Справа № 815/2936/14
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2936/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді -
Завальнюка І.В., суддів - Андрухіва В.В.,
Бжассо Н.В., розглянувши в порядку
письмового провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Міністерства доходів і зборів України
про визнання неправомірним та
скасування наказу про накладення
дисциплінарного стягнення,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду із даним
адміністративним позовом, в якому
просить визнати протиправним та
скасувати наказ Міністерства доходів і
зборів України від 21.03.2014 року № 639-о в
частині накладення дисциплінарного
стягнення у вигляді догани на
начальника відділу протидії
незаконному обігу підакцизних товарів
оперативного управління ГУ Міндоходів
в Одеській області підполковнику
податкової міліції ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що з 01.08.2013 року він був
призначений на посаду начальника
відділу протидії незаконному обігу
підакцизних товарів Оперативного
управління Головного управління
Міндоходів в Одеській області. 12 травня
2014 року позивач отримав під розпис
наказ № 639-о від 21.03.2014 року, яким на
нього накладено стягнення у вигляді
догани. Підставою для притягнення
позивача до відповідальності слугував
висновок службового розслідування,
згідно з яким ним порушено п.4.1
Положення про відділ протидії
незаконному обігу підакцизних товарів
оперативного управління ГУ Міндоходів
в Одеській області та ст.1
Дисциплінарного статуту, яке
виразилось у неналежному контролі та
невиконанні завдань УВБ ГУ Міндоходів
від 26.07.2013 рок, від 27.08.2013 року, від 26.09.2013
року та від 03.10.2013 року. Позивач
зазначає, що притягнення його до
дисциплінарної відповідальності
здійснено безпідставно та
необґрунтовано, оскільки
розпорядження керівництва він отримав
лише в листах від 26.09.2013 року та від
03.10.2013 року із строком виконання 7 днів,
зміст яких зводився до належного
виконання та розпорядження виконання
попередніх листів із завданням щодо
обробки матеріалів на 473 аркушах. Крім
того, позивач ознайомлений із наказом
лише 12.05.2014 року, тобто більше ніж через
місяць, у зв'язку із чим, в силу ч.1 ст.18
Дисциплінарного статут, дисциплінарне
стягнення не виконано. Зважаючи на
неправомірність наказу в оскаржуваній
частині, позивач звернувся за судовим
захистом.

Від представника позивача до суду
надійшло клопотання про розгляд справи
в порядку письмового провадження.

До суду з'явилася представник
відповідача, яка позовні вимоги не
визнала у повному обсязі та
заперечувала проти задоволення позову.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України справа
розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
адміністративного позову та наявність
підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з лютого
2004 рок працює в системі органів
податкової міліції України на різних
посадах. З 01.08.2013 року позивач
призначений на посаду начальника
відділу протидії незаконному обігу
підакцизних товарів ОУ ГУ Міндоходів в
Одеській області.

Згідно з розпорядженням Міндоходів від
05.07.2013 року № 160-р «Про проведення
інвентаризації товарів» робочою
групою проведено інвентаризацію
товарів, які переміщувались в
контейнерах через Одеський та
Іллічівський морські порти до 01.07.2013
року. З метою встановлення власників
товарів УВБ ГУ Міндоходів в Одеській
області листом від 26.07.2013 року №
212/11/15-32-08-02-12 направлено до ОУ ГУ
Міндоходів в Одеській області
матеріали проведення інвентаризації
(вхід. № 231 від 30.07.2013 року).

Розпорядженням Міндоходів України від
28.10.2013 року № 356-р з метою встановлення
причин та умов, що призвели до
невиконання листа ГУ ВБ Міндоходів від
03.10.2013 року № 20019/7/99-99-08-02-01-17 ОУ ГУ
Міндоходів в Одеській області створено
робочу групу для проведення з 28.10.2013
року по 26.11.2013 року перевірки за фактом
невиконання вказаного листа.

