Справа № 820/11061/14
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Супрун Ю.О., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова до Українського науково-дослідного інституту екологічних проблем про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 01.07.2014 року надав заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Представник відповідача до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 01.07.2014 року надав заяву про слухання справи без його участі, просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на надані до суду заперечення, відповідно до яких зазначив, що позов є необґрунтованим, оскільки з 23.01.2014 року Український науково-дослідний інститут екологічних проблем ліквідовано шляхом перетворення в науково-дослідну установу "Українського науково-дослідного інституту екологічних проблем", яка є установою, що фінансується з бюджету, а тому виплата наукових пенсій повинно здійснюватись виключно за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 3 КАС України розгляд і вирішення адміністративної справи здійснюється в порядку письмового провадження без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів.

Згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України зазначено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд вважає, що адміністративна справа повинна бути розглянута в порядку письмового провадження, а не прибуття в судове засідання належним чином повідомленого представника позивача та представника відповідача не є перешкодою для розгляду адміністративної справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Відповідно до долученого до матеріалів справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців судом встановлено, що Український науково-дослідний інститут екологічних проблем ліквідовано шляхом перетворення в науково-дослідну установу "Український науково-дослідний інститут екологічних проблем".

З матеріалів справи вбачається, що згідно Наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 16.10.13 р. №425 про припинення державного підприємства “Український науково-дослідний інститут екологічних проблем” шляхом його перетворення в науково-дослідну установу “Український науково-дослідний інститут екологічних проблем”

Державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 23.01.2014 року, про що свідчить відповідний штамп державного реєстратора на статуті науково-дослідної установи "Українського науково-дослідного інституту екологічних проблем".

Колишнім працівникам Українського науково-дослідного інституту екологічних проблем ("УкрНДІЕП"), правонаступником якого є науково - дослідна установа "Український науково-дослідний інститут екологічних проблем", відповідно до наявних в матеріалах справи довідок була нарахована пенсія на підставі ст. 24 Закону України “Про наукову і науково-технічну діяльність”.

Відповідно до ст. 24 Закону України “Про наукову та науково-технічну діяльність” держава встановлює для наукових працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів. Різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується:

- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Згідно з п.4 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 372 від 24.03.2004 р., у разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу III - IV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач є правонаступником Українського науково-дослідного інституту екологічних проблем ("УкрНДІЕП"), то він має встановлений законом обов’язок відшкодовувати позивачу витрати на виплату наукових пенсій пенсіонерам, право на призначення пенсій у яких виникло в зв’язку з їх працею на вказаному підприємстві.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача, викладені у запереченнях проти позову, з огляду на наступне.

Як зазначено судом, відповідно до ст. 24 Закону України “Про наукову та науково-технічну діяльність” різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується за рахунок коштів державного бюджету для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України бюджетна установа - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Відповідно до довідки управління державної казначейської служби України в Дзержинському районі м. Харкова Харківської області № 05-23/806 від 25.06.2014 р. науково-дослідна установа "Український науково-дослідний інститут екологічних проблем", код ЄДРПОУ 01018083, є одержувачем бюджетних коштів та фінансується з державного бюджету цільовим призначенням за кодом економічної класифікації 2281 та має бюджетний рахунок, відкритий в УДКСУ у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області.

Згідно з пунктом 38 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України одержувач бюджетних коштів – суб’єкт господарювання, громадська чи інша організація, яка не має статусу бюджетної установи, уповноважена розпорядником бюджетних коштів на здійснення заходів, передбачених бюджетною програмою, та отримує на їх виконання кошти бюджету.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач є одержувачем бюджетних коштів, не має статусу бюджетної установи, а отже, відповідно до положень Закону України “Про наукову та науково-технічну діяльність” різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, для науково-дослідної установи "Українського науково-дослідного інституту екологічних проблем" як для інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації – фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, при цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом

Пунктом 2 Порядку передбачено, що фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 372 від 24.03.2004 року (далі Порядку), за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Згідно з п. 5 Порядку розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення. Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Управлінням Пенсійного фонду в Дзержинському районі м. Харкова були направлені відповідачу повідомлення про суму витрат на виплату пенсій, що становлять різницю між розміром пенсій, призначених згідно з Законом України “Про наукову та науково-технічну діяльність” та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, які були отримані уповноваженою особою відповідача та в судовому порядку не оскаржені.

Пунктом 8 Порядку визначено, що у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем – фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 161, 162, 163, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова до Українського науково-дослідного інституту екологічних проблем про стягнення заборгованості - задовольнити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених цією статтею, залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Супрун Ю.О.