Справа № 2а/0470/3491/11
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
13 травня 2014 р. Справа № 2а/0470/3491/11
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом публічного
акціонерного товариства
"Нікопольський завод феросплавів" до
відповідача-1: Дніпропетровської
митницї Міндоходів, відповідача-2:
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Дніпропетровській області, за участю
прокуратури Дніпропетровської області
про скасування рішення, -
28 березня 2011 року до суду надійшов
позов відкритого акціонерного
товариства "Нікопольський завод
феросплавів" до відповідача-1:
Дніпропетровської митниці,
відповідача-2: Криворізької митниці,
відповідача-3: Головного управління
Державного казначейства України у
Дніпропетровській області, в якому
позивач просить скасувати рішення
Дніпропетровської митниці, оформлене
листом від 28.01.2011 року № 17-16-2/749 "Щодо
повернення мита"; стягнути з Державного
бюджету України на користь позивача
суму мита у розмірі 984 916,50 грн., надміру
сплаченого позивачем до Державного
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
22.12.2010 року ВАТ «Нікопольський завод
феросплавів» звернулось до
Криворізької митниці та
Дніпропетровської митниці із заявами
про повернення надміру сплаченої суми
мита в розмірі 984 916,50 грн. згідно
Порядку повернення платникам податків
коштів, що обліковуються на
відповідних рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженому наказом
Державної митної служби України від 20
липня 2007 р. N 618 (далі - Порядок № 618).
На виконання пункту 1 розділу III Порядку
№ 618, до заяви у Дніпропетровську
митницю були додані: аркуші з
позначенням "3/8" комплектів бланків
митних декларацій форм МД-2 і МД-3 і
доповнення; декларації митної вартості
ДМВ-2 до наведених ВМД; розрахунок суми
надмірно сплаченого мита.
До заяви у Криворізьку митницю були
додані копії наведених декларацій та
розрахунок суми надмірно сплаченого
Порядок № 618 передбачає прийняття
митним органом за результатами
розгляду вказаної заяви декларанта
одного з двох рішень - або про
повернення надмірно сплачених митних
платежів, що має наслідком направлення
відповідного висновку органам
Державного казначейства України для
проведення відповідних виплат в
порядку, визначеному спільним наказом
Державної митної служби України та
Державного казначейства України від 20
липня 2007 р. № 611/147, або про відмову в
поверненні надмірно сплачених
платежів, що оформлюється в письмовому
вигляді та надсилається платнику
За результатом розгляду
наведених заяв ВАТ «Нікопольський
завод феросплавів» Дніпропетровською
митницею було прийняте рішення,
оформлене листом від 28.01.2011 року 17-16-2/749,
яким було повідомлено, що на даний час у
Дніпропетровської митниці, яка є
правонаступником Криворізької
митниці, відсутні законні підстави для
прийняття рішення про повернення суми
мита за поданими заявами.
ВАТ «Нікопольський завод феросплавів»
вважає таке рішення Дніпропетровської
митниці протиправним, просить його
скасувати та стягнути суму надміру
сплаченого мита в розмірі 984 916,50 грн.
виходячи з наступного.
Твердження Дніпропетровської митниці
в обґрунтування свого рішення про те,
що посилання в заявах про повернення
мита на ч. 6 ст. 264 Митного кодексу
України є безпідставним, оскільки
митне оформлення товару за вказаними
митними деклараціями не здійснювалось
ВАТ «Нікопольський завод феросплавів»
під гарантійні зобов'язання, є не
зрозумілим, оскільки стаття 264 Митного
кодексу України розповсюджується не
лише на випадки декларування під
гарантійні зобов'язання, а прямо
передбачає, що в разі незгоди
декларанта з митною вартістю,
визначеною митним органом, декларант
має право звернутися до митного органу
з проханням випустити товари, що
декларуються, у вільний обіг під
гарантію уповноваженого банку або
сплатити податки і збори (обов'язкові
платежі) згідно з митною вартістю цих
товарів, визначеною митним органом, що
в подальшому не обмежує декларанта у
праві на повернення надміру сплачених
податків і зборів (обов'язкових
платежів) у разі прийняття рішення про
застосування митної вартості,
заявленої декларантом.
Посилання Дніпропетровської митниці у
своїх рішеннях на невідповідність заяв
про повернення мита вимогам п. 2 розділу
II Порядку № 618 є неправомірним,
оскільки розділ II Порядку № 618
встановлює порядок повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу як передоплата, і не
розповсюджується на повернення
надмірно сплачених митних та інших
Відповідно до п. 7 розділу III Порядку №
618 (в редакції на момент звернення із
заявою) загальний строк прийняття
митним органом рішення про повернення
платникам податків помилково та/або
надмірно сплачених митних та інших
платежів не повинен перевищувати
Рішення Дніпропетровської митниці,
оформлене листом від 28.01.2011 року № 17-16-
2/749, винесене після спливу
встановленого місячного строку для
прийняття рішення, що додатково
підтверджує його протиправність.

