Справа № 826/9744/13-а
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9744/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Савченко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Горбань Н.І.,

суддів:
Земляної Г.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі:
Алдановій К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Державної фінансової інспекції в м.
Києві на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
10.09.2013 року у справі за позовом
Комунального підприємства по
утриманню зелених насаджень
Святошинського району м. Києва до
Державної фінансової інспекції в м.
Києві про скасування окремих положень
вимоги,-

В С Т А Н О В И Л А:

КП по утриманню зелених насаджень
Святошинського району м. Києва
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної фінансової
інспекції в м. Києві про скасування
окремих положень вимоги.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
10.09.2013 року позовні вимоги задоволено
частково. Визнано протиправним та
скасовано пункт 2 вимоги Державної
фінансової інспекції в м. Києві від 22
лютого 2013 року № 26-11-14-14/2541. Визнано
протиправним та скасовано пункт 3
вимоги Державної фінансової інспекції
в м. Києві від 22 лютого 2013 року №
26-11-14-14/2541 в частині відшкодування
нанесеної Комунальному підприємству
по утриманню зелених насаджень
Святошинського району м. Києва шкоди в
сумі 10,78 тис. грн. за рахунок винних осіб
у порядку, встановленому чинним
законодавством України. В іншій
частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, ДФІ в м. Києві подала
апеляційну скаргу, в якій просить
апеляційну інстанцію скасувати
незаконне, на її думку, судове рішення
та постановити нове про відмову в
позові у повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, що з'явилися в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до п. 1.2.5.1. Плану
контрольно-ревізійної роботи ДФІ в м.
Києві на ІV квартал 2012 року у період з 26
листопада 2012 року по 18 січня 2013 року
посадовими особами ДФІ в м. Києві
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності КП
УЗН Святошинського району м. Києва за
період з 01 червня 2010 року по завершений
звітний період 2012 року.

За результатами проведеної ревізії
складено Акт № 11-30/177 від 25 січня 2013 року
(далі по тексту - Акт ревізії).

На підставі висновків Акту ревізії
відповідачем пред'явлено позивачу
вимогу, викладену в листі від 22 лютого
2013 року № 26-11-14-14/2541 (далі - оскаржувана
вимога) про усунення виявлених
ревізією порушень.

Згідно вказаної вимоги позивача,
зокрема, зобов'язано:

- повернути незаконно сплачені кошти на
загальну суму 1718,5 тис. грн.;

- відшкодувати нанесену шкоду в сумі 24,47
тис. грн. за рахунок винних осіб у
порядку встановленому чинним
законодавством;

- повернути незаконно сплачені кошти на
загальну суму 45,0 тис. грн.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції прийшов до висновку щодо
неправомірності дій відповідача та
наявності підстав для часткового
задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 8
Закону України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні»
від 26 січня 1993 року №2939-ХІІ головне
контрольно-ревізійне управління
України, контрольно-ревізійні
управління в Республіці Крим, областях,
містах Києві і Севастополі виконують,
зокрема, таку функцію, як проведення у
підконтрольних установах ревізії
фінансово-господарської діяльності,
використання і збереження фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильності визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
стану і достовірності бухгалтерського
обліку та фінансової звітності.

Так, виїзна ревізія може бути плановою
та позаплановою. Плановою виїзною
ревізією вважається ревізія у
підконтрольних установах, яка
передбачена у плані роботи органу
державної контрольно-ревізійної
служби і проводиться за
місцезнаходженням такої юридичної
особи чи за місцем розташування об'єкта
права власності, стосовно якого
проводиться така планова виїзна
ревізія.

Планова виїзна ревізія проводиться за
сукупними показниками
фінансово-господарської діяльності
підконтрольних установ за письмовим
рішенням керівника відповідного
органу державної
контрольно-ревізійної служби не
частіше одного разу на календарний рік.

Право на проведення планової виїзної
ревізії підконтрольних установ
надається лише у тому разі, коли їм не
пізніше, ніж за десять днів до дня
проведення зазначеної ревізії
надіслано письмове повідомлення із
зазначенням дати початку та закінчення
її проведення.

Тривалість планової виїзної ревізії не
повинна перевищувати 30 робочих днів.

Подовження термінів проведення
планової або позапланової виїзної
ревізії можливе лише за рішенням суду
на термін, що не перевищує 15 робочих
днів для планової виїзної ревізії та 5
робочих днів для позапланової виїзної
ревізії (стаття 11 Закону України від 26
січня 1993 року №2939-ХІІ).

Таким чином, з приписів вказаної статті
випливає, що відповідач має право
проводити планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
підконтрольного суб'єкта за умови
дотримання визначених Законом вимог.

Відповідачем було дотримано
зазначений вище порядок.

Таким чином, дії суб'єкта владних
повноважень щодо проведення планової
ревізії КП УЗН Святошинського району м.
Києва були правомірними, оскільки вона
була організована у межах повноважень
та у спосіб, передбачений
законодавством України.

Відповідно до частини 6 статті 2 Закону
України від 26 січня 1993 року №2939-ХІІ
порядок проведення державною
контрольно-ревізійною службою
державного фінансового аудиту та
інспектування встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 35 Порядку проведення
інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2006 року
№550 (далі по тексту - Порядок №550),
визначено, що виявлені допущені
об'єктом контролю порушення
законодавства, контроль за дотриманням
якого віднесено до компетенції служби,
фіксуються в констатуючій частині акта
ревізії з обов'язковим посиланням на
норми законів чи інших
нормативно-правових актів, які
порушено, та зазначенням винних у їх
допущенні осіб.

Відповідно до пункту 46 Порядку №550,
якщо вжитими в період ревізії заходами
не забезпечено повне усунення
виявлених порушень, органом служби у
строк, не пізніше, ніж 10 робочих днів
після реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше, ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Отже, ДФІ в м. Києві, пред'являючи
позивачу оскаржувану вимогу, діяла
виключно у межах, визначеної чинним на
момент виникнення спірних
правовідносин законодавством,
компетенції.

КП УЗН Святошинського району м. Києва
здійснює свою діяльність на засадах
повної господарської самостійності,
госпрозрахунку, є юридичною особою з
правом укладати угоди, набувати
майнові та особисті немайнові права,
нести обов'язати.

Мета і предмет діяльності позивача
визначені у статті 4 статуту.

Так, у підпункті 4.1.1. названої статті
закріплено, що підприємство здійснює
утримання в належному стані парків,
скверів, зелених насаджень вздовж
бульварів, вулиць та інших земельних
насаджень загального користування,
весь комплекс робіт по озелененню,
догляду за земельними насадженнями та
їх охороні і захисту на закріпленій за
підприємством території.

Крім того, посилання на виконання
певних робіт саме на території району
містяться у підпунктах 4.1.2., 4.1.4, 4.1.6. та
4.1.7.

Однак, у інших підпунктах статті 4
статуту КП УЗН Святошинського району м.
Києва мова йде про виконання робіт і
надання послуг без вказівки на їх
виконання та надання на певні
території або визначеним суб'єктам.

Також, у підпункті 4.1.17. статуту
закріплено, що позивач проводить
заходи щодо підвищення рівня
рентабельності, ефективності
використання основних і оборотних
коштів, банківського кредиту,
матеріально-технічних ресурсів та їх
належного збереження.

Отже, в статуті закріплено принцип
свободи господарювання, про що
зазначає сам відповідач у своїх
запереченнях від 12 серпня 2013 року.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції, що КП
УЗН Святошинського району м. Києва
здійснює саме господарську комерційну
діяльність (підприємництво).

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме наданих позивачем договорів
підряду, укладених ним як підрядником з
іншими юридичними особами -
замовниками, саме з метою виконання
взятих на себе зобов'язань по таким
договорам КП УЗН Святошинського району
м. Києва уклало договори підряду, як
замовник, з ТОВ «Укрспортобладнання» -
підрядником.