За результатами проведеної
оперативної перевірки складено
висновок від 26.11.2013 року (затверджений
26.11.2013 року Міністром доходів і зборів
України О.В. Клименко), згідно з яким,
серед іншого, з'ясовано, що
безконтрольність керівництва ОУ ГУ
Міндоходів в Одеській області призвела
до самоусунення виконання листів ГУВБ
Міндоходів та УВБ Міндоходів в
Одеській області, у тому числі й
начальником відділу протидії
незаконному обігу підакцизних товарів
ОУ ГУ Міндоходів в Одеській області
ОСОБА_1

У висновку, а також у складеній
начальником ГУ ВБ Міндоходів України
О.М. Стетюхою доповідній записці
зазначено про необхідність проведення
на підставі ст.8 Дисциплінарного
статуту службового розслідування за
участю співробітників ГУВБ та УВБ ГУ
Міндоходів в Одеській області щодо
співробітників ОУ ГУ Міндоходів в
Одеській області, у т.ч. щодо позивача.

Розпорядженням Міністра доходів і
зборів України від 21.01.2014 року № 7-р з
метою встановлення причин та умов, що
призвели до неналежного виконання
службових обов'язків працівниками ОУ
ГУ Міндоходів в Одеській області та
його територіальних підрозділів під
час проведення заходів, спрямованих на
встановлення власників товарів, які
переміщуються в контейнерах через
Одеський морський торговельний порт та
морський торговельний порт «Южний»
(доповідна записка ГУ ВБ від 26.11.2013 року
№ 1813/99-99-08-02-01-18), на підставі ст.14
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справи України,
затвердженого Законом України від
22.02.2006 року № 3460-VI, створено робочу
групу з проведення у періоді з 21.01.2014
року по 19.02.2014 року службового
розслідування стосовно співробітників
ОУ ГУ Міндоходів в Одеській області, у
т.ч. щодо позивача.

За результатами проведеного
службового розслідування робочою
групою складено висновок, який
підписаний не всім складом (один член
групи перебував на лікарняному)
робочої групи у різні дні (19.02.2014р.,
28.02.2014р., 06.03.2014р.).

Відповідно до п.5 резолютивної частини
зазначеного висновку робоча група
вважала за доцільне за неналежне
виконання своїх службових обов'язків
притягнути до дисциплінарної
відповідальності у вигляді оголошення
догани начальника відділу протидії
незаконному обігу підакцизних товарів
оперативного управління ГУ Міндоходів
в Одеській області підполковника
податкової міліції ОСОБА_1

Наказом першого заступника Міністра
доходів і зборів України І.О. Білоуса
від 21.03.2014 року № 639-о «Про накладення
дисциплінарного стягнення», серед
іншого, за неналежне виконання
функціональних обов'язків на
начальника відділу протидії
незаконному обігу підакцизних товарів
оперативного управління ГУ Міндоходів
в Одеській області підполковника
податкової міліції ОСОБА_1 накладено
дисциплінарне стягнення у вигляді
догани.

Оцінивши належність, допустимість,
достовірність наданих сторонами
доказів, а також достатність та
взаємний зв'язок у їх сукупності, суд
вважає зазначений наказ в частині
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності
необґрунтованим, а позовні вимоги
підлягаючими задоволенню у зв'язку з
наступним.

Як вбачається із висновку службового
розслідування, в ході останнього
встановлено, що начальник відділу
протидії незаконному обігу
підакцизних товарів оперативного
управління ГУ Міндоходів в Одеській
області підполковник податкової
міліції ОСОБА_1 не здійснив належний
контроль за виконанням листа УВБ ГУ
Міндоходів в Одеській області від
26.09.2013 року за № 681/11/15-32-01-12 та листа ГУВБ
Міндоходів в Одеській області від
03.10.2013 року № 20019/7/99-99-08-02-01-17, що призвело
до неналежного виконання завдань і
функцій покладених на підрозділи, які
були залучені до проведення заходів,
чим порушив вимоги п.4.1 Положення про
відділ протидії незаконному обігу
підакцизних товарів ОУ ГУ Міндоходів в
Одеській області та ст.1 Статуту.

В основу вказаного висновку робочою
групою покладено наступні обставини.
Так, згідно з розпорядженням
Міндоходів від 05.07.2013 року № 160-р «Про
проведення інвентаризації товарів»
робочою групою проведено
інвентаризацію товарів, які
переміщувались в контейнерах через
Одеський та Іллічівський морські порти
до 01.07.2013 року. З метою встановлення
власників товарів УВБ ГУ Міндоходів в
Одеській області листом від 26.07.2013 року
№ 212/11/15-32-08-02-12 направлено до ОУ ГУ
Міндоходів в Одеській області
матеріали проведення інвентаризації
(вхід. № 231 від 30.07.2013 року).