Ухвалою суду допущено процесуальне
правонаступництво публічним
акціонерним товариством
"Нікопольський завод феросплавів"
відкритого акціонерного товариства
"Нікопольський завод феросплавів".

У зв'язку з припиненням Криворізької
митниці, правонаступником якої є
Дніпропетровська митниця Міндоходів,
судом проведено заміну відповідача-1:
Дніпропетровську митницю та
відповідача-2: Криворізьку митницю на
Дніпропетровську митницю Міндоходів.

Також судом проведено заміну
відповідача-3: Головного управління
Держаного казначейства України у
Дніпропетровській області на Головне
управління Державної казначейської
служби України у Дніпропетровській
області.

Відповідно до заяви від 23 травня 2011
року заступника прокурора
Дніпропетровської області судом
допущена до участі у справі
прокуратура Дніпропетровської
області.

Ухвалою суду від 13 травня 2014 року
закрито провадження у справі №
2а/0470/3491/11 за позовом публічного
акціонерного товариства
"Нікопольський завод феросплавів" до
відповідача-1: Дніпропетровської
митниці Міндоходів, відповідача-2:
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Дніпропетровській області, за участю
прокуратури Дніпропетровської
області, в частині позовних вимог про
стягнення з Державного бюджету України
на користь публічного акціонерного
товариства "Нікопольський завод
феросплавів" суми мита у розмірі 984 916,50
грн., надміру сплаченого до Державного
бюджету України.

В судове засідання 13 травня 2014 року
з'явився представник позивача, який
позовні вимоги підтримав та просив
позов задовольнити.

Представник Дніпропетровської митниці
в судове засідання не з'явився,
звернувся до суду із клопотанням про
розгляд справи без його участі та
просив відмовити у задоволенні
адміністративного позову.

В письмових запереченнях представник
митниці зазначив, що Дніпропетровським
окружним адміністративним судом 15.07.2010
р. в справі №2а- 4593/08/0470 за позовом ВАТ
„Нікопольський завод феросплавів" до
Криворізької митниці,
правонаступником якої є
Дніпропетровська митниця Міндоходів,
та до Головного управління Державного
казначейства України у
Дніпропетровській області, предметом
спору по якій також є стягнення з
Державного бюджету України на користь
ВАТ „Нікопольський завод феросплавів"
суми надміру сплаченого мита у розмірі
984 916, 50 грн., винесено постанову про
відмову в задоволенні позову повністю,
яка була залишена в силі ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 07.11.2011 р.
Крім цього, ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 07.11.2011 р. була прийнята відмова ПАТ
«Нікопольський завод феросплавів» від
позову в частині стягнення з
Державного бюджету України суми
надміру сплаченого мита у розмірі 984 916,
50грн., провадження в цій частині було
закрито.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 18.12.2012 року ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 07.11.2011 року
щодо залишення в силі постанови суду
першої інстанції скасовано та
направлено справу в цій частині на
новий розгляд. При новому розгляді
вказана справа була прийнята до
провадження за №804/1880/13-а.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
28.02.2013 р. у справі №804/1880/13-а в
задоволенні позову відмовлено.

