Справа № 814/2892/13-а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/2892/13-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції:
Марич Є. В. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Судді - доповідача - Димерлія О.О.,

суддів Єщенка О.В.,

Романішина В.Л.,

розглянув в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «РІФАРМ» на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 11 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «РІФАРМ» до
інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Миколаївській області про визнання
протиправною та скасування постанови
про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

26.06.2013р. товариство з обмеженою
відповідальністю «РІФАРМ» звернулось
з адміністративним позовом до
інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Миколаївській області (далі - інспекції
ДАБК) про визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
штрафу від 12.06.2013р. № 111, враховуючи, що
позивачем не були надані недостовірні
дані в декларації про готовність
об'єкту до експлуатації. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що доводи
відповідача про не завершення
товариством будівельних робіт не
ґрунтуються на обставинах справи.

Відповідач заперечував проти позову та
зазначав, що акт перевірки та постанова
про притягнення до відповідальності за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності складені у відповідності до
вимог законодавства на підставі
встановлених в ході перевірки фактів.
На підставі викладеного просив у
позові відмовити.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 11 жовтня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідністю висновків суду першої
інстанції обставинам справи, просив
постанову суду першої інстанції
скасувати з прийняттям нової постанови
про задоволення позову в повному
обсязі.

В зв'язку із відсутністю клопотань від
усіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю,
відповідно п.1 ч. 1 ст. 197 КАС України,
справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачається з матеріалів справи
наступні обставини.

03.06.2013р. в ході позапланової перевірки
дотримання ТОВ «РІФАРМ» вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил при
будівництві аптеки по вул. Жуковського,
59 в м. Первомайську Миколаївської
області встановлено порушення п.10 ст.39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», а саме
зазначення у декларації про готовність
об'єкту до експлуатації від 02.04.2013р. №
МК 86 недостовірної інформації,
про що складений акт (а.с.12).

Так, в декларації зазначено про
закінчення будівельних робіт на
об'єкті, в той час, як на момент
проведення перевірки не були завершені
роботи зі встановлення пандусу, не
виконані роботи з оздоблення фасаду, не
завершені монтажні роботи подвісної
стелі в торгівельному залі, не
завершені опоряджувальні роботи в
санвузлі, не завершені роботи з
електрозабезпечення: в кімнатах, крім
торгівельного залу, відсутні розетки,
вимикачі та не підключені освітлювачі,
не виконані роботи з благоустрою
прилеглої території до ганку аптеки
(відсутня тротуарна плитка, урна).

12.06.2013р. на підставі протоколу про
адміністративне правопорушення та
акту перевірки від 03.06.2013р.
відповідачем прийнята постанова № 111
про визнання ТОВ «РІФАРМ» винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого абз.3 п.6 ч.2 ст.2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», зокрема ч.10 ст.39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», та
накладення штрафу в розмірі 51 615 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що в
ході розгляду справи відповідачем
доведена наявність в діях позивача
складу правопорушення, передбаченого
ч.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про
відповідальність у сфері
містобудівної діяльності», а саме
зазначення недостовірних даних про
завершення будівельних робіт у
декларації про готовність об'єкту до
експлуатації.

Одеський апеляційний адміністративний
суд не може погодитися з висновками
суду першої інстанції на підставі
наступного.

Відповідно до ч.10 ст.39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» замовник відповідно до
закону несе відповідальність за
повноту та достовірність даних,
зазначених у поданій ним декларації
про готовність об'єкта до експлуатації,
та за експлуатацію об'єкта без
зареєстрованої декларації або
сертифіката.

З матеріалів справи вбачається, що
02.04.2013р. інспекцією ДАБК зареєстрована
під № МК 86 декларація про
готовність об'єкта - аптеки по вул.
Жуковського, 59 в м. Первомайську
Миколаївської області до експлуатації.
Зазначена декларація подана
замовником будівництва (реконструкції
нежитлових приміщень під аптеку) - ТОВ
«РІФАРМ» 27.03.2013р.

У п.11 декларації зазначено про
закінчення будівництва 06.03.2013р. (а.с.73-79).

Незавершеність будівництва
обґрунтована інспекцією ДАБК
проведенням будівельних робіт, які є
типовими впорядкувальними роботами по
підтриманню життєдіяльності об'єкта
нерухомості.

