Справа № 819/1084/14-а
Суддя: Ходачкевич Н.І.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1084/14-a

"25" червня 2014 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Ходачкевич Н.І.

при секретарі судового засідання
Цимбал А.

за участю:

позивача:ОСОБА_1

представника відповідача: Землянський
П.П.

за участю третьої особи:Кіпибіда М.Є.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Тернополі адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головне управління Держземагенства у
Тернопільській області за участю
третіх осіб:Чернихівська сільська
рада, Відділ Держземагенства у
Збаразькому районі про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов`язання вчинення дій.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного
суду з позовом до Головного управління
Держземагенства у Тернопільській
області за участю третіх осіб :
Чернихівської сільської ради та Відділ
Держземагенства у Зборівському районі
про визнання протиправною
бездіяльність Головного управління
Держземагентства у Тернопільській
області, відповідь-відмову Головного
Управління Держземагенства у
Тернопільській області від 27.05.2014 р. №
19-19-0.53-1705/2-14 в наданні дозволу ОСОБА_1 на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки із земель
запасу орієнтовною площею 1.1900 га у
власність для ведення особистого
селянського господарства за межами
населеного пункту на території
Чернихівської сільської ради
Збаразького району не мотивованою і її
скасувати та зобов'язати Головне
Управління Держземагенства у
Тернопільській області дати дозвіл
ОСОБА_1 на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки із земель запасу державної
форми власності орієнтовною площею 1.1900
га у власність для ведення особистого
селянського господарства за межами
населеного пункту на території
Чернихівської сільської ради
Збаразького району.

Позивач в судове засідання з»явився,
позовні вимоги підтримав, позов
просить задоволити. В судовому
засіданні пояснив, що 28.04.2014 року
звернувся до головного Управління
Держземагентства у Тернопільській
області з заявою про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою для
виділення земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
державної форми власності для ведення
особистого селянського господарства
за межами населеного пункту. Проте,
листом від 27.05.2014 року за №19-19-0.53-1705/2-14
відповідачем надано відповідь про те,
що для надання дозволу на розроблення
документації землеустрою необхідно
встановити чи входить земельна ділянка
яка планується для відведення в
майнові паї, чи знаходяться на
земельній ділянці об»єкти
нерухомості. Даний лист-відмову вважає
протиправною та просить суд скасувати.

Представник відповідача в судове
засідання з»явився, проти позову
заперечив,з підстав, викладених у
письмовому запереченні на позов. В
судововму засіданні пояснив, що
Головним управлінням при розгляді
питання надання земельної ділянки
громадянину ОСОБА_1, було взято до уваги
лист Відділу Держземагентства у
Збаразькому районі від 13.05.2014 №20-02/788, в
якому зазначено, що частина земельної
ділянки, яку позивач бажає отримати у
власність, відноситься до земель
запасу (землі під господарськими
будівлями та дворами). На даній
земельній ділянці знаходились об'єкти
нерухомого майна, літні табори для
утримання худоби, які буди розпайовані.
Також, згідно листа Виконавчого
комітету Чернихівської сільської ради
від 29.10.2013 №05-200/02-7, дана земельна
ділянка не придатна для ведення
особистого селянського господарства.
Крім того посилається на лист
Чернихівської сільської ради від 17.02.2014
№17-31/02-16, де зазначено, що орган
місцевого самоврядування планує
розробку генерального плану забудови
на земельній ділянці резервного фонду,
в тому числі на земельній ділянці яку
бажає отримани у власність позивач. В
позові просить відмовити.