Дніпропетровським апеляційним
адміністративним судом 01.04.2014 р. у
справі №804/1880/13-а постановлено ухвалу,
якою постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
28.02.2013 р. у цій справі залишено без змін.

Враховуючи те, що предметом розгляду у
справі №804/1880/13-а було визнання
протиправним та скасування Рішення про
визначення митної вартості №МВ094 від
02.04.2008 року, на підставі якого позивач
заявляв митну вартість за митними
деклараціями, за якими він просив
повернути ввізне мито у розмірі 984 916, 50
грн., що є предметом розгляду у даній
справі №2а/0470/3491/11, а також враховуючи
те, що законність Рішення про
визначення митної вартості №МВ094 від
02.04.08 встановлена постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 28.02.2013 р. у
справі №804/1880/13-а, яка набрала чинності
згідно з ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 01.04.2014 р., то відповідно до ч.2 ст.255
КАС України, обставини, які були
встановлені постановою, що набрала
законної сили, в одній
адміністративній справі не можуть
оспорюватися в іншій судовій справі за
участю тих самих сторін.

Митницею розглянуті заяви ПАТ
„Нікопольський завод феросплавів" від
22.12.2010 р. №11272-6995/4016 і №11273-6995/4016 щодо
повернення мита, надмірно сплаченого
до бюджету.

В обґрунтування вимог про повернення
ввізного мита у розмірі 984 916, 50 грн. у
вищезазначених заявах позивач
посилався лише на власні міркування
щодо протиправності Рішення про
визначення митної вартості №МВ094 від
02.04.08 р., законність якого на даний час
встановлена судом.

За результатами розгляду митницею,
відповідно до п.12 розділу III Порядку
повернення платникам податків коштів,
що обліковуються на відповідних
рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженого наказом
Державної митної служби України від
20.07.2007 №618, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25.09.2007 р.
за №1097/14364, надано позивачу письмову
обґрунтовану відповідь від 28.01.2011 р.
№17-16-2/749. Тому посилання позивача на те,
що митницею несвоєчасно прийнято
рішення про відмову у поверненні мита є
необґрунтованим.

У зазначеній відповіді вказано, що на
час звернення позивача із заявою про
повернення ввізного мита, питання
повернення мита, надміру сплаченого до
бюджету на підставі вантажних митних
декларацій було предметом спору в
адміністративній справі №2а-4593/09/0470 за
позовом ВАТ «Нікопольський завод
феросплавів» до Криворізької митниці.
Дніпропетровським окружним
адміністративним судом 15.07.2010 р. в
справі №2а-4593/08/0470 винесено постанову
про відмову ВАТ «Нікопольський завод
феросплавів» в задоволенні позовних
вимог повністю.

Згідно з абз.4 п.1 розділу III Порядку
передбачений перелік документів, що
додаються до заяви про повернення
митних та інших платежів, помилково
та/або надмірно сплачених до бюджету, в
т.ч. документи, що підтверджують суму
помилково та/або надмірно сплачених до
бюджету митних та інших платежів.
Документів, які підтверджували б суму
надміру сплаченого мита за вантажними
митними деклараціями, вказаними у
заявах про повернення мита, разом з
заявами не надано.

Також, заяви позивача про повернення
надміру сплаченого ввізного мита не
відповідали вимогам п.1 розділу III
Порядку в частині підписання головним
бухгалтером підприємства.

Позивачем при визначенні митної
вартості за вантажними митними
деклараціями було самостійно
використане рішення про визначення
митної вартості (здійснення митної
оцінки) Криворізької митниці №МВ 094 від
02.04.2008 року. При цьому, попередньо на
партію товару, зазначену у вантажних
митних деклараціях, позивачу в митному
оформлені не відмовлялось, оскільки за
ціною договору дані партії товару не
заявлялись.

