Справа № 2а-18490/10/2670
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/21315/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю «Фароза
Інтер-Інвест Ком» на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.03.2011 по
справі №2а-18490/10/2670 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фароза Інтер-Інвест
Ком» до Державної податкової інспекції
у Шевченківському районі міста Києва
про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25.01.2011, позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фароза
Інтер-Інвест Ком» до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Києва про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії задоволено.
Визнано протиправними дії Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Києва
щодо невизнання податкових декларацій
позивача з податку на додану вартість
за червень, липень, серпень та вересень
2010 року податковою звітністю.
Зобов'язано Державну податкову
інспекцію у Шевченківському районі
міста Києва визнати податкові
декларації з податку на додану
вартість за червень, липень, серпень та
вересень 2010 року як податкову
звітність з дати їх надання та
відобразити показники декларацій по
особовому рахунку платника податків.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.03.2011
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 25.01.2011 скасовано та
прийнято нову, якою у задоволенні
позовних вимог в частині зобов'язання
відповідача визнати податкові
декларації з податку на додану
вартість за червень, липень, серпень та
вересень 2010 року як податкову
звітність відмовлено. В іншій частині
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

Не погоджуючись із рішенням суду
апеляційної інстанції, Товариство з
обмеженою відповідальністю «Фароза
Інтер-Інвест Ком» 14.04.2011 звернулась з
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, який
ухвалою від 18.04.2011 прийняв її до свого
провадження.

В касаційній скарзі позивач просив
скасувати постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 31.03.2011 та залишити в силі постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 25.01.2011.

В обґрунтування своїх вимог Товариство
з обмеженою відповідальністю «Фароза
Інтер-Інвест Ком» посилається на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, зокрема, пункту 1.11 статті 1,
пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про
прядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», пункту 4.1,
підпункту 4.2.1 пункту 4.2 розділу 4
Інструкції про порядок ведення
органами державної податкової служби
оперативного обліку платежів до
бюджету, контроль за справлянням яких
здійснюється органами державної
податкової служби України,
затвердженої наказом Державної
податкової адміністрації України від
18.07.2005 №276 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 02.08.2005 за
№843/11123, статей 2, 17 та 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фароза Інтер-Інвест
Ком» подало до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
міста Києва податкові декларації з
податку на додану вартість за червень,
липень, серпень та вересень 2010 року.

Листами від 09.08.2010 №5683, від
30.08.2010№6313/10/28-312, від 04.10.2010 №7490/10/28-32І та
від 05.11.2010 №8092 Державна податкова
інспекція у Шевченківському районі
міста Києва повідомила про невизнання
декларацій за червень, липень, серпень
та вересень 2010 року відповідно як
податкової звітності та запропонувала
надати нову податкову декларацію,
оформлену належним чином.

Підставою невизнання вказаних
декларацій як податкової звітності
вказано на їх заповнення всупереч
встановленим правилам, оскільки
фактичне місцезнаходження Товариство
з обмеженою відповідальністю «Фароза
Інтер-Інвест Ком» не встановлено, про
що свідчить інформація про стан в
реєстраційних даних підприємства
«місцезнаходження не встановлено».
Таким чином, у вступній частині
відповідних декларацій зазначені
недостовірні обов'язкові реквізити
«місцезнаходження платника податку».

Підпунктом 4.1.2. пункту 4.1. ст. 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» передбачено, що прийняття
податкової декларації є обов'язком
контролюючого органу. Податкова
декларація приймається без
попередньої перевірки зазначених у ній
показників через канцелярію, чий
статус визначається відповідним
нормативно-правовим актом. Відмова
службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Податкова звітність, отримана
контролюючим органом від платника
податків як податкова декларація, що
заповнена ним усупереч правилам,
зазначеним у затвердженому порядку її
заповнення, може бути не визнана таким
контролюючим органом як податкова
декларація, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, її не
підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків. У цьому випадку,
якщо контролюючий орган звертається до
платника податків з письмовою
пропозицією надати нову податкову
декларацію з виправленими показниками
(із зазначенням підстав неприйняття
попередньої), то такий платник податків
має право: надати таку нову декларацію
разом зі сплатою відповідного штрафу;
оскаржити рішення податкового органу в
порядку апеляційного узгодження.

Вказаною нормою передбачено вичерпні
умови, невиконання яких надає право
податковому органу не визнати
податкову декларацію як таку, а саме: не
зазначення обов'язкових реквізитів, не
підписання відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків.

З аналізу наведених норм вбачається, що
податковий орган зобов'язаний прийняти
податкову декларацію без попередньої
перевірки зазначених у ній показників
та може не визнати податкову звітність
як податкову декларацію виключно з
підстав заповнення її всупереч правил,
зазначеним у встановленому порядку її
заповнення.

За результатом розгляду справи судами
не встановлено відповідних недоліків у
спірних деклараціях, які б дозволяли
податковому органу не визнавати подані
документи податковою декларацією.

Відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців»
місцезнаходження юридичної особи -
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її
імені, тобто місцезнаходження
юридичної особи зазначається в
свідоцтві про державну реєстрацію.

Таким чином, оскільки в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців місцем
знаходження Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фароза Інтер-Інвест
Ком» зазначено адресу: м. Київ, вул.
Жилянська, буд. 107, яка і була зазначена
позивачем у податкових деклараціях,
колегія суддів погоджується із
висновком судів попередніх інстанцій,
що у відповідача були відсутні
підстави неприйняття податкових
декларацій з податку на додану
вартість Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фароза Інтер-Інвест
Ком» за червень, липень, серпень та
вересень 2010 року.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та приймаючи рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог в
частині зобов'язання відповідача
визнати податкові декларації з податку
на додану вартість за червень, липень,
серпень та вересень 2010 року як
податкову звітність суд апеляційної
інстанції виходив з того, що податковим
органом неправомірно відмовлено у
прийнятті відповідних податкових
декларацій позивача як документів
податкової звітності і визнання таких
дій неправомірними є достатнім
способом захисту прав позивача.

Так, визнання протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Києва
щодо невизнання податкових декларацій
позивача з податку на додану вартість
за червень, липень, серпень та вересень
2010 року податковою звітністю та
зобов'язання Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
міста Києва відобразити показники
декларацій по особовому рахунку
платника податків має своїм наслідком
визнання таких податкових декларацій
документами податкової звітності, які
подані вчасно з дотриманням строків,
передбачених Законом України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що визнання
протиправними дій відповідача щодо
невизнання ним декларацій та
зобов'язання відобразити показники
декларацій по особовому рахунку
платника податків є належним та
достатнім способом захисту порушених
прав позивача.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судом
апеляційної інстанції при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фароза
Інтер-Інвест Ком» залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.03.2011 по
справі №2а-18490/10/2670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв