Справа № 2а/0570/6142/2012
Суддя: Загацька Т. В.
Дата ухвалення: 2012-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна ДОНЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 2а/0570/6142/2012
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
час прийняття постанови:
Донецький окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого судді Загацька Т.В.
при секретарі Телешові В.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
адміністративну справу за позовом
Державного підприємства
«Сніжнеантрацит» до Торезької
об'єднаної державної податкової
інспекції у Донецькій області
Державної податкової служби про
визнання протиправним податкового
Позивач, Державне підприємство
«Сніжнеантрацит», звернувся до суду з
позовом до Торезької об'єднаної
державної податкової інспекції у
Донецькій області Державної
податкової служби про визнання
протиправним частково податкового
року на суму 119933,80 грн.
До початку розгляду справи по суті
позивачем надана письмова заява про
зміну позовних вимог, відповідно до
якої він просив визнати протиправним
податкове повідомлення - рішення №
В обґрунтування позову зазначає, що
11.04.2012 року Торезькою об'єднаною
державною податковою інспекцією у
Донецькій області Державної
податкової служби була проведена
камеральна перевірка податкової
звітності Державного підприємства
«Сніжнеантрацит» з питань
несвоєчасної сплати податку на додану
вартість. В результаті перевірки були
виявлено порушення терміну сплати
узгодженого податкового зобов'язання з
податку на додану вартість в розмірі
За результатами вищезазначеної
перевірки був складений акт №30/15-1-31906124
від 11.04.2012 року, на підставі якого
відповідачем було винесене податкове
року, відповідно до якого позивач
зобов'язаний сплатити штраф у розмірі
122200,00 грн. з податку на додану вартість.
Позивач вказує на те, що на протязі
березня 2012 року він самостійно
перераховував кошти у розмірі 624000,00
грн. на виконання судових рішень та
рішень про розстрочення податкового
боргу, а відповідач спрямував сплачені
грошові кошти у погашення іншого
податкового боргу, ніж передбачений
судовими ухвалами про розстрочення
На підставі вищезазначеного, позивач
просив суд задовольнити позовні вимоги
у повному обсязі, визнати протиправним
від 20.04.2012 року.
В судовому засіданні представник
позивача надав пояснення аналогічні
викладеним в позові, позовні вимоги
підтримав та просив задовольнити у
Представник відповідача в судовому
засіданні надав письмові заперечення,
в якому пояснив, що відповідно до ухвал
Господарського суду Донецької області
по справам № 41/113 від 04.05.2007 року, №7/342
від 08.12.2007 року та Донецького окружного
адміністративного суду № 2а-2413/10/0570 від
№ 2а-8570/09/0570 від 17.07.2009 року, № 2а-8311/07 від
24.12.2007, № 2а/0570/4928/2011 від 29.09.2011 року, №
2а/0570/1569/2012 від 17.04.2012 року змінено строк
сплати узгоджених податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість. Зазначеними рішеннями суду
та рішеннями про розстрочення
податкового боргу визначено порядок та
строки погашення податкового боргу.
Зобов'язання по сплаті грошових
зобов'язань по зазначеним рішенням
суду виникли після 30.04.2011 року. 20.04.2011
року позивачем надано податкову
декларацію з податку на додану
сплати податкового зобов'язання по
зазначеній декларації - 30.04.2011 року.
Враховуючи наведене представник
відповідача вважає, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення було
прийнято відповідно до законодавства.
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
Відповідач зареєстрований як юридична
особа 02 вересня 2003 року виконавчим
комітетом Сніжнянської міської ради
Донецької області, ідентифікаційний
код юридичної особи 31906124 згідно
свідоцтва про державну реєстрацію
юридичної особи серія А00 № 292270 (а.с. 66),
взятий на облік як платник податків
Державною податковою інспекцією у м.
Сніжному 06.03.2002 року, що
підтверджується довідкою про взяття на