Представник Головного управління
Державної казначейської служби
України у Дніпропетровській області в
судове засідання не з'явився, звернувся
до суду із клопотанням про розгляд
справи без його участі, просив у
задоволенні позовних вимог відмовити.

В письмових запереченнях представник
зазначив, що відповідно до ст.45
Бюджетного кодексу України, Державне
казначейство України веде
бухгалтерський облік всіх надходжень,
що належать Державному бюджету
України, та за поданням органів
стягнення здійснює повернення коштів,
що були помилково або надмірно
зараховані до бюджету.

В свою чергу органи стягнення, а саме:
митні, податкові та інші органи
державної влади, забезпечують
своєчасне та в повному обсязі
надходження до державного бюджету
податків, зборів (обов'язкових
платежів), та інших доходів відповідно
до законодавства.

Згідно Порядку взаємодії митних
органів з органами Державного
казначейства України в процесі
повернення з Державного бюджету
України помилково та/або надмірно
зарахованих до бюджету митних та інших
платежів, контроль за справлянням яких
покладається на митні органи,
затвердженого спільним наказом
Державної митної служби України та
Державного казначейства України від
20.07.2007р. за №611/147, повернення надмірно
зарахованих до бюджету митних та інших
платежів Державним казначейством
здійснюється на підставі висновку
митного органу, що займався
оформленням митної декларації.

На сьогодні до Головного управління не
надходили висновки від
Дніпропетровської митниці, на підставі
яких перераховуються спірні кошти з
рахунку обліку доходів державного
бюджету на рахунок, зазначений у
висновку.

Отже, щодо повернення з Державного
бюджету України коштів, слід зазначити,
що відповідно до ст. 19 Конституції
України органи державної влади, їх
посадові особи повинні діяти лише на
підставі і в межах наданих повноважень.
Вимога про захист порушеного права на
стягнення коштів поставлена з
порушенням статей Бюджетного кодексу
України та з недотриманням Порядку від
20.07.2007р. за №611/147, як така, що подана
заздалегідь, оскільки суми митних та
інших платежів повертаються органами
Казначейства за умови надання висновку
митним органом або щодо яких винесено
рішення суду про повернення коштів.
Саме з цього приводу повернення ПАТ
«Нікопольський завод феросплавів» з
бюджету надмірно сплачених
обов'язкових платежів є неможливим.

Прокурор в судове засідання не
з'явився.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України,
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи вищевказане, суд ухвалив
розглянути справу в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши чинне законодавство,
суд приходить до висновку про відмову у
задоволенні адміністративного позову,
виходячи з наступного.

Предметом спору по даній справі є
скасування рішення Дніпропетровської
митниці, оформлене листом від 28.01.2011 р.
№17-16-2/749.

Дніпропетровським окружним
адміністративним судом 15.07.2010 року в
справі №2а- 4593/08/0470 за позовом ВАТ
„Нікопольський завод феросплавів" до
Криворізької митниці,
правонаступником якої є
Дніпропетровська митниця Міндоходів,
та до Головного управління Державного
казначейства України у
Дніпропетровській області, предметом
спору по якій є стягнення з Державного
бюджету України на користь ВАТ
„Нікопольський завод феросплавів"
суми надміру сплаченого мита у розмірі
984 916, 50 грн. винесено постанову про
відмову в задоволенні позову повністю,
яка була залишена в силі ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 07.11.2011 року.

Крім цього, ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 07.11.2011 була прийнята відмова ПАТ
«Нікопольський завод феросплавів» від
позову в частині стягнення з
Державного бюджету України суми
надміру сплаченого мита у розмірі 984 916,
50 грн., провадження в цій частині було
закрито.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 18.12.2012 року ухвалу суду
апеляційної інстанції про залишення
без змін постанови суду першої
інстанції у справі №2а-4593/09/0470 було
скасовано, справа направлена на новий
розгляд.