Начальником ОУ ГУ Міндоходів в
Одеській області Потаповим Р.В.
виконання листа доручено начальнику
управління організації податкових
злочинів Кобцю І.М., який у свою чергу
безпосереднім виконавцем листа
визначив старшого оперуповноваженого
з ОВС відділу протидії незаконному
обігу підакцизних товарів ОУ ГУ
Міндоходів в Одеській області Чебикіна
Д.О. Останній згідно вказівки
заступника начальника ОУ ГУ Міндоходів
в Одеській області начальника відділу
організації викриття економічних
злочинів Панченка І.В. матеріали
інвентаризації направив до
територіальних підрозділів ВПМ у
Приморському, Малиновському районах м.
Одеси, ВПМ Ізмаїльської МДПІ Одеської
області, ВПМ у Комінтернівському
районі Одеської області. Крім того, у
зв'язку із тим, що згідно проведеної
інвентаризації було встановлено ряд
власників контейнерів, які
зареєстровані в інших регіонах
України, аналогічні листи було
направлено до ОУ ГУ Міндоходів в
областях: Луганська, Дніпропетровська,
Донеьцка, Чернівецька, Харківська, м.
Київ та м. Севастополь.

Згідно наказу ГУ Міндоходів в Одеській
області від 05.08.2013 року № 106-в Чебикін
Д.О. перебував з 19.08.2013 року по 28.09.2013
року у черговій відпустці, проте не
передав керівництву матеріали для
визначення іншого виконавця, що
призвело до фактичної відсутності
роботи по виконанню завдань в
зазначений період.

ОУ ГУ Міндоходів в Одеській області
були отримані відповіді про
відпрацювання власників товарів, які
переміщувались в контейнерах від
оперативних управлінь ГУ Міндоходів в
Донецькій, Чернівецькій, Луганській
областях, містах Києві та Севастополі.

15 серпня 2013 року ОУ ГУ Міндоходів в
Одеській області направлено до УВБ ГУ
Міндоходів в Одеській області лист №
2257/7/15-32-07-0501 щодо інформування про
результати проведених заходів. Робоча
група дійшла висновку про те, що
завдання фактично не виконано,
оскільки управлінням були направлені
лише відповідні запити до
територіальних підрозділів. Крім того,
оперативним управлінням додаткового
проінформовано УВБ ГУ Міндоходів в
Одеській області про те, що відповіді
на вищевказані запити не надходили та
про результати буде проінформовано
додатково (лист від 28.08.2013 року №
264/7/15-32-07-04-05).

У зв'язку з відсутністю інформації про
проведену роботу по встановленню
власників товарів станом на 27.08.2013 року
УВБ ГУ Міндоходів в Одеській області
направлено лист до оперативного
управління від 27.08.2013 року №
431/11/15-32-08-02-12 з вимогою надати вичерпну
інформацію.

Згідно запису в Журналі вхідної
кореспонденції ОУ ГУ Міндоходів в
Одеській області керівництвом
виконання доручено колишньому
начальнику управління організації
податкових злочинів полковнику
податкової міліції Кобцю І.М., який
особисто отримав його на виконання.

У зв'язку із ненадходженням відповідей
від територіальних підрозділів та
оперативних управлінь ГУ Міндоходів,
яким були направлені запити,
оперативним управлянням листом від
27.08.2013 року № 264/7/15-32-07-04-05 повідомлено
УВБ ГУ Міндоходів в Одеській області
про неможливість надати повну
інформацію та повідомлено, що при
одержанні результаті відпрацювання
інформацію буде надано додатково.

Таким чином, виконання листів від
212/11/15-32-08-02-12 від 26.07.2013 року, №
431/11/15-32-08-01-12 від 27.08.2013 року УВБ ГУ
Міндоходів в Одеській області ОСОБА_1
не доручалось.

Листом від 26.09.2013 року № 681-11/15-32-01-12
(надійшов 04.10.2013р.) УВБ ГУ Міндоходів в
Одеській області витребувало від
оперативного управління інформацію,
виконання якого було доручено
заступнику начальника ОУ ГУ Міндоходів
в Одеській області начальнику відділу
організації викриття економічних
злочинів полковнику податкової
міліції Панченку І.В., який в свою чергу
виконання листа доручив начальнику
відділу протидії незаконному обігу
підакцизних товарів ОУ ГУ Міндоходів в
Одеській області ОСОБА_1 Від
керівництва позивачу було надано
вказівку «Для організації виконання»,
«До розгляду». Основним виконавцем
ОСОБА_1 визначив старшого
оперуповноваженого з ОВС відділу
протидії незаконному обігу
підакцизних товарів ОУ ГУ Міндоходів в
Одеській області Чебикіна Д.О.