Представник третьої особи
Чернихівської сільської ради в судове
засідання з»явився, проти позову
заперечив з підстав, викладених у
письмових поясненнях. В судовому
засіданні пояснив, що земельна ділянка,
яку бажає отримати у власність позивач,
відноситься до земель запасу. Вказана
земельна ділянка використовувалась
для стоянки с/г техніки, повністю
засипана щебенем та піском, а також
використовувалась під літні табори
для утримання худоби.Крім того,
зазначив, що планується розробка
генерального плану забудови на
земельній ділянці резервного фонду і
вказаній земельній ділянці, яка
прилягає до земель резервного фонду.
Сесією сільської ради прийнято рішення
від 05.06.2014 року №340-27/2014 «Про укладення
договору на топогеодезичну зйомку
території Чернихівецької сільської
ради». В позові просить відмовити.
ПредППредставник Відділу
Держземагенства у Збаразькому районі в
судове засідання не з"явився, проте
подав письмові пояснення в якому
повідомив про те, що при розгляді заяви
гр. ОСОБА_1 від 21.01.2014 р., про надання йому
необхідних довідок, які є невід'ємними
частинами для підготовки наказу
Головного управління при підготовці
викопіювання з публічної кадастрової
карти України, враховано лист
виконавчого комітету Чернихівецької
сільської ради від 29.10.2013 р. вих. №05-200/02-7
так-як на частині земельної ділянки
були розміщені літні табори для
утримання худоби, які були розпайовані,
діюча водонапірна башня та
свердловина, з якої отримують воду
частина жителів села Чернихівці та
фермерські господарства "Земля", 'Нива-"
"Колосок", Земельна ділянка непридатна
для ведення особистого селянського
господарства, за рахунок чого було
зменшено плошу земельної ділянки на 0,47
га із загальної площі, яку хотів
отримані у власність гр. ОСОБА_1 На
вказаній земельній ділянці необхідно
провести грунтове обстеження щодо
доцільності її обробітку. Вказані
роботи на території області проводить
Тернопільський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою. 24.01.2014
р. відділом, вих. №30-02/113, №30-02/114, №30-02/115,
№30-02/116 гр. ОСОБА_1 надано всі необхідні
складові для підготовки наказу
Головного управління без погодження
викопіювання сільським головою на
земельну ділянку розміром 1,44 га на
розсуд Головного управління.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, судом
встановлено:

Згідно з п.4 ст.122 Земельного кодексу
України, центральний орган виконавчої
влади з питань земельних ресурсів у
галузі земельних відносин та його
територіальні органи передають
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб. Відповідно до наданих
повноважень, закріплених у Положенні
про головне управління
Держземагенства у Тернопільській
області, затвердженого наказом
Держземагенства України від 05.06.2013р.
№243, Головне управління
Держземагенства у Тернопільській
області передає земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності у власнісить або в
користування для всіх потреб в межах
області.

28.04.2014 року позивач звернувся до
головного Управління Держземагентства
у Тернопільській області з заявою про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою для виділення земельної
ділянки сільськогосподарського
призначення державної форми власності
для ведення особистого селянського
господарства за межами населеного
пункту.

Листом від 27.05.2014 року за
№19-19-0.53-1705/2-14 відповідачем надано лише
відповідь про те, що для надання
дозволу на розроблення документації
землеустрою необхідно встановити чи
входить земельна ділянка, яка
планується для відведення в майнові
паї, чи знаходяться на земельній
ділянці об»єкти нерухомості.
Прийняття остаточного рішення щодо
надання дозволу можливе після
встановлення вищезазначених фактів.

Суд звертає увагу на те, що
відповідачем рішення по суті поданої
заяви, зокрема про відмову у наданні
дозволу на розроблення проекту
землеустрою не приймалось.

Відповідно до п.2 Методичних
рекомендації щодо порядку реалізації
головними управліннями
Держземагентства в областях, містах
Києві та Севастополі повноважень з
передачі земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
державної власності у власність або
користування (на безконкурентних
засадах) для всіх потреб, при
надходженні до територіального органу
клопотання громадянина, зацікавленого
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення із
земель державної власності у межах
норм безоплатної приватизації, або
клопотання особи, зацікавленої в
одержанні у користування земельної
ділянки сільськогосподарського
призначення із земель державної
власності відповідному
територіальному органу безпосередньо
в момент звернення рекомендується
здійснити реєстрацію такого
клопотання у відповідності до вимог
Типової інструкції з діловодства у
центральних органах виконавчої влади,
Раді міністрів Автономної Республіки
Крим, місцевих органах виконавчої
влади, затвердженої постановою
Кабінету Міністрів України від 30
листопада 2011 року N 1242, а також
рекомендується вносити відомості про
реєстрацію клопотання (дату реєстрації
та вхідний номер) до програмного
забезпечення.

