Справа № 683/1004/14-а
Суддя: Цимбалюк О. В.
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 року
Старокостянтинівський районний
суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді
Цимбалюка О.В.

при секретарі
Поважнюк О.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Старокостянтинові справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України у
Старокостянтинівському районі про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання виплатити грошову
допомогу,

в с т а н о в и в:

В квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України у
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області про визнання
неправомірними дій відповідача щодо
відмови у виплаті грошової допомоги у
розмірі десяти місячних посадових
окладів відповідно до статті 37 Закону
України "Про державну службу»та
зобов'язання відповідача нарахувати та
виплатити зазначену грошову допомогу.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог вказує, що відповідачем їй
безпідставно було відмовлено у виплаті
даної грошової допомоги, оскільки у неї
наявний достатній трудовий стаж
перебування на державній службі - 33
роки 4 місяці і після звільнення з
посади спеціаліста та головного
спеціалістом відділу пенсійного
забезпечення управління Пенсійного
фонду України у
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області їй одразу була
призначена пенсія за віком.

В судове засідання представник
позивачки не з'явилась, подавши заяву
про розгляд справи за її відсутності.
Позовні вимоги підтримала у повному
обсязі.

Представник відповідача також подав
заяву про розгляд справи за його
відсутності, проти позову заперечив.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що позивачка
працювала на різних посадах державного
службовця, що підтверджується копією
її трудової книжки. Стаж роботи
позивача на державній службі становить
33 роки 4 місяці.

Згідно наказу начальника Управління
Пенсійного фонду України у
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області №23-ОС від 31.03.2014
року позивачку звільнено з роботи у
зв'язку з виявленою невідповідністю
займаній посаді внаслідок стану

здоров'я, який перешкоджає виконанню
службових обов'язків на підставі п.2 ч.1
ст.40 КЗпП України з виплатою вихідної
допомоги в розмірі середньомісячної
заробітної плати передбаченої ст.44
КЗпП України.

ОСОБА_1 на момент звільнення досягла
віку, який гарантував їй вихід на
пенсію за віком. Управлінням
Пенсійного фонду України у
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області позивачу
призначено пенсію за віком відповідно
до Закону України «Про державну
службу», що підтверджується довідкою
Управління Пенсійного фонду України у
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області №1267 від 01.04.2014
року, що міститься у матеріалах справи.
Дану пенсію призначено позивачці
одразу після її звільнення.

В силу ч. 13 ст. 37 Закону України „Про
державну службу", державним службовцям
у разі виходу на пенсію при наявності
стажу державної служби не менше 10 років
виплачується грошова допомога в
розмірі 10 місячних посадових окладів.

Позивачка письмово звернулась до
відповідача з проханням виплатити їй
грошову допомогу в розмірі 10 місячних
посадових окладів.

Відповідач, листом від 01.04.2014 року
повідомив ОСОБА_1, що законні підстави
для виплати їй грошової допомоги у
розмірі 10 посадових окладів відсутні,
оскільки грошова допомога у розмірі 10
посадових окладів виплачується при
розірванні трудового договору у
зв'язку з виходом на пенсію державного
службовця. У зв'язку з тим, що позивачка
була звільнена за п.2 ч.1 ст.40 КЗпП
України внаслідок розірвання
трудового договору з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу
у разі виявленої невідповідності
працівника займаній посаді або
виконуваній роботі внаслідок
недостатньої кваліфікації або стану
здоров'я, у відповідача не було
законних підстав для виплати
позивачеві зазначеної грошової
допомоги. Натомість, на підставі ст.44
КЗпП України позиваці має
виплачуватися вихідна допомога у
розмірі не менше середньомісячного
заробітку, що і було зроблено.

Суд не погоджується з такими
висновками з наступних підстав.

Відповідно до статті 21 Закону України
„Про основні засади соціального
захисту ветеранів праці та інших
громадян похилого віку в Україні" (у
редакції чинній станом на момент
звільнення позивачки), особам
передпенсійного віку, трудовий договір
з якими було розірвано з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу
в зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідацією, реорганізацією,
перепрофілюванням підприємств,
установ, організацій, скороченням
чисельності або штату працівників, а
також виявленою невідповідністю
працівника займаній посаді за станом
здоров'я, гарантується право на
достроковий вихід на пенсію за півтора
року до встановленого законодавством
строку, якщо вони мають страховий стаж
для чоловіків - 25 років, для жінок - 20
років, а для осіб, які мають право на
пенсію на пільгових умовах, - стаж
роботи, який дає право на цей вид
пенсії.