При цьому судом встановлено, що
позивачем було дано вказівку виконавцю
«За результатами отриманих відповідей
з районних підрозділів надайте
відповідь до УВБ ГУ Міндоходів в
Одеській області».

Також на виконання вказаного листа до
УВБ ГУ Міндоходів в Одеській області за
№ 4558/7/15-32-03-05 від 04.10.2013 року було
направлено відповідь з ОУ
Білгород-Дністровської ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області щодо
проведених заходів по встановленню
власників контейнерів. Крім того, до
територіальних підрозділів податкової
міліції було направлено повторне
завдання з метою якісного
відпрацювання власників контейнерів
(вказівка від 04.10.2013 року № 4559/7/15-32-07-03-05).

Згідно з висновком службового
розслідування, листи (від 01.01.2013р.,
03.10.2013р., 11.10.2013р., 16.10.2013р.) оперативного
управління до територіальних
підрозділів з вимогою щодо надання
інформації про встановлення власників
товарів, що переміщувались у
контейнерах, не є виконанням завдання;
при цьому жодних дієвих заходів щодо
активізації роботи підпорядкованих
підрозділів, направленої на виконання
лисів УВБ ГУ Міндоходів в Одеській
області та ГУВБ Міндоходів,
оперативним управлінням не здійснено.

09 жовтня 2013 року до ОУ ГУ Міндоходів в
Одеській області надійшов лист ГУВБ
Міндоходів України від 03.10.2013 року №
20019/7/99-99-08-02-01-17 з вимогою забезпечити
належне виконання листа від 26.07.2013 року
№ 212/11/15-32-08-02-13 та в термін до 10.10.2013 року
доповісти.

Виконання вимог зазначеного листа
ОСОБА_1 доручено старшому
оперуповноваженому з ВС підполковнику
податкової міліції Чебикіну Д.О. та
дано вказівку «Узагальнити отримані
дані з районних підрозділів та
направити відповідь в установлений
термін». У зв'язку із тим, що лист на
виконання був отриманий у термін
надання відповіді, Чебикіним Д.О. 09.10.2013
року за № 2114/8/15-32-07-06 направлена
попередня відповідь до ГУВБ Міндоходів
України. Позивач особисто 16-17 жовтня 2013
року проінформував полковника
податкової міліції Шевгеньова О.М. про
знаходження у відділі на виконанні
листа ГУ ВБ Міндоходів України та
проблеми, які виникли при виконанні
завдання. Також позивачем
підписувались листи «Про неякісне
виконання зазначеного контрольного
доручення» у заступника начальника
оперативного управління (від 29.10.2013р.,
31.10.2013р., 08.11.2013р.).

На виконання вищевказаного листа та за
вказівкою позивача Чебикіним Д.О. було
підготовлено та направлено для
виконання до територіальних
підрозділів листи від 04.10.2013р., 11.10.2013р.,
16.10.2013р., 29.10.2013р., 31.10.2013 р., в результаті
чого отримані відповіді від 02.10.2013р.,
10.10.2013р., 11.10.2013р., 14.10.2013р., 21.10.2013р.,
22.10.2013р., на підставі яких було
підготовлено відповідь до ГУВБ
Міндоходів України від 14.10.2013 року №
2206/8/15-32-07-06 та безпосередньо
відправлено до ГУВБ на адресу « 0850
Сотник».

У зв'язку із тим, що отримані відповіді
за результатами відпрацювання не
містили вичерпних даних щодо власників
вантажів зазначених у контрольному
завданні ГУВБ Міндоходів України,
позивачем неодноразово проводились
співбесіди з безпосередніми
виконавцями та їх керівниками
(протоколи від 24.07.2013 року № 60, від 03.10.2013
року № 67, від 14.10.2013 року № 90/11/0-7-03 ДСК,
від 16.10.2013 року № 68/1).

На думку робочої групи вищезазначені
заходи носили формальний характер,
оскільки фактичного обговорення не
відбувалось, конкретних вказівок щодо
активізації роботи в даному напрямку
не надавалось та не вносилося
пропозицій щодо притягнення винних
осіб до дисциплінарної
відповідальності за порушення
виконавчої дисципліни.