Наведене підтверджується ідентичністю
предметів договорів, а укладення їх з
метою отримання прибутку
підтверджується їх вартістю, оскільки
ціна договорів підряду, укладених з ТОВ
«Укрспортобладнання», перевищує ціну
договорів, укладених позивачем із
відповідними замовниками.

Крім того, грошові кошти, сплачені
позивачем ТОВ «Укрспортобладнання», за
виконання договорів підряду, вже після
проведення оплати послуг КП УЗН
Святошинського району м. Києва
замовниками, що свідчить про
безпідставність висновків
контролюючого органу про завдання
позивачу збитків у розмірі 1718,5 тис. грн.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме копії рішення Господарського суду
міста Києва від 09 вересня 2011 року №24/275,
винесеного у справі за позовом
Дочірнього підприємства «Альтфатер
Київ» до Комунального підприємства по
утриманню зелених насаджень
Святошинського району м. Києва про
стягнення 37650,85 грн., підставою для
стягнення основної суми
заборгованості у розмірі 27480,00 грн.,
інфляційних збитків - 3487,61 грн., пені -
6683,24 грн., 376,50 грн. - витрат по сплаті
державного мита та 236,00 грн. - витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу стало невиконання КП
УЗН Святошинського району м. Києва умов
договору на надання послуг з вивезення
та утилізації твердих побутових
відходів.

КП УЗН Святошинського району м. Києва
протягом травня - вересня 2010 року не
виконувало обов'язки по сплаті
отриманих ним послуг з вивезення
сміття.

Обґрунтовуючи неможливість виконання
взятих на себе зобов'язань, позивач
зазначив про недостатність бюджетного
фінансування, на підтвердження чого
надав копію звіту про надходження та
використання коштів загального фонду
за 2010 рік.

У той же час, відповідно до копії
рішення Господарського суду міста
Києва від 25 січня 2012 року у справі
№58/573 за позовом Державного
підприємства «Національна енергетична
компанія «Укренерго» до Комунального
підприємства по утриманню зелених
насаджень Святошинського району м.
Києва про стягнення 43536,84 грн., згідно
якого з КП УЗН Святошинського району м.
Києва стягнуто 31254,00 грн. - авансового
платежу, 8911,08 грн. - пені, 3371,76 грн. -
штрафу та 1411,50 грн. - судового збору,
підставою для стягнення зазначених сум
стало невиконання останнім взятих на
себе обов'язків по договору підряду
№16/377/06-10.

Відповідно до положень названого
договору КП УЗН Святошинського району
м. Києва - підрядник зобов'язалось за
завданням замовника - Державного
підприємства «Національна енергетична
компанія «Укренерго» власними силами,
засобами та власними матеріальними
ресурсами виконати роботи по
компенсаційній посадці дерев на
прибудинковій території замовника та
здійснювати догляд за ними, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
вартість виконаних робіт згідно з
умовами договору.

Згідно пункту 4.2. договору замовник
перерахував на рахунок підрядника
авансовий платіж у розмірі 50% від
вартості робіт за договором, що складає
31254,00 грн.

Однак у строки, визначені договором,
підрядник взяті на себе зобов'язання не
виконав, доказів вжиття усіх залежних
від нього заходів для недопущення
господарського правопорушення не
надав.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правомірно дійшов висновку
про обґрунтованість вимоги ДФІ у м.
Києві в частині зобов'язання позивача
відшкодувати нанесену підприємству
шкоду за рахунок винних осіб в сумі 13,69
грн.

Крім того, під час проведення ревізії
працівниками відповідача виявлено, що
між КП УЗН Святошинського району м.
Києва та КО «Київзеленбуд» 08 січня 2009
року укладено договір про
співробітництво №6/2009.

Відповідно до пункту 1.1. названого
договору, ним встановлюються
взаємні права та обов'язки Сторін щодо
здійснення Об'єднанням своїх
управлінських функцій, розмір
відрахувань грошових коштів
Комунальним підприємством на
утримання Об'єднання і обов'язки
останнього перед Комунальним
підприємством по виконанню своїх
зобов'язань перед ним і тих функцій,
виконання яких підприємство делегує
Об'єднанню.

