.2011р. (лист
№14/к-1077), чим, як правильно вказали суди,
порушено приписи ст.20 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
ст.20 Закону України «Про звернення
громадян» щодо надання відповіді на
звернення у визначений законодавством
строк.

Також, згідно з п.1 Положення про
Державну автомобільну інспекцію
Міністерства внутрішніх справ,
затвердженого постановою КМ України
від 14.04.1997р. №341, державна автомобільна
інспекція (Державтоінспекція) є
головним органом, на який покладається
забезпечення безпеки дорожнього руху в
Україні, що входить до системи органів
Міністерства внутрішніх справ України.

Наказом же МВС України №1242 від 28.12.2005р.
затверджено, зокрема, Інструкцію із
заповнення картки обліку
дорожньо-транспортної пригоди,
відповідно до п.1 якої картка обліку
дорожньо-транспортної пригоди є формою
первинної облікової документації, що
містить основні дані про
дорожньо-транспортні пригоди (ДТП), які
підлягають обліку, узагальненню та
подальшому аналізу, а Розділом 2
вказаної Інструкції врегульовано
порядок заповнення інформаційної
частини картки.

Як встановлено судами, всупереч
вимогам вказаної Інструкції,
співробітниками ВДАІ
Дніпропетровського РВ ГУМВС України в
Дніпропетровській області до картки
обліку було невірно внесено дані щодо
дати скоєння ДТП та населеного пункту,
де проживає учасник ДТП ОСОБА_7, а також
не внесено такі обов'язкові до внесення
дані як серія та номер складеного
адміністративного протоколу, номер
порушеного пункту Правил дорожнього
руху, назва суду, до якого направлено
протокол та адреси власників
транспортних засобів.

Відповідно до п.2.11 Інструкції з
організації провадження та
діловодства у справах про
адміністративні порушення правил, норм
і стандартів, що стосуються
забезпечення безпеки дорожнього руху,
затвердженої наказом МВС України №1217
від 22.10.2003р. (що діяла на час скоєння ДТП
й заповнення картки обліку), одночасно
на місці оформлення документів про ДТП
водіям видаються довідки про
пошкодження транспортних засобів та на
їх бажання - копія схеми ДТП.

Пунктами 6.2 та 6.5 вказаної Інструкції
передбачено, що складені протоколи та
інші матеріали про правопорушення,
інші документи протягом доби
реєструються в журналі обліку
матеріалів про правопорушення у сфері
безпеки дорожнього руху; у судові
органи та інші підрозділи ДАІ
протоколи, речі та документи, що
додаються, надсилаються або
передаються у триденний строк, про що
робиться відмітка у графі 6 Журналу
обліку матеріалів про правопорушення
(у містах обмін матеріалами може
проводитись один раз на тиждень).

Проте, судами встановлено, що в
порушення вказаних норм законодавства
довідку про пошкодження транспортного
засобу позивачу було видано наступного
дня після скоєння ДТП, а копію схеми
пригоди та будь-яких інших документів
не надано взагалі; до того ж, сама ДТП
була зареєстрована в книзі ДАІ лише
04.02.2008р., тобто лише через 10 днів після
її вчинення (25.01.2008р.) й через 4 дні після
відправки всіх матеріалів ДТП на
розгляд до Харківського районного суду
Харківської області (31.01.2008р.), як
зазначали відповідачі у своїх
відповідях на запити й скарги позивача.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновками судів про те, що
працівниками ВДАІ Дніпропетровського
РВ ГУМВС України в Дніпропетровській
області було порушено вищевказані
нормативно-правові акти щодо порядку
оформлення, обліку, відправки до суду
адміністративного матеріалу та
контролю по факту
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 25.01.2008р. в с.Ювілейне за участю
автомобілів ГАЗ-3302 державний номер
НОМЕР_1 і «Опель Омега» державний номер
НОМЕР_2.

Крім того, п.7.1 Інструкції з організації
провадження та діловодства у справах
про адміністративні порушення правил,
норм і стандартів, що стосуються
забезпечення безпеки дорожнього руху,
передбачено, що контроль за
дотриманням законності під час
провадження справ про адміністративні
правопорушення, станом діловодства та
обліком виявлених правопорушень
здійснюється щоденно керівниками
підрозділів дорожньо-патрульної
служби, відділень (старшими груп),
відділів Державтоінспекції,
міськрайорганів внутрішніх справ.

Пунктом же 7.2 вказаної Інструкції
визначено, що перевірки стану
діяльності провадження справ про
адміністративні правопорушення в
підрозділах Державтоінспекції України
здійснюються такими органами і в такі
строки:

- Міністерством внутрішніх справ
України - не рідше одного разу на п'ять
років у ГУМВС України в Автономній
Республіці Крим, ГУМВС України в м.
Києві та Київській області, УМВС
України в областях і м. Севастополі;

- ГУМВС України в Автономній Республіці
Крим, м. Києві та Київській області,
УМВС України в областях і м.
Севастополя - не рідше одного разу на
два роки в підлеглих органах,
підрозділах ДАІ, включаючи ревізію
адміністративних матеріалів;

- керівниками (командирами,
начальниками) міськрайорганів
внутрішніх справ, підрозділів ДАІ -
внутрішні перевірки не рідше двох
разів на рік, включаючи ревізію
адміністративних матеріалів.