Оскільки в преамбулі Закону України
„Про основні засади соціального
захисту ветеранів праці та інших
громадян похилого віку в Україні"
зазначено, що він гарантує ветеранам
праці та громадянам похилого віку
рівні з іншими громадянами можливості
в економічній, соціальній, політичній
сферах, сприятливі умови для
повноцінного способу життя, а також у
зв'язку з тим, що зазначений закон не
встановлює обмежень для громадян
похилого віку в залежності від посад,
які вони займали до виходу на пенсію,
суд дійшов висновку, що норма,
викладена у статті 21 зазначеного
закону, повинна застосовуватися також
у разі призначення пенсій відповідно
до Закону України „Про державну
службу".

Відповідно до довідки Управління
Пенсійного фонду України у
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області №1267 від 01.04.2014
року позивачці призначена пенсія по
віку відповідно до Закону України «Про
державну службу»

Відповідно до пункту 11 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
24.12.1999 року №13 „Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці", при припиненні трудового
договору вихідна допомога
виплачується у випадках і розмірі,
передбачених як статтею 44 КЗпП України,
так і іншими нормами закону. Так,
зокрема, при звільненні державного
службовця у зв'язку з досягненням
граничного віку перебування на
державній службі вихідна допомога
виплачується йому не за статтею 44 КЗпП
України, а згідно зі статтею 37 Закону
„Про державну службу".

На підставі частини 2 статті 37 Закону
України „Про державну службу": На
одержання пенсії державних службовців
мають право чоловіки, які досягли віку
62 роки, та жінки, які досягли пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" за
наявності страхового стажу,
необхідного для призначення пенсії за
віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку.

Згідно із частиною 13 статті 37 Закону
України „Про державну службу",
державним службовцям у разі виходу на
пенсію при наявності стажу державної
служби не менше 10 років виплачується
грошова допомога в розмірі 10 місячних
посадових окладів.

Окрім того, як вбачається з листа
Міністерства праці та соціальної
політики України "Щодо виплати
грошової допомоги", виплата грошової
допомоги за нормою 37 Закону України
"Про державну службу" пов'язана з двома
умовами: 1) вихід на пенсію; 2) стаж
державної служби не менше 10 років.
Інших додаткових умов для отримання
цієї грошової допомоги законом не
встановлено. Таким чином, права на
встановлену статтею 37 Закону України
"Про державну службу" грошову допомогу
у розмірі 10 місячних посадових окладів
мають і особи які вийшли на пенсію
достроково, згідно статті 21 Закону
України "Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні", за наявності стажу державної
служби 10 років.

З огляду на вищевказане, суд вважає
безпідставними твердження відповідача
про те, що у нього не було законних
підстав для виплати позивачці грошової
допомоги в розмірі 10 посадових окладів,
через звільнення останньої за пунктом 2
частини 1 статті 40 КЗпП України.

Посилання відповідача на те, що
підставою для звільнення за п. 2 ст.40
КЗпП України не є вихід на пенсію також
суд вважає необґрунтованими, оскільки
виплату грошової допомоги в розмірі 10
місячних посадових окладів
законодавець пов'язує насамперед з
виходом державного службовця на
пенсію, а не з підставами припинення
трудового договору.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону
України „Про державну службу", крім
загальних підстав, передбачених
Кодексом законів про працю України,
державна служба припиняється у разі: 1)
порушення умов реалізації права на
державну службу (стаття 4 цього Закону);
2) недотримання пов'язаних із
проходженням державної служби вимог,
передбачених статтею 16 цього Закону; 3)
досягнення державним службовцем
граничного віку проходження державної
служби (стаття 23 цього Закону); 4)
відставки державних службовців, які
займають посади першої або другої
категорії (стаття 31 цього Закону); 5)
виявлення або виникнення обставин, що
перешкоджають перебуванню державного
службовця на державній службі (стаття 12
цього Закону); 6) відмови державного
службовця від прийняття або порушення
Присяги, передбаченої статтею 17 цього
Закону; 7) неподання або подання
державним службовцем неправдивих
відомостей щодо його доходів,
передбачених статтею 13 цього Закону.