Однак суд не погоджується із
зазначеними висновками, які покладені
в основу спірного наказу в частині
притягнення позивача до
відповідальності, з огляду на наступне.

Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України стосовно її
дотримання, види заохочень та
дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень
визначає Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України,
затверджений Законом України Законом
України «Про Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України» від
22 лютого 2006 року N 3460-IV.

Згідно з ч.1 Статуту службова
дисципліна - це дотримання особами
рядового і начальницького складу
Конституції і законів України, актів
Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.
Службова дисципліна в органах
внутрішніх справ досягається:
створенням належних умов проходження
служби особами рядового і
начальницького складу; набуттям
високого рівня професіоналізму;
забезпеченням гласності та
об'єктивності під час проведення
оцінки результатів службової
діяльності; дотриманням законності і
статутного порядку; повсякденною
вимогливістю начальників до підлеглих,
постійною турботою про них, виявленням
поваги до їх особистої гідності;
вихованням в осіб рядового і
начальницького складу високих
моральних і ділових якостей;
забезпеченням соціальної
справедливості та високого рівня
соціально-правового захисту; умілим
поєднанням і правильним застосуванням
заходів переконання, примусу,
дисциплінарного та громадського
впливу; належним виконанням умов
контракту про проходження служби.

Дисциплінарний проступок - це
невиконання чи неналежне виконання
особою рядового або начальницького
складу службової дисципліни (ст.2
Статуту).

У свою чергу, службова дисципліна
базується на високій свідомості та
зобов'язує кожну особу рядового і
начальницького складу: дотримуватися
законодавства, неухильно виконувати
вимоги Присяги працівника органів
внутрішніх справ України, статутів і
наказів начальників; захищати і
охороняти від протиправних посягань
життя, здоров'я, права та свободи
громадян, власність, довкілля, інтереси
суспільства і держави; поважати
людську гідність, виявляти турботу про
громадян і бути готовим у будь-який час
надати їм допомогу; дотримуватися норм
професійної та службової етики;
берегти державну таємницю; у службовій
діяльності бути чесною, об'єктивною і
незалежною від будь-якого впливу
громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб; стійко переносити всі
труднощі та обмеження, пов'язані зі
службою; постійно підвищувати свій
професійний та культурний рівень;
сприяти начальникам у зміцненні
службової дисципліни, забезпеченні
законності та статутного порядку;
виявляти повагу до колег по службі та
інших громадян, бути ввічливим,
дотримуватися правил внутрішнього
розпорядку, носіння встановленої форми
одягу, вітання та етикету; з гідністю і
честю поводитися в позаслужбовий час,
бути прикладом у дотриманні
громадського порядку, припиняти
протиправні дії осіб, які їх учиняють;
берегти та підтримувати в належному
стані передані їй в користування
вогнепальну зброю, спеціальні засоби,
майно і техніку (ст.7 Статуту).

За вчинення дисциплінарних проступків
особи рядового і начальницького складу
несуть дисциплінарну відповідальність
згідно з цим Статутом (ст.5 Статуту).

Так, на осіб рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ за
порушення службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: 1) усне зауваження; 2)
зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5)
попередження про неповну посадову
відповідність; 6) звільнення з посади; 7)
пониження в спеціальному званні на
один ступінь; 8) звільнення з органів
внутрішніх справ (ст.12 Статуту).

Згідно з ст.14 Статуту з метою з'ясування
всіх обставин дисциплінарного
проступку, учиненого особою рядового
або начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.

В силу ст.14 Статуту при визначенні виду
дисциплінарного стягнення мають
враховуватися тяжкість проступку,
обставини, за яких його скоєно,
заподіяна шкода, попередня поведінка
особи та визнання нею своєї вини, її
ставлення до виконання службових
обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Оскаржуваний наказ та відповідний
висновок не містять будь-яких
обґрунтувань застосування третього за
тяжкістю стягнення та взагалі
будь-якого врахування тяжкості
проступку, обставини, за яких його
скоєно, заподіяної шкоди, попередньої
поведінки позивача, рівня його
кваліфікації тощо.

Крім того, порядок проведення
службових розслідувань в органах
внутрішніх справ України визначений
Інструкцією про порядок проведення
службових розслідувань в органах
внутрішніх справ України, затвердженою
наказом Міністерства внутрішніх справ
України 12.03.2013 року № 230.

