Справа № 274/1871/14-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Щербак
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"19" червня 2014 р.
Справа № 274/1871/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Шидловського В.Б.

суддів:
Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Бердичеві
та Бердичівському районі Житомирської
області на постанову Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від "14" травня 2014 р. у справі за
позовом ОСОБА_3 ОСОБА_5 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області про визнання
бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року позивачі звернулися до
Бердичівського міськрайонного суду
Житомирської області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області, в якому просили
визнати незаконною бездiяльнiсть
Управлiння Пенсiйного фонду України в
м.Бердичеві та Бердичiвському районі
Житомирської області щодо перерахунку
та поновленні виплат пенсії за віком,
підвищенням пенсії, як дітям війни, з
07.10.2009 року. Також, зобов'язати
Управлiння Пенсiйного фонду України в
м.Бердичеві та Бердичiвському районі
Житомирської області провести
перерахунок і поновити виплату
позивачам пенсії за віком з 07.10.2009 року,
відповідно до ЗУ «Про
загальнообов'язкове пенсійне державне
страхування» від 09.07.2003 року за №1058-IV та
зобов'язати Управлiння Пенсiйного фонду
України в м.Бердичеві та Бердичiвському
районі Житомирської області
встановити і виплачувати їм підвищення
до пенсії у розмірі надбавки,
встановленої для дітей війни,
відповідно до ЗУ «Про соціальний
захист дітей війни» від 18.11.2004 року за №
2195-IV та Постановою КМУ від 28.12.2011 року за
№ 1381, у розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком в період з 07.10.2009 року по 22.07.2011
рік, та у розмірі 7% мінімальної пенсії з
23.07.2011 року.

Постановою Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 14 травня 2014 року позовні
вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
м.Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області від 10.04.2014 року за
№№ 54/Б-0 та 56/Б-0 у поновленні виплати
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 раніше призначеної
пенсії за віком до виїзду на постійне
місце проживання за кордон на підставі
їх заяв від 31.03.2014 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м.Бердичеві та
Бердичівському районі Житомирської
області поновити виплату ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 раніше призначеної пенсії за
віком на підставі їх заяв, починаючи з
31.03.2014 року. У задоволенні решти позову
відмовлено.

УПФУ в м.Бердичеві та Бердичівському
районі в апеляційній скарзі,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судове рішення та
прийняти нове, яким відмовити
позивачам в задоволенні позовних вимог
повністю. Вважає, що суд першої
інстанції не звернув уваги на те, що
поновлення раніше призначеної пенсії
відбувається лише за особистою заявою
пенсіонера, а не за заявою його
представника.

Розглянувши справу відповідно до ст.195
КАС України, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги не підлягають до
задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є громадянами
України (а.с.14-19).

Позивачі постійно мешкають в Ізраїлі з
21.10.1997 року (а.с.22,23,31,32).

Згідно довідок Управління праці та
соціального захисту населення
Бердичівської міської ради
Житомирської області від 10.12.2013 року за
№№ 1781 та 1782 позивачі дійсно перебували
на обліку в управлінні соціального
захисту населення виконкому
Бердичівської міської ради
Житомирської області з 12.12.1995 року по
05.04.1998 рік та отримували пенсію за віком
(а.с.20,21).

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 31.03.2014 року звернулись
до Управління з заявами про поновлення
виплати пенсії на території України
відповідно до рішення Конституційного
суду України від 07.10.2009 року.

Листами вiд 10.04.2014 року за №№ 54/Б-0 та
56/Б-0 Управлiнням було залишено
звернення позивачів без задоволення
посилаючись на те, що у них відсутні
законні підстави для перерахунку,
поновлення виплат пенсії, надбавки
дітям війни з посиланням на
відсутність документів, якi б свiдчали
про фактичне проживання на території
України, а також відсутність
міждержавної Угоди щодо виплати
пенсії. Роз'яснено право оскаржити
рішення в органі Пенсійного фонду
України вищого рівня, або в суді (а.с.37-40,
45-48).

Частково задовольняючи позовні вимоги
позивачів, суд першої інстанції
прийшов до висновків, що відмова
Управління Пенсійного фонду України в
м.Бердичеві та Бердичівському районі в
поновленні виплати позивачам раніше
призначеної пенсії за віком є
протиправною.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Згідно ст.ст.1,3 Конституції України в
Україні як соціальній, правовій
державі людина, її життя і здоров'я,
честь і гідність, недоторканість і
безпека визнаються найвищою цінністю.
Утвердження і забезпечення прав та
свобод людини є головним обов'язком
держави.

Право на соціальний захист віднесене
до основоположних прав і свобод. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел і
забезпечується частиною другою статті
22 Конституції України, відповідно до
якої конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані.

Конституційне право на соціальний
захист включає і право громадян на
забезпечення їх у старості. Пенсія за
віком, за вислугу років та інші її
види, що призначаються у зв'язку з
трудовою діяльністю, заслужені
попередньою працею і є однією з форм
соціального захисту. Цим визначається
зміст і характер обов'язку держави
стосовно тих громадян, які набули
право на одержання пенсії.

Закріплюючи на конституційному рівні
право на соціальний захист кожного
громадянина, без будь-яких винятків,
держава реалізує положення статті 24
Конституції України, відповідно до
яких громадяни мають рівні
конституційні права і не може бути
обмежень за ознаками раси, кольору
шкіри, політичних, релігійних та інших
переконань, статі, етнічного та
соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками.