При новому розгляді вказана справа
була прийнята до провадження за
№804/1880/13-а.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
28.02.2013 року у справі №804/1880/13-а у
задоволенні позову відмовлено.

Дніпропетровським апеляційним
адміністративним судом 01.04.2014 року у
справі №804/1880/13-а постановлено ухвалу,
якою постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
28.02.2013 року у цій справі залишено без
змін.

Предметом розгляду у справі №804/1880/13-а
було визнання протиправним та
скасування Рішення про визначення
митної вартості №МВ094 від 02.04.08 р., на
підставі якого позивач заявляв митну
вартість за митними деклараціями, за
якими він просив повернути ввізне мито
у розмірі 984 916, 50грн.

Законність рішення про визначення
митної вартості №МВ094 від 02.04.08 р.
встановлена постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 28.02.2013 р. у
справі №804/1880/13-а, яка набрала чинності
згідно з ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 01.04.2014 р.

Відповідно до ч.2 ст.255 КАС України,
обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Митницею розглянуті заяви ПАТ
„Нікопольський завод феросплавів" від
22.12.2010 року №11272-6995/4016 і №11273-6995/4016 щодо
повернення мита, надміру сплаченого до
бюджету на підставі вантажних митних
декларацій за номерами: 113020000/8/002682 від
14.04.08 р., 113020000/8/002630 від 12.04.08 р., 113020000/8/002553
від 10.04.08 р., 113020000/8/002536 від 10.04.08 р.,
113020000/8/002589 від 11.04.08 р., 113020000/8/002595 від
11.04.08 р., 113020000/8/002641 від 12.04.08 р., 113020000/8/002615
від 11.04.08 р., 113020000/8/002616 від 11.04.08 р.,
113020000/8/002619 від 11.04.08 р., 113020000/8/002601 від
11.04.08 р., 113020000/8/002591 від 11.04.08 р., 113020000/8/002597
від 11.04.08 р., 113020000/8/002607 від 11.04.08 р.,
113020000/8/002571 від 10.04.08 р., 113020000/8/002573 від
10.04.08 р., 113020000/8/002481 від 09.04.08 р., 113020000/8/002530
від 09.04.08 р., 113020000/8/002522 від 09.04.08 р.,
113020000/8/002527 від 09.04.08 р., які надійшли до
Дніпропетровської митниці 29.12.2010 р. та
30.12.2010 р.

В обґрунтування вимог про повернення
ввізного мита у розмірі 984 916, 50грн. у
вищезазначених заявах позивач
посилався на міркування щодо
протиправності рішення про визначення
митної вартості №МВ094 від 02.04.08 р.,
законність якого на даний час
встановлена судом.

За результатами розгляду митницею,
відповідно до п.12 розділу III Порядку
повернення платникам податків коштів,
що обліковуються на відповідних
рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженого наказом
Державної митної служби України від
20.07.2007 №618, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25.09.2007 р.
за №1097/14364 (далі-Порядок), надано
позивачу письмову обґрунтовану
відповідь від 28.01.2011 р. №17-16-2/749.

У зазначеній відповіді вказано, що на
час звернення позивача із заявою про
повернення ввізного мита, питання
повернення мита, надміру сплаченого до
бюджету на підставі вищевказаних
вантажних митних декларацій було
предметом спору в адміністративній
справі №2а-4593/09/0470 за позовом ВАТ
«Нікопольський завод феросплавів» до
Криворізької митниці.
Дніпропетровським окружним
адміністративним судом 15.07.2010 р. в
справі №2а-4593/08/0470 винесено постанову
про відмову ВАТ «Нікопольський завод
феросплавів» в задоволенні позовних
вимог повністю.

Згідно з абз.4 п.1 розділу III Порядку
передбачений перелік документів, що
додаються до заяви про повернення
митних та інших платежів, помилково
та/або надмірно сплачених до бюджету, в
т.ч. документи, що підтверджують суму
помилково та/або надмірно сплачених до
бюджету митних та інших платежів.
Документів, які підтверджували б суму
надміру сплаченого мита за вантажними
митними деклараціями, вказаними у
заявах про повернення мита, разом з
заявами не надано.