2.2. Після реєстрації клопотання
відповідний територіальний орган
зобов'язаний у строк, що не перевищує
двадцяти днів, перевірити:

2.2.1. У разі якщо земельна ділянка
передається у власність у межах норм
безоплатної приватизації:

- наявність викопіювання з кадастрової
карти (плану) або інших графічних
матеріалів, на яких зазначено бажане
місце розташування земельної ділянки,
та документів, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві, або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства) (частина
шоста статті 118 Земельного кодексу
України);

- відсутність передачі земельної
ділянки безоплатно у власність
відповідному громадянину по
зазначеному виду використання (частина
четверта (п'ята) статті 116 Земельного
кодексу України);

- чи відносяться землі, за рахунок яких
планується формування земельної
ділянки, до земель
сільськогосподарського призначення
державної власності (частина четверта
статті 122 Земельного кодексу України);

- відповідність бажаного місця
розташування земельної ділянки схемі
землеустрою і техніко-економічним
обґрунтуванням використання та
охорони земель
адміністративно-територіальної
одиниці, проектам землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затвердженим у встановленому
законом порядку (частина сьома статті
118 Земельного кодексу України);

- відповідність бажаного місця
розташування земельної ділянки
містобудівній документації (у разі її
надання для містобудівних потреб)
(частина третя статті 24 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності");

- чи не порушуватиме бажане місце
розташування земельної ділянки вимог
раціональної організації території
(шляхом створення черезсмужжя) та
компактності землекористування(у разі
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки) (частина
друга статті 29 Земельного кодексу
України).

У разі дотримання вимог, зазначених у
пункті 2.2 цих Методичних рекомендацій,
відповідному територіальному органу у
строк, що не перевищує п'яти днів,
рекомендується готувати за допомогою
програмного забезпечення проект
наказу про надання дозволу на
розроблення відповідної документації
із землеустрою.

При недотриманні однієї із вимог,
зазначених у пункті 2.2 цих Методичних
рекомендацій, відповідному
територіальному органу у строк, що не
перевищує п'яти днів, рекомендується
інформувати заявника про відмову у
наданні відповідного дозволу із
зазначенням конкретних причин відмови.

Враховуючи системний аналіз
вищезазначених норм, які регулюють
спірні правовідносини, дають суду
підстави для висновку, що за
результатами розгляду заяви позивача
про надання дозволу на розроблення
документації землеустрою, відповідач
приймає одне з таких рішень: або проект
наказу про надання дозволу на
розроблення відповідної документації
із землеустрою, або інформує про
відмову у наданні відповідного дозволу
із зазначенням конкретних причин
відмови.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач у вищезазначені строки
заяву відповідача по суті не розглянув,
а лише надав відповідь про розгляд
клопотання, у зв»язку з чим, суд дійшов
висновку щодо протиправної
бездіяльності відповідача щодо
розгляду зазначеної заяви позивача.

Відповідно до статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких грунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 86 КАС України встановлено,
що суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно зі статтею 8 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого зокрема людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
зокрема: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбаченіКонституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено)
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення спрямоване це
рішення (дія); з урахуванням права особи
на участь у пре прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Таким чином, діяльність органів
державної влади регулюють закони та
підзаконні акти, ці закони та
підзаконні акти дають суб'єктам
владних повноважень можливість
користування певною свободою розсуду
при вирішенні питань і встановлюють
лише межі такої свободи, тобто
наділяють їх дискреційними
повноваженнями.

В той же час, завданням
адміністративного судочинства завжди
є контроль легальності, тобто
перевірки рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень на предмет дотримання ним
при їх прийнятті (вчиненні)
встановлених законом обов'язкових
вимог, таким чином, позовна вимога щодо
зобов'язання відповідача надати
дозвіл позивачу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки із земель запасу
державної форми власності орієнтовною
площею 1.1900 га у власність для ведення
особистого селянського господарства
за межами населеного пункту на
території Чернихівської сільської
ради Збаразького району є формою
втручання в дискреційні повноваження
та виходить за межі завдань
адміністративного судочинства, а
відтак в цій частині позовних вимог
слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України, при
вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково.

Враховуючи викладені обставини, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Визнати протиправну бездіяльність
Головного управління Держземаганства
у Тернопільській області щодо
невирішення заяви ОСОБА_1 про надання
дозволу на розроблення проекту
землеустрою для виділення земельної
ділянки сільськогосподарського
призначення державної форми власності,
безоплатно у власність для ведення
особистого селянського господарства.

3. Зобов"язати Головне управління
Держземаганства у Тернопільській
області розглянути по суті заяву
ОСОБА_1 про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою для
виділення земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
державної форми власності, безоплатно
у власність для ведення особистого
селянського господарства.

4. В решті частині позовних вимог-
відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений
01.07.2014 року.

Суддя
Ходачкевич
Н.І.

копія вірна

Суддя
Ходачкевич
Н.І.