облік платника податків № 0522/29-014-3-1 від
17.09.2007 року (а.с. 65).
Актом Торезької об'єднаної державної
податкової інспекції у Донецькій
області Державної податкової служби №
30/15-1-31906124 від 11.04.2012 року камеральної
перевірки податкової звітності з
податку на додану вартість, з плати за
користування надрами встановлено, що в
порушення п.203.2 ст. 203 Податкового
кодексу України, позивачем несвоєчасно
сплачено узгоджену суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у сумі 611000,00 грн., а також в
порушення п.263.12 ст. 263 Податкового
кодексу України платником позивачем
несвоєчасно сплачені податкові
зобов'язання з плати за користування
На підставі вищезазначеного акту
відповідачем прийняте податкове
20.04.2012 року згідно якого Державне
підприємство «Сніжнеантрацит»
зобов'язано сплатити штраф за платежем
податок на додану вартість у розмірі
122200,00 грн. (а.с. 7).
Позивач не погоджується з вказаними
податковим повідомленням-рішенням та
просить його скасувати.
Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади й органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією і законами
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
(далі за текстом - Закон) органи
державної податкової служби України у
своїй діяльності керуються
Конституцією України, законами
України, іншими нормативно-правовими
актами органів державної влади.
Стаття 71 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі за текстом -
КАСУ) передбачає, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Суд приходить до висновку, що
відповідач діяв з порушенням вимог
діючого законодавства при винесенні
спірного податкового
повідомлення-рішення з огляду на
Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем до відповідача надана
податкова декларація з податку на
року), рядком 25 якої визначена сума
податку на додану вартість, яка
підлягає нарахуванню та сплаті в
бюджет за підсумками поточного
звітного (податкового) періоду з
урахуванням залишку від'ємного
значення попереднього звітного
періоду складає 3868305 грн. (а.с. 10-11) та
наданий уточнюючий розрахунок
податкової зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
рядком 25 якої визначена різниця суми
податку на додану вартість, яка
підлягає нарахуванню та сплаті в
бюджет за підсумками поточного
звітного (податкового) періоду з
урахуванням залишку від'ємного
значення попереднього звітного
сума штрафу, яка нарахована платником
самостійно у зв'язку з виправленням
помилки - 330,00 грн. (а.с. 12-13).
Торезька об'єднана державна податкова
інспекція у Донецькій області
Державної податкової служби
зарахувала в рахунок погашення
податкового боргу за вищезазначеною
декларацією кошти, сплачені Державним
підприємством «Сніжнеантрацит»:
- платіжними дорученнями №154/1 від 21.03.2012
сплачувало податковий борг, що виник до
лютого 2007 року та був стягнутий на
користь державного бюджету постановою
господарського суду Донецької області
від 27.03.2007 року по справі №41/113,
виконання якої було розстрочене
ухвалою господарського суду
Донецької області від 04.05.2007 року на 15
років зі сплатою щомісячних платежів в
підставі зазначених ухвал
відповідачем було прийняте рішення про
розстрочення податкового боргу від
19.10.2010 року № 14/24. Станом на 01.03.2012 року
залишок не погашеного податкового
боргу за зазначеним рішенням складав
- платіжними дорученнями № 159/1 від
28.03.2012 року на суму 155118,23 грн.
підприємство сплатило податковий борг,
що виник до 08.10.2010 року та був стягнутий
на користь державного бюджету
постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 10.11.2010 року
було розстрочене ухвалою суду від
29.12.2010 року на 2 роки зі сплатою
У свою чергу на підставі зазначених
ухвал відповідачем було прийняте
рішення про розстрочення податкового
боргу віз 31.01.2011 року № 2/24. Станом на
01.03.2012 року залишок не погашеного
податкового боргу за зазначеним
рішенням складав 388650,00 грн.;

