Справа № 2а-0770/86/11
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року
Справа № 9104/49799/11

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

судді-доповідача Богаченка С.І.,

суддів Старунського Д.М., Рибачука А.І.

розглянувши у письмовому провадженні в
м. Львові апеляційну скаргу
Мукачівського міського комунального
підприємства «Мукачівводоканал» на
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 13 травня 2011
року по справі за позовом Прокурора
міста Мукачево в інтересах держави в
особі Мукачівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Закарпатської області до
Мукачівського міського комунального
підприємства «Мукачівводоканал» про
стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И
Л А:

21 січня 2011 року Прокурор міста Мукачево
в інтересах держави в особі
Мукачівської об'єднаної державної
податкової інспекції звернувся в суд з
позовом до Мукачівського міського
комунального підприємства
«Мукачівводоканал» в якому просив
скасувати з відповідача в дохід
бюджету 692688,77грн. податкового боргу.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що
відповідач в порушення вимог Закону
України «Про систему оподаткування»,
допустив заборгованість по сплаті
податкового боргу, а саме: збір за
геологорозвідувальні роботи у розмірі
117763,42грн. податку на додану вартість в
розмірі 312725,51грн., комунального податку
у розмірі 1659,20грн., земельного податку у
розмірі 10932,20грн., збір за забруднення у
розмірі 24663,48грн., земельний податок
(Кольчино) у розмірі 24999,64грн., земельний
податок (Чинадієво) у розмірі 14874,40грн.,
земельний податок (Ключарки) у розмірі
22931,54грн., земельний податок
(Н.Давидково) у розмірі 78,28грн.,
земельний податок (Павшино) у розмірі
798,38грн., комунальний податок
(Н.Давидково) у розмірі 894,20грн.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 13 травня 2011
року адміністративний позов
задоволено повністю. Вирішено стягнути
з Мукачівського міського комунального
підприємства «Мукачівводоканал»
податкову заборгованість у розмірі
692688,77грн.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, Мукачівське міське
комунальне підприємство
«Мукачівводоканал» подало апеляційну
скаргу на неї, в якій просила постанову
суду першої інстанції скасувати та
відмовити в задоволенні позовних вимог
повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт по справі зазначає, що
оскаржувана постанова прийнята з
порушенням норм матеріального права та
процесуального права без урахування
фактичних обставин справи, а тому
підлягає скасуванню.

Також, апелянт по справі зазначив, що
він вважає безпідставним нарахування
штрафних санкцій, оскільки він
здійснював проплати по обов'язковим
платежам, дані платежі були спрямовані
в рахунок погашення поточних
податкових зобов`язань, однак
податковим органам ці платежі були
зараховані в рахунок сплати
податкового боргу, що виник раніше.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.
Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із того, що
відповідно до платіжних доручень,
відповідач по справі сплачував поточні
податкові зобов'язання, які виникли за
липень, серпень та вересень 2010 року, при
цьому не взяв до уваги посилання
відповідача на неправомірність
зарахування Мукачівською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Закарпатської області вказаних сум у
рахунок сплати податкового боргу, що
виник раніше.

З висновками суду першої інстанції про
задоволення вимог позивача погодитися
не можна. Колегія суддів вважає
наведені висновки суду першої
інстанції неправильними і такими, що не
відповідають вимогам законодавства
України та приймає доводи, наведені в
апеляційній скарзі про те, що постанова
суду першої інстанції підлягає
скасуванню.

Відповідно до п.1.2 ст.1 Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" (в
редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин)
податкове зобов'язання - зобов'язання
платника податків сплатити до бюджетів
або державних цільових фондів
відповідну суму коштів у порядку та у
строки, визначені цим Законом або
іншими законами України.

Згідно із п.1.3 ст.1 Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" (в
редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що податковий борг
(недоїмка) - податкове зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгоджене
платником податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку,
але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання.