Згідно з пп.6.1.6 Інструкції начальник,
який призначив проведення службового
розслідування, серед іншого,
затверджує висновок службового
розслідування.

Пунктом 8.7 Інструкції встановлено, що
висновок службового розслідування
підписується виконавцем (головою та
членами комісії) та затверджується
начальником, який призначив службове
розслідування, або вищим прямим
начальником.

Суд враховує, що висновок службового
розслідування містить підпис Міністра
доходів та зборів України, проте не
містить дати затвердження, чим
порушено вимоги Інструкції, оскільки
неможливо встановити фактичну дату
затвердження вказаного висновку.

Відповідно до п.8.3 Інструкції в
описовій частині висновку службового
розслідування викладаються
встановлені при проведенні службового
розслідування відомості про:
обставини, за яких особа (особи) РНС
скоїла(и) дисциплінарний проступок або
які стали підставою для призначення
службового розслідування, а також те,
чи мали вони місце взагалі; час, місце,
спосіб, мотив та мету вчинення
дисциплінарного проступку, його
наслідки (їх тяжкість), що настали у
зв'язку з цим; наявність причинного
зв'язку між неправомірними діяннями
особи РНС та їх наслідками; умови, що
передували скоєнню дисциплінарного
проступку або спонукали до цього;
вимоги законодавства або посадові
обов'язки, які було порушено; наявність
вини особи (осіб) РНС, обставини, що
пом'якшують чи обтяжують ступінь
відповідальності, а також ставлення до
скоєного.

Враховуючи встановлені судом
обставини та вищевикладене нормативне
врегулювання, суд вважає
необґрунтованим висновок робочої
групи про те, що ОСОБА_1 не здійснив
належний контроль за виконанням листа
УВБ ГУ Міндоходів в Одеській області
від 26.09.2013 року за № 681/11/15-32-01-12 та листа
ГУВБ Міндоходів в Одеській області від
03.10.2013 року № 20019/7/99-99-08-02-01-17, що призвело
до неналежного виконання завдань і
функцій покладених на підрозділи, які
були залучені до проведення заходів,
чим порушив вимоги п.4.1 Положення про
відділ протидії незаконному обігу
підакцизних товарів ОУ ГУ Міндоходів в
Одеській області та ст.1 Статуту.

Відповідний умовивід робочої групи не
обґрунтований у відповідності до п.8.3
Інструкції, зокрема, у висновку не
зазначені: час, місце, спосіб, мотив та
мету вчинення дисциплінарного
проступку, його наслідки (їх тяжкість),
що настали у зв'язку з цим; наявність
причинного зв'язку між неправомірними
діяннями особи РНС та їх наслідками;
умови, що передували скоєнню
дисциплінарного проступку або
спонукали до цього; вимоги
законодавства або посадові обов'язки,
які було порушено; наявність вини особи
(осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи
обтяжують ступінь відповідальності, а
також ставлення до скоєного.

Так, покладений в основу
дисциплінарного порушення п.4.1
Положення про відділ протидії
незаконному бігу підакцизних товарів
ОУ ГУ Міндоходів в Одеській області
покладає на начальника відділу
обов'язок організувати роботу
відповідного відділу (визначати
завдання відділу та територіальних
підрозділів, готовити та затверджувати
перспективні та поточні плани роботи
відділу, забезпечувати організацію та
проведення ОРД тощо).

Які саме дії або бездіяльність ОСОБА_1
робочою групою кваліфіковано як
дисциплінарний проступок у висновку не
зазначено, як і не зазначено про
порушення позивачем конкретних вимог
законодавства або конкретних
посадових обов'язків. Натомість у
висновку наявне посилання на загальний
пункт, яким встановлені права
начальника відділу.

Поряд із тим, з огляду на матеріали
справи, позивачем вчинялися конкретні
дії щодо виконання доручень, давались
вказівки, направлялись численні листи,
проводились оперативні наради.
Дієвість зазначених заходів є досить
оціночним критерієм, проте вирішуючи
спір, суд виходить із закріпленого в
ст.9 КАС України принципу законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Судом не встановлено
допущення позивачем порушень законів
України, рівно як і дій поза межами
повноважень. Здійснені позивачем
заходи не підпадають під визначення
бездіяльності, тому також не
заслуговують відповідної
кваліфікації.