- платіжним дорученням № 153/1 від 21.03.2012
року на суму 39503,03 грн. позивач сплатив
податковий борг, що виник до 01.01.2005 року
та був розстрочений рішенням
відповідача про розстрочення
(відстрочення) податкових зобов'язань
№2/24 від 30.03.2006 року № 271 від 23.06.2005 року,
згідно якого підприємству була надана
розстрочка сплати податкового боргу
строком на 10 років зі сплатою
щомісячних платежів в розмірі 52503,03 грн.
Станом на 01.03.2012 року залишок не
погашеного податкового боргу за
зазначеним рішенням складав 2572648,01 грн.;

- платіжним дорученням № 168/1 від 28.03.2012
року на суму 47940,66 грн. підприємство
сплатило податковий борг, що виник до
23.11.2009 року та був стягнутий на користь
державного бюджету постановою
Донецького окружного
адміністративного суду від 14.12.2009 року
по справі № 2а-20763/09/0570, виконання якої
було розстрочене ухвалою суду від
29.03.2010 року на 5 років зі сплатою
щомісячних платежів в розмірі 15980,22 грн.
У свою чергу на підставі зазначеної
ухвали відповідачем прийняте рішення
про розстрочення податкового боргу від
23.04.2010 року № 4/24. Станом на 01.03.2012 року
залишок не погашеного податкового
боргу за зазначеним рішенням складав
575287,00 грн.;

- платіжним дорученням № 157/1 від 22.03.2012
року на суму 28028,18 грн. підприємство
сплатило податковий борг, що був
стягнутий на користь державного

бюджету постановою Донецького
окружного адміністративного суду від
19.06.2009 року по справі № 2а-8142/09/0570.
Відповідачем на підставі зазначеної
ухвали прийнято

рішення про розстрочення податкового
боргу від 14.07.2009 року № 13/24 зі сплатою
щомісячних платежів у розмірі 28028,18
грн., станом на 01.03.2012 року залишок не
погашеного податкового боргу за
зазначеним рішенням складав 756761,06 грн.;

- платіжним дорученням № 167/1 від
28.03.2012 року на суму 88109,37 грн.
підприємство сплатило податковий борг,
що виник з 30.08.2008 року по 30.11.2008 року та
був стягнутий на користь
державного бюджету постановою
Донецького окружного
адміністративного суду по справі №
2а-31109/08. Відповідачем на підставі

зазначеної ухвали прийняте рішення про
розстрочення податкового боргу від
27.12.2010 року № 23/24 зі сплатою щомісячних
платежів в розмірі 19579,86 грн. Станом на
01.03.2012 року залишок не погашеного
податкового боргу за зазначеним
рішенням складав 2055885,73 грн.;

- платіжним дорученням № 158/1 від 22.03.2012
року на суму 8314,92 грн. позивач сплатив
податковий борг, який стягнутий на
користь державного бюджету постановою
Господарського суду Донецької області
від 25.12.3006 року по справі №7/342,
виконання якої розстрочене ухвалою від
08.02.2007 року та ухвалою Донецького
окружного адміністративного суду від
29.03.2010 року № 2а-1542/09 здійснена заміна
боржника у виконавчому провадженні з
Державного підприємства «ТШСУ № 7» на
Державне підприємство
«Сніжнеантрацит». Відповідачем на
підставі зазначеної ухвали прийняте
рішення про розстрочення податкового
боргу від 30.09.2009 року № 22/24 зі сплатою
щомісячних платежів у розмірі 8314,91 грн.,
станом на 01.03.2012 року залишок не
погашеного податкового боргу за
зазначеним рішенням складав 490579,55 грн.;

- платіжним дорученням № 170/1 від
28.03.2012 року на суму 16831,74 грн. позивач
сплатив податковий борг, що виник до
22.06.2009 року та був стягнутий на користь
державного бюджету постановою
Донецького окружного
адміністративного суду від 01.07.2009 року
по справі № 2а-8570/09/0570, виконання якої
було розстрочене ухвалою суду від
17.07.2009 року на період з 01.01.2011 року по
01.12.2015 року зі сплатою щомісячних
платежів в розмірі 5610,58 грн. У свою
чергу на підставі зазначеної ухвали
відповідачем було прийняте рішення про
розстрочення податкового боргу від
14.08.2009 року № 17/24. Станом на 01.03.2012 року
залишок не погашеного податкового
боргу за зазначеним рішенням складав
252476,30 грн.;

- платіжним дорученням № 156/1 від
22.03.2012 року на суму 18383,93 грн. позивач
сплатив податковий борг, що виник до
20.11.2007 року та був стягнутий на