Відповідно до пп.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" (в редакції, яка діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин), активи платника
податків можуть бути примусово
стягнені в рахунок погашення його
податкового боргу виключно за рішенням
суду.

Згідно із п.7.7 ст.7 Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" (в
редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин),
податковий борг погашається
попередньо погашенню податкових
зобов'язань, які не є податковим боргом,
у порядку календарної черговості його
виникнення, а в разі одночасного його
виникнення за різними податками,
зборами (обов'язковими платежами) - у
рівних пропорціях.

Відповідно пп.16.3.3 п.16.3 ст.16 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" (в редакції, яка діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин) визначено, що при
частковому погашенні податкового
боргу сума такої частки визначається з
урахуванням пені, нарахованої на таку
частку. Податковий борг, що погашається
частково, сплачується разом зі сплатою
пені, нарахованої відповідно до такої
частки, єдиним платіжним документом, в
якому суми такого податкового боргу та
такої пені визначаються окремо.
Платіжні документи, які не містять
окремо виділену суму податкового боргу
та суму пені, не приймаються до
виконання. Якщо платник податків не
сплачує пеню разом зі сплатою
податкового боргу (його частини) або не
визначає її окремо у платіжному
документі (чи визначає з порушенням
зазначеної пропорції), то податковий
орган самостійно здійснює розподіл
такої сплаченої суми на суму, що
спрямовується на погашення такого
податкового боргу (його частини), та
суму, що спрямовується на погашення
пені, нарахованої на суму такого
погашеного податкового боргу (його
частини), та надсилає такому платнику
податків повідомлення, в якому
міститься зазначена інформація.

Виходячи із аналізу вказаних
нормативних положень колегія суддів
приходить до висновку, що норми Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами", дійсно, передбачають
пріоритет погашення податкового боргу
перед сплатою податкових зобов'язань
по відповідному податку.

Разом з тим, вищезазначені норми цього
Закону не встановлюють порядок та
черговість (а також право) зарахування
податковими органами платежів, що
направлені платниками податків та
мають цільове призначення, вказане у
відповідних платіжних дорученнях, та
не встановлює відповідний порядок для
примусового стягнення податковим
органом добровільно сплачених
платником податків сум податкового
зобов'язання для погашення податкового
боргу, що виник раніше.

Також, жодною нормою Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" не
передбачено направлення податковими
органами за власною ініціативою
(примусово та без згоди на те платника
податку) коштів такого платника
податків, сплачених ним для погашення
податкових зобов'язань (і про це
зазначається платником податків у
відповідному платіжному дорученні),
для погашення по відповідному податку
нарахованого та встановленого
платнику податку відповідним
податковим органом податкового боргу.

Отже, провівши системний аналіз
вищезазначеного законодавства,
колегія суддів зазначає, що податкові
органи не були наділені повноваженнями
змінювати призначення платежу,
вказане платником податків у
платіжних дорученнях. Таким чином, дії
Мукачівської об'єднаної державної
податкової інспекції, щодо розподілу
коштів, сплачених відповідачем згідно
платіжних доручень у рахунок погашення
податкового боргу та пені, є
протиправними.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.202 КАС України
підставами для скасування судом
апеляційної інстанції постанови або
ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

З огляду на викладене, оскільки
постанова суду першої інстанції
винесена з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, то
апеляційна скарга підлягає до
задоволення, а оскаржувану постанову
слід скасувати та прийняти нову
постанову.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1,
4 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И
Л А:

Апеляційну скаргу Мукачівського
міського комунального підприємства
«Мукачівводоканал» - задоволити,
Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 13 травня 2011
року по справі № 2а-0770/86/11 - скасувати та
прийняти нову постанову, якою в
задоволені позовних вимог - відмовити.

Постанова апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до касаційної інстанції протягом 20
днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
С.І. Богаченко

Суддя
Д.М. Старунський

Суддя
А.І. Рибачук