Фактично позивача притягнуто до
відповідальності з посиланням на
листи, зміст яких відсилає до
неналежного виконання інших
листів-доручень, виконання яких на
позивача не покладалось, оскільки він
ще на займав відповідну посаду. При
цьому строк виконання відповідних
розпоряджень визначений - 7 днів, що з
огляду на обсяг та зміст дорученої
роботи, є недостатнім та завідомо
невиконуваним в умовах, що склалися.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що
виконання відповідних доручень не
обмежувалось певними термінами, а їх
фактичне виконання ускладнювалось тим,
що не всі вихідні дані містили
відомості щодо СГД, на адресу яких
прибув вантаж; завдання виконувалось в
умовах реорганізації підрозділу;
неповноти законодавчого врегулювання
відповідних заходів, які уповноважені
здійснювати працівники податкової
міліції; відсутність по деяким
контейнерам інформації в
адміністраціях портів; небажання
посадових осіб підприємств
співпрацювати; неможливість
встановлення осіб - іноземців.

Крім того, згідно з дорученнями було
поставлено завдання встановити
отримувачів вантажів (що й було
здійснено в подальшому листами від
15.11.2013 року № 2770/8/15-32-07-06 та від 30.01.2014
року № 381/8/15-32-07-06-02), у зв'язку із чим суд
не вбачає обґрунтованим покладений в
основу негативного висновку робочої
групи лише факт встановлення
відповідних підприємств, без
відповідного відпрацювання ризикових
підприємств. Адже відповідні обов'язки
покладені на оперативне управління
відповідним Положенням, тому не може
бути критерієм оцінки виконання
конкретних доручень в умовах спору.

Слід також зазначити, що дисциплінарне
стягнення у вигляді оголошення
позивачу догани в правовому сенсі не
було виконано, оскільки доведено з
порушенням ч.1 ст.18 Статуту, - майже
через два місяця після накладення. Отже
об'єктивно на момент вирішення спору
інтерес позивача не порушений. Проте,
виходячи зі змісту частини першої
статті 8 Конституції України,
охоронюваний законом інтерес
перебуває під захистом не тільки
закону, а й об'єктивного права у цілому,
що панує у суспільстві, зокрема
справедливості, оскільки інтерес у
вузькому розумінні зумовлюється
загальним змістом такого права і є його
складовою.

У свою чергу, судовий захист прав і
свобод людини і громадянина необхідно
розглядати як вид державного захисту
прав і свобод людини і громадянина. І
саме держава бере на себе такий
обов'язок відповідно до частини другої
статті 55 Конституції України. Право на
судовий захист передбачає і конкретні
гарантії ефективного поновлення в
правах шляхом здійснення правосуддя.
Відсутність такої можливості обмежує
це право (п. 3 мотивувальної частини
Рішення Конституційного Суду України
від 07.05.2002 р. N 8-рп/2002).

Перевіряючи обґрунтованість та
законність дій та рішень суб'єкта
владних повноважень, суд враховує
наведене нормативне регулювання та
вимоги частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, які певною мірою відображають
принципи адміністративної процедури.

Суд також враховує встановлений ст.3
Конституції України, ст.7 КАС України
принцип верховенства права, який в
адміністративному судочинстві
зобов'язує суд надавати законам та
іншим нормативно-правовим актам
тлумачення у спосіб, який забезпечує
пріоритет прав людини при вирішенні
справи. Тлумачення законів та
нормативно-правових актів не може
спричиняти несправедливих обмежень
прав людини.

Системний аналіз наведених правових
норм при застосуванні до
правовідносин, що є предметом судового
дослідження, вказує на те, що наказ в
оскаржуваній частині прийнятий без
урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії), без дотримання
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія), та без дотримання принципу
верховенства права.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 обґрунтовані та відповідають
чинному законодавству, у зв'язку із чим
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.128, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
наказ Міністерства доходів і зборів
України від 21.03.2014 року № 639-о в частині
накладення дисциплінарного стягнення
у вигляді догани на начальника відділу
протидії незаконному обігу
підакцизних товарів оперативного
управління ГУ Міндоходів в Одеській
області підполковника податкової
міліції ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня отримання копії
постанови апеляційної скарги.

Головуючий суддя ____________
І.В. Завальнюк

Суддя
____________ В.В.
Андрухів

Суддя
____________ Н.В.
Бжассо