користь державного бюджету постановою
Донецького окружного
адміністративного суду від 12.12.2007 року
по справі № 2а-8311/2007, виконання якої
було розстрочене ухвалою суду від
24.12.2007 року на 10 років зі сплатою
щомісячних платежів з податку на
додану вартість в розмірі 18383,93 грн. У
свою чергу на підставі зазначеної
ухвали відповідачем було прийняте
рішення про розстрочення податкового
боргу від 09.01.2008 року № 1/24. Станом на
01.03.2012 року залишок не погашеного
податкового боргу за зазначеним
рішенням складав1286874,79 грн.;

- платіжним дорученням № 169/1 від
28.03.2012 року на суму 3000,00 грн. позивач
сплатив податковий борг, що виник до
30.03.2011 року та був стягнутий на

користь державного бюджету постановою
Донецького окружного
адміністративного суду від 04.04.2011 року
по справі № 2а/0570/4928/2011, виконання якої
було розстрочене ухвалою суду від
29.09.2011 року на період з жовтня 2011 року по
вересень 2013 року зі сплатою щомісячних
платежів в розмірі 1000,00 грн., з жовтня 2013
року по серпень 2016 року зі сплатою
щомісячних платежів в розмірі 43444,65 грн.
Станом на 01.03.2012р. залишок не погашеного
податкового боргу за зазначеним
рішенням складав 1583007,37 грн.;

- платіжним дорученням № 43 від
12.03.2012 року на суму 100000,00 грн. позивач
виконуючи постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
22.02.2012 року по справі № 2а/0570/1569/2012 року
сплатив податковий борг , що виник з
30.10.2011 року по 30.01.2012 року.

Тобто, загалом у березні 2012 року
Державне підприємство
«Сніжнеантрацит» сплатило до
державного бюджету 654000,00 грн. з податку
на додану вартість. При цьому графа
«Призначення платежу» даних платіжних
доручень містить посилання на оплату
податкових зобов'язань за рішеннями
господарського суду Донецької області,
Донецького окружного
адміністративного суду та рішеннями
про розстрочення податкового боргу.

Проте як вбачається з розрахунку пені,
відповідач зарахував сплачені
позивачем кошти у погашення іншого
податного боргу, ніж зазначений у
наведених платіжних дорученнях.

Відповідач всупереч вищезазначених
рішень про розстрочення грошового
зобов'язання зарахував кошти,
визначені платником, не тільки в
рахунок погашення розстроченого
податкового зобов'язання, а згідно з
черговістю його виникнення.
Вищезазначеними ухвалами
господарського суду Донецької області,
Донецького окружного
адміністративного суду та рішеннями
про розстрочення податкового боргу
перенесені граничні строки сплати
податкових зобов'язань. Оскільки дані
рішення набрали законної сили,
граничними термінами сплати є строки,
вказані в рішеннях.

Згідно ст. 41 Конституції України ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності, примусове відчуження
об'єктів права приватної власності
може бути застосовано лише як вийняток
з мотивів суспільної необхідності на
підставі і в порядку встановлених
законом та за умови попереднього і
повного відшкодування їх вартості,
конфіскація майна може бути
застосована виключно за рішенням суду
у випадках, обсязі і порядку,
встановлених законом.

Частиною 1 ст. 317 Цивільного кодексу
України передбачено, що власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном. Згідно
частин 1,2,6,7 ст. 319 Цивільного кодексу
України власник володіє, користується
та розпоряджується своїм майном на
власний розсуд та має право вчиняти
щодо свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону, держава не
втручається у здійснення власником
права власності, діяльність власника
може бути обмежена чи припинена або
власника може бути зобов'язано
допустити до користування його майном
інших осіб лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Частинами 1,5 ст. 19 Господарського
кодексу України передбачено, що
суб'єкти господарювання мають право
без обмежень самостійно здійснювати
господарську діяльність, що не
суперечить законодавству. Незаконне
втручання та перешкоджання
господарській діяльності суб'єктів
господарювання з боку органів
державної влади, їх посадових осіб при
здійсненні ними державного контролю та
нагляду забороняються. Згідно частини 7
ст. 66 Господарського кодексу України
держава гарантує захист майнових прав
підприємства. Вилучення державою у
підприємства майна, що ним
використовується, здійснюється лише у
випадках і порядку, передбачених
законом.