Так, за визначенням Примірного
переліку послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій та
послуг з ремонту приміщень, будинків,
споруд, затвердженого наказом
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
10 серпня 2004 №150, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 21 серпня
2004 року за №1046/9645, ці роботи є
діяльністю з технічного
обслуговування і поточного ремонту
будівель і не можуть кваліфікуватись
як капітальний ремонт чи
реконструкція.

На думку судової колегії, відповідачем
повинно було зафіксовано саме
незавершеність робіт, які передбачені
Робочим проектом реконструкції.

Проте, робочим проектом реконструкції
№05-2012-РП приміщення у місті
Первомайську взагалі не передбачено
ремонт та фарбування фасаду будівлі.
Разом з тим, за згодою
балансоутримувача перший поверх було
пофарбовано у сірий колір, на що саме й
звернуто увагу інспектора позивачем в
ході перевірки. Зазначені роботи не
суперечать п.п. 1.2.3.4. та 1.2.3.9. Примірного
переліку послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій та
послуг з ремонту приміщень, будинків,
споруд.

Ремонт та заміна електоросвітильників
чи електророзеток на нові, згідно п.
1.1.16.3. Примірного переліку послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій та послуг з
ремонту приміщень, будинків, споруд є
роботами, що визначаються як заходи по
підтриманню життєдіяльності об'єкта і
не є ремонтом приміщення.

На момент перевірки інспекцією ДАБК
підвісна стеля торгового залу типу
«армстронг» була в тому ж стані, а саме,
відповідала проведеному раніше
ремонту та проектній документації.
Позивач зазначає, що знято було лише
кілька плиток для доступу і монтажу
проводки охоронної сигналізації, що
підтверджується фото фіксацією об'єкту
під час проведення перевірки
(а.с.108зв.-109). Жодною правовою нормою не
заборонено вже після вводу об'єкта в
експлуатацію виконувати поточні
роботи, пов'язані із забезпеченням
життєдіяльності об'єкта, нормального
функціонування чи його поліпшення. Ці
роботи також відповідають вимогам п.п.
1.1.16 та 1.2.15 Примірного переліку послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій та послуг з
ремонту приміщень, будинків, споруд.

Також, на момент перевірки в санвузлі
здійснювались дрібні експлуатаційні
роботи, а саме, заміна кришки та окремих
елементів електрощитка, що відноситься
до поточного обслуговування
приміщення. (п.п. 1.1.16.1 та 1.1.16.4
Примірного переліку послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій та послуг з ремонту
приміщень, будинків, споруд.

Необхідність тимчасового демонтажу
правового поручня пандуса на сходах, що
примикає до стіни була викликана його
псуванням невідомими особами в ніч з 26
на 27 травня 2013 року, що зафіксовано
відповідним актом. Ці роботи
відповідають положенням п.п. 1.1.9.2 та
1.1.9.5 Примірного переліку послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій та послуг з
ремонту приміщень, будинків, споруд.

Висновок відповідача про те, що
зазначеного поручню ніколи не було, не
відповідає дійсності та нічим не
підтверджено. Відповідно до п.6.2.6
ДБНВ.2.2 - 17:2006 «ДОСТУПНІСТЬ БУДИНКІВ І
СПОРУД ДЛЯ МАЛОМОБІЛЬНИХ ГРУП
НАСЕЛЕННЯ» наявність поручня пандуса
вимагається лише при перепаді висот
більше 0,45 метра, в спірному випадку
вона є меншою, що підтверджується
робочим проектом 05-2012 -РП (а.с.50-51).

Неправомірним є висновок інспекції
ДАБК, з яким погодився суд першої
інстанції, про відсутність тротуарної
плитки навколо об'єкту будівництва.
Наявність тротуарної плитки не
передбачено робочим проектом. В зв'язку
з чим зазначені роботи не можуть
вважатися продовженням будівельних
робіт по реконструкції об'єкту.

Згідно Робочого проекту передбачено
тверде покриття, в якості якого
виступав існуючий асфальт (а.с.66).
Наявність на даному асфальті тріщин, і
можливо навіть вибоїн ніяким чином не
свідчить про те, що відсутнє саме
тверде покриття, а може лише свідчити
про необхідність виконання робіт по
поточному ремонту вибоїн у асфальтових
тротуарів дворів (даний вид робіт
передбачено п. 1.2.17.5 Примірного
переліку послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій та
послуг з ремонту приміщень, будинків,
споруд.