Крім того, Україна гарантує піклування
та захист своїм громадянам, які
перебувають за її межами (частина третя
статті 25 Конституції України).

Згідно ст.ст.49,51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 9 липня 2003 року, в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин, виплата пенсії
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачене міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
дана Верховною Радою України. У разі
виїзду пенсіонера на постійне місце
проживання за кордон пенсія,
призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
6 місяців наперед перед виїздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Міжнародних договорів між Україною та
Ізраїлем стосовно призначення та
виплати пенсії не укладалося.

Разом з тим, рішенням Конституційного
Суду України від 07.10.2009 р. № 25-пр/2009
визнані, такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними) положення п.2 ч.1
ст.49, друге речення ст.51 Закону №1058,
якими передбачено, що під час
перебування за кордоном пенсія
виплачується у тому разі, якщо це
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
дано Верховною Радою України.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Виходячи із правової, соціальної
природи пенсій право громадянина на
одержання призначеної йому пенсії не
може пов'язуватися з такою умовою, як
постійне проживання в Україні;
держава відповідно до конституційних
принципів зобов'язана гарантувати це
право незалежно від того, де проживає
особа, якій призначена пенсія, - в
Україні чи за її межами.

Таким чином, з прийняттям рішення
Конституційного Суду України від 07
жовтня 2009 року № 25-рп/2009 позивач набув
права на поновлення пенсії.

Пенсійний орган, відмовляючи в
поновленні виплати пенсії, зобов'язав
позивачів особисто подати заяву до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Бердичеві та Бердичівському районі
та надати докази його постійного
проживання на території м.Бердичева та
Бердичівського р-ну, відповідно до п.3
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України, 25
листопада 2005 року за № 22-1 ( далі
Порядок).

Проте, ні суду першої інстанції, ні в
ході апеляційного перегляду справи,
відповідачем не надано до матеріалів
справи доказів того, що позивач подав
до органу Пенсійного забезпечення
заяву про поновлення виплати їм пенсії
не встановленого зразка чи відсутні
інші умови для поновлення виплати
пенсії.

Порядком передбачено, що заява про
призначення (поновлення) пенсії
подається заявником особисто або через
представника, який діє на підставі
виданої йому довіреності, посвідченої
нотаріально, безпосередньо до органу,
що призначає пенсію, за місцем
проживання (реєстрації). Днем звернення
за пенсією вважається день приймання
органом, що призначає пенсію, заяви про
призначення, перерахунок, відновлення
або переведення з одного виду пенсії на
інший (п.5 Порядку).

Поновлення виплати раніше призначеної
пенсії здійснюється за документами, що
є у пенсійній справі та відповідають
вимогам законодавства, що діяло на
момент призначення цього виду пенсії
(п.15 Порядку).

Не пізніше 10 днів після надходження
заяви з необхідними для призначення,
перерахунку, переведення з одного виду
пенсії на інший та поновлення раніше
призначеної пенсії документами орган,
що призначає пенсію, розглядає подані
документи та приймає рішення щодо
призначення, перерахунку, переведення
з одного виду пенсії на інший та
поновлення раніше призначеної пенсії
(п.39 Порядку).

При цьому частиною другою п.3 Порядку
передбачено, що заява про припинення
виплати пенсії у зв'язку з виїздом за
кордон, поновлення виплати раніше
призначеної пенсії, про виплату
частини пенсії на непрацездатних
членів сім'ї особи, яка перебуває на
повному державному утриманні, про
виплату пенсії за довіреністю, термін
дії якої більше одного року, - через
кожний рік дії такої довіреності тощо,
подається пенсіонером (опікуном,
піклувальником) особисто до органу, що
призначає пенсію, за місцем проживання
(реєстрації).

Враховуючи те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5
проживають в державі Ізраїль, а тому
вони не можуть представити довідку про
постійне місце проживання у
м.Бердичеві чи Бердичівському районі,
як це передбачено п.3 Порядку, зважаючи
на їх похилий вік, на наявність в
матеріалах справи нотаріально
посвідченої довіреності, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованих
висновків щодо протиправності відмови
Управлiння Пенсiйного фонду України в
Бердичеві та Бердичiвському районі
Житомирської областi у поновленні
виплати ОСОБА_3 та ОСОБА_5 пенсії за
віком з тих підстав, що ними не особисто
подано заяву та не надано доказів їх
постійного місця проживання в
м.Бердичеві чи на території
Бердичівського району.

Посилання відповідача на необхідність
подачі лише особистої заяви позивача
до пенсійного органу для вирішення
питання поновлення пенсійних виплат
спростовується пріоритетністю
застосування до спірних правовідносин
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" як нормативно-правового
акта вищої юридичної сили у порівнянні
з постановами Правління Пенсійного
фонду України. Нормами вказаного
Закону не встановлено обмеження щодо
можливості подачі заяви про поновлення
пенсійних виплат за довіреністю.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, про протиправність відмови
відповідача в призначені пенсії та
обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Бердичеві
та Бердичівському районі Житомирської
області залишити без задоволення, а
постанову Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від "14" травня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
В.Б.
Шидловський

судді: (підпис)
В.В. Євпак

(підпис)
М.М.
Капустинський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1
ОСОБА_5 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області
вул.Л.Карастоянової,29,м.Бердичів,Житоми
рська область,13312

- ,