При цьому, як встановлено судами,
Управлінням Державтоінспекції ГУМВС
України в Дніпропетровській області
була проведена додаткова службова
перевірка, за результатами якої
порушень норм чинного законодавства в
діях працівників відділення ДАІ з ОАТ
Дніпропетровського району та АТІ,
підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в
Дніпропетровській області, не
вбачається.

Однак, враховуючи встановлення судами
вищенаведених порушень ВДАІ
Дніпропетровського РВ ГУМВС України в
Дніпропетровській області, можна
зробити висновок про те, що Управлінням
Державтоінспекції ГУМВС України в
Дніпропетровській області було
неналежно здійснено перевірку дій
працівників відділення ДАІ з ОАТ
Дніпропетровського району та АТІ
підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в
Дніпропетровській області, щодо
порядку оформлення, обліку, відправки
до суду адміністративного матеріалу по
факту дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, суди попередніх інстанцій
прийшли до правильного висновку, що
позовні вимоги в частині визнання
протиправними дій Відділення ДАІ
Дніпропетровського РВ ГУМВС України в
Дніпропетровській області, щодо
порядку оформлення, обліку, та
відправки до суду складеного
адміністративного матеріалу по факту
дорожньо-транспортної пригоди,
визнання протиправною бездіяльності
Управління ДАІ ГУМВС України в
Дніпропетровській області та
Відділення ДАІ Дніпропетровського РВ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області щодо організації належного
контролю за відправкою та виконанням
складеного ними адміністративного
матеріалу по факту
дорожньо-транспортної пригоди,
визнання протиправною бездіяльності
Відділення ДАІ Дніпропетровського РВ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області щодо ненадання відповідей на
запити від 25.05.2011р. та від 22.06.2011р. з
проханням надати необхідну інформацію
для захисту порушених прав та законних
інтересів, визнання протиправними дій
Управління ДАІ ГУМВС України в
Дніпропетровській області щодо
надання відповіді на запит від 08.09.2011р.
з порушенням встановлених Законом
строків, є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Стосовно ж позовних вимог про визнання
протиправними дій Управління ДАІ ГУМВС
України в Дніпропетровській області
щодо порядку оформлення, обліку, та
відправки до суду складеного
адміністративного матеріалу по факту
дорожньо-транспортної пригоди, то,
беручи до уваги той факт, що дії щодо
оформлення, обліку, та відправки до
суду складеного адміністративного
матеріалу по факту ДТП були вчинені
саме працівниками Відділення ДАІ
Дніпропетровського РВ ГУМВС України в
Дніпропетровській області, суди також
прийшли до правильного висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову у вказаній частині.

Що ж до позовних вимог про
відшкодування позивачеві моральної
шкоди в розмірі 50000,00грн., то судова
колегія вважає за необхідне вказати
таке.

Відповідно до ст.23 Цивільного кодексу
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав;
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи яка завдала моральної шкоди, якщо
вина є підставою для відшкодування, а
також з урахуванням інших обставин, які
мають істотне значення; при визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Стаття 25 Закону України "Про звернення
громадян" визначає обов'язок
відшкодувати матеріальні збитки та
моральну шкоду у випадку її заподіяння
внаслідок неправомірних дій або рішень
адміністративного органу при розгляді
звернень громадян.

Згідно зі ст.5 Закону України «Про
міліцію» відшкодування моральної
шкоди провадиться у разі, коли
незаконні дії або бездіяльність
працівників міліції завдали моральної
втрати громадянинові, моральних
страждань, призвели до порушення його
нормальних життєвих зв'язків,
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.; моральною
шкодою визнаються страждання,
заподіяні громадянинові внаслідок
фізичного чи психічного впливу, що
призвело до погіршення або позбавлення
можливостей реалізації ним своїх
звичок і бажань, погіршення відносин з
оточуючими людьми, інших негативних
наслідків морального характеру.

Відповідно ж до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 р. №4 «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб; відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків

Проте, як правильно вказали суди,
відмовляючи в задоволенні позову у
вказаній частині, позивачем не було
надано належних доказів в
обґрунтування факту спричинення йому
моральної шкоди, а також не
обґрунтовано визначений ним до
стягнення з відповідачів розмір
останньої.

За наведеного, судова колегія Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій про наявність
підстав для часткового задоволення
позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Здійснивши касаційний перегляд справи,
Вищий адміністративний суд України
прийшов до висновку, що суди першої та
апеляційної інстанцій при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій не допустили
порушень норм матеріального чи
процесуального права.

Доводи ж касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору, а тому
підстав для скасування ухвалених
судами рішень колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтею 210, 220, 220-1, 223, 224, 230
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 13
лютого 2012 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 12 березня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Лиска Т.О.