Проаналізувавши норми статті 36 Кодексу
законів про працю України, статті 30
Закону України „Про державну службу"
можна зробити висновок про те, що не має
такої окремої підстави припинення
трудового договору та державної
служби, як вихід особи на пенсію.

Тому суд вважає, що для виплати
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів визначальним є факт
виходу державного службовця на пенсію
та припинення ним трудових відносин.

Використання особою такої додаткової
соціальної гарантії з боку держави, як
достроковий вихід на пенсію за певних
умов не може бути підставою для
позбавлення її соціальних гарантій,
установлених іншими законами, зокрема,
права на встановлену статтею 37 Закону
України "Про державну службу" грошову
допомогу в розмірі 10 місячних
посадових окладів у разі виходу на
пенсію.

У даному випадку позивачка фактично
припинила трудові відносини з
відповідачем, потім звернулась до
Управління Пенсійного фонду України у
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області із документами,
необхідними для призначення пенсії
державного службовця, а після
призначення їй відповідної пенсії
звернулась до відповідача із заявою
про виплату їй грошової допомоги в
розмірі 10 місячних посадових окладів.

Підстава звільнення позивачки зі
служби в даному випадку, не має
значення для вирішення питання щодо
виплати грошової допомоги. Аналогічна
правова позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 09 квітня 2009 року в справі № К-22972/07.

Крім того, із витягу з трудової книжки
та інших матеріалів справи вбачається,
що позивачку звільнено з посади у
зв'язку з виявленою невідповідністю
займаній посаді внаслідок стану
здоров'я, який перешкоджає виконанню
службових обов'язків, п. 2 ч.1 ст. 40 КЗпП
України з виплатою вихідної допомоги в
розмірі середньомісячної заробітної
плати передбаченої ст.44 КЗпП України.

Наказом начальника Управління
Пенсійного фонду України у
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області №23-ОС від 31.03.2014
року про звільнення позивачки
передбачена виплата останній вихідної
допомоги у розмірі середньомісячного
заробітку. Відповідачем не надано
доказів виплати позивачці вихідної
допомоги у вказаному розмірі, відтак
замість вихідної допомоги у розмірі
середньомісячного заробітку
відповідач зобов'язаний виплатити
позивачці грошову допомогу у розмірі
десяти місячних посадових окладів
відповідно до статті 37 Закону України
"Про державну службу".

На підставі статті 19 Конституції
України, правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач
не надав жодних належних доказів, якими
б підтверджувалась правомірність його
відмови у виплаті позивачеві грошової
допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів, згідно із частиною 13
статті 37 Закону України „Про державну
службу".

З огляду на викладені норми
відповідачем не доведено
правомірність відмови позивачці у
виплаті грошової допомоги у розмірі
десяти місячних посадових окладів
відповідно до статті 37 Закону України
«Про державну службу». В той же час
позовні вимоги позивачки є

обґрунтованими, підтверджені
належними доказами, відповідають
вимогам чинного законодавства, а тому
підлягають до задоволення.

В порядку ч.1 ст.94 КАС України на користь
позивачки стягненню з Державного
бюджету України підлягають понесені та
документально підтверджені нею судові
витрати, а саме сплачений судовий збір
в сумі 73 грн. 08 коп.

Керуючись ст.ст. 6-11,160-163 КАС України,
ст.ст.19, 46 Конституції України, ст. 37
Закону України «Про державну службу»,
суд

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України у
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області щодо відмови у
виплаті грошової допомоги в розмірі 10
місячних посадових окладів у зв'язку із
виходом на пенсію ОСОБА_1
неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в
розмірі 10 місячних посадових окладів
відповідно до ст.37 Закону України "Про
державну службу".

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 - 73 грн. 08 коп.
сплаченого судового збору.

На постанову може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня її проголошення. У разі
проголошення у судовому засіданні лише
вступної та резолютивної частин
рішення, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя