Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/21921/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Весельської Т.Ф., Заїки М.М., Малиніна
В.В. (доповідач),

провівши попередній розгляд
касаційних скарг Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області, Управління Пенсійного фонду
України в Старосамбірському районі
Львівської області на постанову
Старосамбірського районного суду
Львівської області від 14 квітня 2011 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29 лютого 2012
року по справі за позовом ОСОБА_4 до
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області,
Управління Пенсійного фонду України в
Старосамбірському районі Львівської
області, Старосамбірського районного
трудового архіву про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Старосамбірського
районного суду Львівської області від
14.04.2011 року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29.02.2012 року,
позов задоволено. Визнано
неправомірними дії Комісії ГУ ПФУ у
Львівській області з питань
підтвердження стажу роботи на посадах,
що дають право на призначення пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років
за результатами розгляду заяви ОСОБА_4;
зобов'язано УПФУ у Старосамбірському
районі призначити позивачу пенсію по
віку на пільгових умовах з урахуванням
трудового стажу роботи дояркою в
період з 01.02.1983 року по 06.11.2006 року.

Вказуючи, на допущені судами, на
думку відповідачів, неповне з'ясування
обставин, які мають значення у справі,
та порушення норм чинного
процесуального та матеріального
законодавства, що призвело до
неправильного вирішення даного спору,
просить їх рішення скасувати та
постановити нове про відмову у
задоволені позову.

У свою чергу, позивач надіслав
письмові заперечення на касаційну
скаргу, просить залишити її вимоги без
задоволення.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.223 КАС
України, суд касаційної інстанції за
наслідками розгляду касаційної скарги
має право залишити касаційну скаргу
без задоволення, а судові рішення - без
змін.

Судами встановлено, що згідно
записів трудової книжки (а.с.10-12)
позивач працювала в колгоспі ім.
Т.Г.Шевченка дояркою з 1983 року по 21.02.2000
року.

Рішенням зборів від 21.02.2000 року № 1
колгосп був перейменований у ТзОВ ім.
Шевченка і у зв'язку з цим позивач
продовжила свою трудову діяльність у
даному товаристві дояркою з 22.02.2000 року
по 06.11.2006 року.

Наказом № 52 від 06.11.2006 року позивач
звільнена з роботи у зв'язку із
скороченням штату (п.1 ст. 40 КЗпП
України).

Таким чином, колегія суддів
погоджується з тим, що позивач
працювала дояркою 23 роки 9
місяців 5 днів.

Згідно з пунктом «д» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» жінки, які працюють
доярками (операторами машинного
доїння) , свинарками - операторами в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, після досягнення 50 років
і коли стаж зазначеної роботи не менший
як 20 років, мають право на пенсію за
віком на пільгових умовах.

Встановлено, що УПФУ у
Старосамбірському районі відмовлено
позивачу у призначенні пільгової
пенсії, оскільки рішенням Комісії ГУ
ПФУ у Львівській області з питань
підтвердження стажу роботи на посадах,
що дають право на призначення пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років
від 03.12.2009 року ОСОБА_4 підтверджено
період роботи в якості доярки колгоспу
ім.Шевченка (згодом ТзОВ ім. Шевченка)
тільки в 1984-1990 роках - 7 років, оскільки
згідно із книгами по оплаті праці за 1983
рік вона значилася телятницею, а за
1991-2006 роки - тваринником.

Згідно з п.20 Постанови КМУ № 637
підтвердження трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або записів у ній, що
визначають право на пенсію на
пільгових умовах чи для підтвердження
спеціального трудового стажу,
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх право наступників .

Згідно повідомлення Державного
реєстратора 28.04.2009 року проведено
державну реєстрацію припинення
юридичної особи ТзОВ імені Шевченка в
результаті її ліквідації за рішенням
засновників, що не пов'язано з
реорганізацією, правонаступник
відсутній.

У разі відсутності
правонаступника підтвердження
періодів роботи, що зараховуються до
трудового стажу для призначення пенсії
на пільгових умовах здійснюється у
порядку встановленому Пенсійним
фондом України.

Постановою правління Пенсійного
фонду України від 10.11.2006 №18-1
затверджено Порядок підтвердження
періодів роботи, що зараховуються до
трудового стажу для призначення пенсії
на пільгових умовах або за вислугу
років.

Цим Порядком визначено механізм
підтвердження стажу роботи у разі
ліквідації підприємства, установи,
організації без визначення
правонаступника.

Згідно з особовим рахунком №1161
вона виконувала встановлену кількість
трудоднів за період з 1983 по 1989 та з 1993 по
2005 рік (у 1990 році виробила 1 трудодень, в
1991 - 10, в 1992 році - 122, в 2006 році, до часу
звільнення - 221 із 250, отже також
виконала норму), тобто фактично
виконала встановлену кількість
трудоднів за 21 рік, а також виконувала
норми обслуговування корів за період з
1983 по 1989 рік та з 1992 по 2006 рік, тобто 22
роки.

В ході розгляду справи свідки, що
працювали у господарстві імені
Шевченка у селі Сусідовичі доярками
разом із позивачем, підтвердили, що
остання постійно, за винятком часу,
коли доглядала новонароджених
дочок-близнючок, виробляла встановлену
кількість трудоднів та виконувала
норми обслуговування корів, що є
доказами в розумінні ст.69 КАС України.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів, що рішення комісії,
на підставі якого позивачу відмовлено
у призначенні пільгової пенсії, є
неправомірним.

Таким чином, висновки судів є
правильними, обґрунтованими,
відповідають нормам матеріального та
процесуального права, підстави для
скасування чи зміни оскаржуваних
судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в
касаційнихскаргах, зазначених
висновків та обставин справи не
спростовують.

Відповідно до частини першої
статті 224 КАС України суд касаційної
інстанції залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області, Управління
Пенсійного фонду України в
Старосамбірському районі Львівської
області, - залишити без задоволення.

Постанову Старосамбірського
районного суду Львівської області від
14 квітня 2011 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 29 лютого 2012 року, - залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.В.Малинін

Т.Ф.Весельська

М.М.Заїка