Наведені норми мають загальний
характер та приводяться як засіб
гарантії держави щодо захисту законних
інтересів господарюючих суб'єктів від
незаконних дій органів державної влади
та захисту права власності, а не з точки
зору регулювання відносин між
податковим органом та платником
податків.

Отже, відповідач, перерозподіляючи
самостійно, без врахування призначення
платежу, перераховані позивачем
грошові кошти, якими він має право
вільно користуватися, здійснюючи
підприємницьку діяльність, фактично
порушив право позивача на власність,
яка гарантується та охороняється
вищенаведеними нормами

Спірні правовідносини сторін по справі
регулюються ст.129 Податкового кодексу
України, відповідно до п.129.1 якої пеня
нараховується: після закінчення
встановлених цим Кодексом строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання на суму податкового боргу
нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми
грошового зобов'язання платником
податків - від першого робочого дня,
наступного за останнім днем граничного
строку сплати грошового зобов'язання,
визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового
зобов'язання контролюючими органами -
від першого робочого дня, наступного за
останнім днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного у
податковому повідомленні-рішенні
згідно із цим Кодексом.

Однак з початку дії Податкового
кодексу України, тобто з 01.01.2011 року у
податкового органу не виникло права
несплачену і відстрочену за судовими
рішеннями заборгованість з податків,
що виникла до цієї дати, переводити у
стан податкової заборгованості, що
виникла з 01.01.2011 року.

Крім того, відповідно до п.87.9 статті 87
Податкового кодексу України у разі
наявності у платника податків
податкового боргу органи державної
податкової служби зобов'язані
зарахувати кошти, що сплачує такий
платник податків, в рахунок погашення
податкового боргу згідно з черговістю
його виникнення незалежно від напряму
сплати, визначеного платником
податків.

Відтак, з 01.01.2011 року орган державної
податкової служби має повноваження на
зарахування коштів, що сплачує платник
податків, в рахунок погашення
податкового боргу згідно з черговістю
його виникнення незалежно від напряму
сплати, визначеного платником
податків.

Проте, судом встановлено, що
вищезазначеними платіжними
дорученнями позивачем здійснювалась
сплата розстрочених ухвалою суду сум
податкових зобов'язань, стягнутих
судовим рішенням. Тобто, цими платежами
вже здійснювалось погашення
податкового боргу.

Пунктом 3.9 Порядку розстрочення
(відстрочення) грошових зобов'язань
(податкового боргу) платників податків,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
24.12.2010 року № 1036, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 30 грудня
2010 року за № 1413/18726 визначено, що на
розстрочені (відстрочені) грошові
зобов'язання (податковий борг) пеня та
штрафи не нараховуються з дати
укладання (підписання) договору до
закінчення строку дії договору про
розстрочення (відстрочення) грошового
зобов'язання (податкового боргу).

Відтак, здійснення податковим органом
зарахування сплачених на виконання
судового рішення розстрочених
податкових зобов'язань та нарахування
штрафних санкцій суперечить вказаному
Порядку.

Виходячи з наведеного, суд приходить до
висновку про протиправність
податкового повідомлення-рішення
№ від 20.04.2012 року, у зв'язку з чим
задовольняє вимоги позивача у повному
обсязі.

Відповідно до ст. 94 КАСУ якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 17, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов Державного підприємства
«Сніжнеантрацит» до Торезької
об'єднаної Державної податкової
інспекції Донецької області Державної
податкової служби про визнання
протиправним податкового повідомлення
- рішення № від 20.04.2012 року -
задовольнити.

Визнати протиправним податкове
повідомлення - рішення Торезької
об'єднаної Державної податкової
інспекції Донецької області Державної
податкової служби № від 20.04.2012
року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Державного підприємства
«Сніжнеантрацит» судовий збір у
розмірі 1222,00 грн.

Вступна та резолютивна частини
постанови прийняті в нарадчій кімнаті
та проголошені в судовому засіданні
10.08.2012 року, постанова в повному обсязі
буде виготовлена 14.08.2012 року.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішення за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подала, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Загацька Т. В.