Також, розділом 4 договору визначено, що
розмір відрахування коштів
Комунального підприємства на
утримання Об'єднання складає 3% від
доходів, отриманих Комунальним
підприємством від основної діяльності
без ПДВ, крім доходів, отриманих за
рахунок бюджетного фінансування.

Згідно розділу 5 Договору про
співробітництво він вважається
укладеним і набирає чинності з 01 січня
2009 року та діє до 31 грудня 2010 року.

Додатковою угодою №2 про доповнення
Договору про співробітництво №6/2009 від
08 січня 2009 року, підписаною між
сторонами 08 вересня 2010 року, внесено
зміни до розділу 4 основного договору
та встановлено розмір відрахувань
коштів Комунального підприємства на
утримання Об'єднання у сумі 5000,00 грн. на
місяць.

Будь-яких змін до розділу 5 Договору про
співробітництво щодо строку дії
договору внесено не було.

Не зважаючи на це, протягом 2011 року
позивачем проводились перерахування
грошових коштів на користь КО
«Київзеленбуд» на підставі
виставлених останнім рахунків, у
зв'язку з чим станом на 01 жовтня 2012 року
позивачем перераховано 45000,00 грн. та
15000,00 грн., за даними бухгалтерського
обліку обліковується, як кредиторська
заборгованість КП УЗН Святошинського
району м. Києва перед КО
«Київзеленбуд».

Як вбачається зі змісту ст. 181 ГК
України договір вважається укладеним у
спрощеній формі у разі обміну
сторонами листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами, тощо, або
у разі направлення замовлення та
підтвердження про прийняття його до
виконання.

У той же час, позивачем підтверджено
отримання виключно авізо від КО
«Київзеленбуд», на підставі яких
проводилось перерахування грошових
коштів. Будь-яких документів на
підтвердження проведення суб'єктами
господарювання обміну листами,
факсограмами, телеграмами,
телефонограмами, тощо або замовлення і
підтвердження прийняття його до
виконання, позивачем суду не надано.

Крім того, КП УЗН Святошинського району
м. Києва не змогло підтвердити
належними доказами надання йому КО
«Київзеленбуд» будь-яких послуг або
виконання останнім будь-яких
управлінських функцій.

Наведене також не спростовується
наданими позивачем під час розгляду
справи в суді першої інстанції змінами
та доповненнями до статуту, які
затверджені розпорядженням
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) від 17 лютого 2009 року №181
та зареєстровані державним
реєстратором Святошинської районної в
місті Києві державної адміністрації 15
травня 2009 року, в яких зазначено про
обов'язок КП УЗН Святошинського району
м. Києва здійснювати відрахування
грошових коштів підприємства на
утримання Об'єднання в розмірі, не
менше 1,5% від усіх доходів, отриманих
підприємством.

З огляду на викладене, висновки
контролюючого органу щодо
безпідставного перерахування
позивачем грошових коштів КО
«Київзеленбуд» у розмірі 45000,00 грн.,
внаслідок чого йому завдано шкоду на
відповідну суму, є правомірними.

За таких обставин, висновок суду першої
інстанції, що відповідачем не доведено
законність вимог, викладених в листі
від 22 лютого 2013 року № 26-11-14-14/2541, а саме:
в пункті 2 та в пункті 3 в частині
відшкодування нанесеної позивачу
шкоди в сумі 10,78 тис. грн. за рахунок
винних осіб у порядку, встановленому
чинним законодавством України, та
наявності підстав для часткового
задоволення позову.

Підсумовуючи наведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Доводи апеляційної скарги та
представника відповідача в судовому
засіданні не спростовують висновків
суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги
Державної фінансової інспекції в м.
Києві - відмовити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 10.09.2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Н.І.Горбань

Судді:
Г.В. Земляна

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 20.06.2014
року.

.

Головуючий суддя
Горбань Н.І.

Судді:
Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.