Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/64228/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Пасічник С.С.,

розглянувши в порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Прилуки Чернігівської
області про перерахунок пенсії за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в м. Прилуки
Чернігівської області на постанову
Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 22 жовтня 2009
року та постанову апеляційного суду
Чернігівської області від 12 липня 2011
року та касаційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову апеляційного суду
Чернігівської області від 12 липня 2011
року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що він має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
категорії 1 та є інвалідом ІІ групи,
тому відповідно до статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
має право на отримання щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком та
державної пенсії для інвалідів ІІ
групи в розмірі, не нижчому 8
мінімальних пенсій за віком. В зв'язку з
тим, що зазначені виплати були
проведені у значно меншому розмірі,
позивач 31 серпня 2009 року звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
м. Прилуки Чернігівської області із
заявою про перерахунок призначеної
пенсії, але відповідач відмовив у
цьому. Просив зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в м. Прилуки
Чернігівської області призначити
позивачу з дня звернення із заявою з
31 серпня 2009 року відповідно до
частини 4 статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» як
інваліду ІІ групи в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком, що складає
4352 грн, та додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком,
тобто 544 х 75% = 408,00 грн, всього - 4760 грн
станом на час подання позову, з
перерахунком пенсії в подальшому з
зв'язку зі змінами розміру мінімальної
пенсії за віком.

Постановою Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 22
жовтня 2009 року позов ОСОБА_1 було
задоволено частково. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
м. Прилуки Чернігівської області
перерахувати та виплатити ОСОБА_1
пенсію в 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, починаючи
з 1 вересня 2009 року. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Постановою апеляційного суду
Чернігівської області від 12 липня 2011
року апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Прилуки
Чернігівської області задоволено
частково. Постанову Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області від 22 жовтня 2009 року в частині
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в м. Прилуки
Чернігівської області зробити
перерахунок та виплату пенсії
ОСОБА_1 в розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком, починаючи з 1 вересня 2009 року
скасовано та відмовлено в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині. В
решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

Вказуючи на допущені, на думку
управління Пенсійного фонду України в
м. Прилуки Чернігівської
області та ОСОБА_1, судами порушення
норм чинного процесуального і
матеріального законодавства, що
призвело до постановлення
неправильних судових рішень,
відповідач просить скасувати
постановлені судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій,
позивач просить скасувати
постановлене рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі судове
рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційних скарг та
перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційні
скарги задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судами
першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_1 має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС категорії 1 та є
інвалідом ІІ групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з виконанням
обов'язків військової служби з
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Апеляційний суд правомірно скасував
рішення суду першої інстанції в
частині перерахунку ОСОБА_1 пенсії по
інвалідності, тому що позивачу була
призначена пенсія відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», із
заявою про переведення на пенсію по
інвалідності згідно Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» позивач у
встановленому порядку до відповідача
не звертався.

Статтею 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно зі статтею 50 Закону № 796-ХІІ (в
редакції, що діяла до 1 січня 2008 року)
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам ІІ групи - у розмірі
75 процентів мінімальної пенсії за
віком.

Як передбачено статтею 53 зазначеного
Закону, виплата додаткової пенсії
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Підпунктом 12 пункту 28 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року № 107-VI статтю 50 Закону №
796-ХІІ викладено в новій редакції,
відповідно до якої особам, віднесеним
до категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, зокрема, інвалідам II групи - у
розмірі 20 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення
пункту 28 розділу ІІ Закону № 107-VI
визнані неконституційними.

Відповідно до частини другої статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Вихідним критерієм розрахунку
додаткової пенсії, передбаченої
статтею 50 Закону № 796-ХІІ, є мінімальний
розмір пенсії за віком, який відповідно
до частини першої статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року № 1058-ІV вираховується
виходячи з прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, тобто законами
України про Державний бюджет на
відповідні роки.

Положення частини третьої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо застосування
розміру мінімального розміру пенсії за
віком, встановленого частиною першою
цієї статті, тільки стосовно
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, на
думку колегії суддів, не є перешкодою
для застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами при розрахунку
додаткової пенсії, передбаченої
статтею 50 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», застосуванню підлягає
мінімальний розмір пенсії за віком,
який вираховується виходячи з
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законами про Державний бюджет України
на відповідні роки, а не розміри
твердих сум, що установлені
постановами Кабінету Міністрів
України «Про підвищення розмірів
пенсій та інших соціальних виплат
окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок державного бюджету» від 3 січня
2002 року № 1 (з урахуванням змін,
внесених постановою Кабінету
Міністрів України «Про підвищення
розмірів пенсій, призначених
відповідно до частини четвертої статті
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 13 липня 2004 року № 894) та
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян» від 28
травня 2008 року №530.

Суд першої інстанції обґрунтовано
врахував положення статті 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
відповідно до якої у разі виникнення
права на підвищення пенсії її
перерахунок проводиться - з першого
числа місяця, в якому пенсіонер
звернувся за перерахунком пенсії, якщо
відповідну заяву з усіма необхідними
документами подано ним до 15 числа
включно, і з першого числа наступного
місяця, якщо заяву з усіма необхідними
документами подано ним після
15 числа.

Оскільки позивач звернувся до
відповідача з відповідною заявою про
перерахунок пенсії 31 серпня 2009 року,
тобто після 15 числа місяця, то суд
обґрунтовано зобов'язав відповідача
перерахувати пенсію позивача з першого
числа наступного місяця, тобто з
1 вересня 2009 року.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційних скарг висновки,
викладені в судових рішеннях, не
спростовуються, підстави для їх
скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційних скарг.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги управління
Пенсійного фонду України в м. Прилуки
Чернігівської області та ОСОБА_1
залишити без задоволення, а постанову
апеляційного суду Чернігівської
області від 12 липня 2011 року та змінену
постанову Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 22
жовтня 2009 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Пасічник С.С.