Приймаючи судове рішення, суд
апеляційної інстанції враховує
положення ч.1 ст.39-1 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», яка надає право суб'єкту
містобудування внести зміни до
декларації навіть у разі виявлення
інспекцією ДАБК недостовірних даних у
декларації, при умові, що вони не є
підставою вважати об'єкт самочинним
будівництвом. В даному випадку
відсутні підставі вважати проведене
будівництво по реконструкції
нежитлових приміщень під аптеку
самочинним.

Аналізуючи наведене, Одеський
апеляційний адміністративний суд
вважає, що інспекцією ДАБК не доведені
обставини викладення у декларації про
готовність об'єкту до експлуатації
недостовірних даних, зокрема щодо
строку закінчення будівельних робіт.

Розглядаючи справу про оскарження
рішення суб'єкта владних повноважень,
суд відповідно до п.1 ч.3 ст.2 КАС України
має перевірити, чи прийнято воно на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Правовий статус Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та повноваження їх посадових
осіб визначені Законом України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
Положенням про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженого Указом
Президента України від 8 квітня 2011 року
N 439/2011, Порядком здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постанова Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року N
553.

Відповідно до п. п. 1, 6 Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України Держархбудінспекція
України є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України, входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства. Правовий статус
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України та повноваження їх
посадових осіб визначені Законом
України "Про регулювання містобудівної
діяльності", Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженого Указом
Президента України від 8 квітня 2011 року
N 439/2011, Порядком здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року N
553.

Згідно з п. п. 1, 6 Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України Держархбудінспекція України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України, входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, контролю у сфері
житлово-комунального господарства.
Держархбудінспекція України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі або
міжрегіональні (повноваження яких
поширюються на декілька регіонів)
територіальні органи.

Відповідальність юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (суб'єктів
містобудування) за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
встановлюється Законом України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» від
14.10.1994 року №208/94-ВР.

У відповідності з ч. 1 ст. 3 Закону №
208/94-ВР, в редакції, яка була чинною на
час прийняття оскаржуваної постанови,
справи про правопорушення, передбачені
цим Законом, розглядаються центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю.

Частиною 2 цього Закону визначено, що
накладати штраф від імені центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
мають право його керівник та
уповноважені ним посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Зазначена редакція статті викладена в
зв'язку із прийняттям 16.10.2012р. Закону
України №5459-VІ, який набрав чинності
18.11.2012р. До вказаних змін повноваження
щодо накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності мали також і керівники
територіальних органів
Держархбудінспекції та їх заступники.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону
№5459-VІ від 16.10.2012 року, Кабінету
Міністрів України доручено протягом
трьох місяців з дня набрання чинності
цим Законом привести свої
нормативно-правові акти у
відповідність із цим Законом.

Разом з цим, Кабінет Міністрів
України не привів Порядок накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності,
затверджений постановою від 06.04.1995 року
№ 244, у відповідність до вимог Закону №
5459-VI від 16.10.2012 року, таким чином в
даному випадку існує невідповідність
положень підзаконних
нормативно-правових актів вимогам
закону.

Згідно ч.2 ст.9 Конституції України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Враховуючи наведене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
інспекція ДАБК в Одеській області,
приймаючи 12.06.2013р. постанову № 111 про
накладення на ТОВ «РІФАРМ» штрафу за
правопорушення, передбачене п.6 ч.2 ст.2
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності», діяла поза
межами повноважень.

Оцінюючи викладене в сукупності, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що оскаржувана постанова не
може вважатися законною, порушує права
позивача, в зв'язку з чим має бути
скасована судом.

Невірна правова оцінка судом першої
інстанції обставин по справі,
неврахування наведених норм права
призвело до ухвалення помилкового
судового рішення.

Відповідно до ст.202 КАС України, судова
колегія скасовує рішення суду першої
інстанції та ухвалює нове, яким позовні
вимоги задовольняє

Керуючись ст.ст. 195,196,197,202,205,207,254 КАС
України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «РІФАРМ» -
задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 11 жовтня 2013
року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою
позовні вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю «РІФАРМ»
задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Миколаївській області від 12.06.2013р. № 111
про визнання ТОВ «РІФАРМ» винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого п.6 ч.2 ст.2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», та накладення штрафу в
розмірі 51 615 грн.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після підписання
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
часу отримання сторонами копії
судового рішення.

Суддя-доповідач:
О.О.Димерлій

Суддя:
О.В.Єщенко

Суддя:
В.Л.Романішин