Також, заяви позивача про повернення
надміру сплаченого ввізного мита не
відповідали вимогам п.1 розділу III
Порядку в частині підписання головним
бухгалтером підприємства.

Суд також враховує, що позивачем при
визначенні митної вартості за
вантажними митними деклараціями:
113020000/8/002682 від 14.04.08 р., 113020000/8/002630 від
12.04.08 р., 113020000/8/002553 від 10.04.08 р., 113020000/8/002536
від 10.04.08 р., 113020000/8/002589 від 11.04.08 р.,
113020000/8/002595 від 11.04.08 р., 113020000/8/002641 від
12.04.08 р., 113020000/8/002615 від 11.04.08 р., 113020000/8/002616
від 11.04.08 р., 113020000/8/002619 від 11.04.08 р.,
113020000/8/002601 від 11.04.08 р., 113020000/8/002591 від
11.04.08 р., 113020000/8/002597 від 11.04.08 р., 113020000/8/002607
від 11.04.08 р., 113020000/8/002571 від 10.04.08 р.,
113020000/8/002573 від 10.04.08 р., 113020000/8/002481 від
09.04.08 р., 113020000/8/002530 від 09.04.08 р., 113020000/8/002522
від 09.04.08 р., 113020000/8/002527 від 09.04.08 р. було
самостійно використане рішення про
визначення митної вартості (здійснення
митної оцінки) Криворізької митниці
№МВ 094 від 02.04.2008 року. При цьому,
попередньо на партію товару, зазначену
у вище згаданих вантажних митних
деклараціях, позивачу в митному
оформлені не відмовлялось, оскільки за
ціною договору дані партії товару не
заявлялась.

Крім цього, вантажна митна декларація
відповідає вимогам пункту 1.11 статті 1
Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" від 21.12.2000 № 2181-III, який діяв на
час виникнення спірних правовідносин,
та для його цілей є податковою
декларацією.

Згідно із підпунктом 7.3.6 пункту 7.3
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» датою виникнення
податкових зобов'язань при імпорті є
дата подання митної декларації із
зазначенням у ній суми податку, що
підлягає сплаті.

Відповідно до п. 4.1.1 статті 4 Закону 2181
платник податків самостійно нараховує
суму податкового зобов'язання, крім
випадків, передбачених підпунктом "г" п.
4.2.2 п. 4.2, а також п. 4.3 цієї статті.

Пункт 5.1 ст. 5 Закону 2181 містить норму
про те, що податкове зобов'язання,
самостійно узгоджене платником
податків, не може бути оскаржено
платником податків в
адміністративному або судовому
порядку.

Таким чином, податкове зобов'язання
позивачем самостійно нараховане та
визначене згідно із переліченими
вантажними митними деклараціями
(включаючи ПДВ та ввізне мито)
вважається узгодженим з дня подання
цих декларацій до здійснення митного
оформлення товару.

Згідно зі ст.25 Закону України «Про
Єдиний митний тариф», який є
спеціальним з питань справляння та
повернення мита, сума надміру
стягнутого мита підлягає поверненню
власникові товарів та інших предметів
на його вимогу протягом одного року з
моменту митного оформлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевказане, суд
приходить до висновку, що протягом
судового розгляду справи відповідач-1
довів правомірність рішення
Дніпропетровської митниці, яке
оформлене листом від 28.01.2011 року №
17-16-2/749.

У зв'язку з цим суд не вбачає законних
підстав для задоволення
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
вимог ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена в порядку та строки,
передбачені ст. 186 КАС України, до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд.

Суддя (підпис) Постанова
не набрала законної сили 13 травня 2014
року. Суддя З оригіналом згідно.
Помічник судді В.М. Олійник
В.М. Олійник Е.Г. Лоба