Справа № К/9991/64632/11-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/64632/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого судді - Черпіцької
Л.Т.Суддів -Розваляєвої Т.С. Маслія В.І.
розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргоюза касаційною
скаргоюБоржавської сільської ради
напостанову Виноградівського
районного суду Закарпатської області
від 08.11.2010р. та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 25.08.2011р.у справі№ 2а-447/10/0703за
позовомОСОБА_4 до1. Боржавської
сільської ради Виноградівського
району Закарпатської області, 2.
ОСОБА_5, 3. ОСОБА_6 провизнання
нечинним рішення

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся з даним позовом, в
якому, з урахуванням уточнення
позовних вимог, просив:

- визнати рішення 12-ї сесії 23-го
скликання Боржавської сільської ради
Виноградівського району Закарпатської
області №34 від 08.11.2000 року нечинним, в
частині надання ОСОБА_7 земельної
ділянки розміром 0,15 га розташованої в
АДРЕСА_1;

- визнати рішення 3-ї сесії 5-го
скликання Боржавської сільської ради
від 12.07.2006 року нечинним, в
частині надання ОСОБА_5 земельної
ділянки розміром 0,04 га розташованої в
АДРЕСА_1;

- визнати рішення 24-ї сесії 5-го
скликання Боржавської сільської ради
№131 від 02.10.2009 року про надання права на
приватизацію ОСОБА_6 земельної ділянки
нечинним.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що за договором
купівлі-продажу від 20.09.2000 року придбав
житловий будинок АДРЕСА_1. На момент
купівлі-продажу будинок був розміщений
на земельній ділянці розміром 0,28 га, що
підтверджується кадастровим планом та
обмірами земельної ділянки по межах,
якими користувався продавець будинку.
Крім того, продавець будинку
користувався і земельної ділянкою по
АДРЕСА_1 розміром 0,12 га. Позивач
стверджує, що право користування
земельною ділянкою, на якій розміщені
будинок, господарські будівлі та
земельною ділянкою для їх
обслуговування перейшло до нього в
силу ст. 30 ЗК України від 1991 року. Відтак
позивач вважає, що сільська рада
неправомірно надала із вказаних земель
земельні ділянки відповідачам ОСОБА_5
та ОСОБА_6

Постановою Виноградівського районного
суду Закарпатської області
від 08.11.2010р., залишеною без змін
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.08.2011р.,
позов задоволено частково. Визнано
нечинними та скасовано рішення 12-ї
сесії 23-го скликання Боржавської
сільської ради №34 від 08.11.2000 року в
частині надання ОСОБА_7 земельної
ділянки розміром 0,15 га розташованої в
АДРЕСА_1 та рішення 3-ї сесії 5-го
скликання Боржавської сільської ради
від 12.07.2006 року в частині
надання ОСОБА_5 земельної ділянки
розміром 0,04 га розташованої в АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з постановою
Виноградівського районного суду
Закарпатської області від 08.11.2010р. та
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.08.2011р.
Боржавська сільська рада звернулась
касаційною скаргою, у якій, посилаючись
на те, що при прийнятті зазначеного
судового рішення було порушено норми
матеріального та процесуального права,
просить їх скасувати та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги
та заперечень на касаційну скаргу,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 20.09.2000р. між ОСОБА_8 та
позивачем ОСОБА_4 (покупцем) - позивачем
по справі було укладено договір
купівлі-продажу житлового будинку, що
розташований в АДРЕСА_1. Відомостей про
розмір, цільове призначення земельної
ділянки, на якій розміщений будинок, та
її правовий статус договір не містить.
Право власності позивачем
зареєстровано у Виноградівському БТІ -
11.01.2007р.

Рішенням Боржавської сільської ради
Виноградівського району (12 сесія 23
скликання) від 08.11.2000р. № 34 ОСОБА_7 було
виділено у постійне користування
земельну ділянку розміром 0,15 га за
адресою АДРЕСА_1.

Рішенням Боржавської сільської ради (3
сесія 5 скликання) від 12.07.2006р. б/н ОСОБА_5
В.1. було надано у власність земельну
ділянку для ведення особистого
селянського господарства із земель
запасу площею 0,1232 га.

Не погоджуючись з зазначеними
рішеннями позивач і звернувся до суду
за захистом своїх прав, порушених, на
його думку, неправомірними діями
відповідача.

Розглядаючи справу суд першої
інстанції, з яким погодився і суд
апеляційної інстанції, дійшли
висновку, що під час прийняття
оскаржуваних рішень суб'єктом владних
повноважень не було дотримано
встановленого законом процесуального
порядку прийняття таких рішень,
рішення були прийняті без достатнього
обґрунтування, без урахування усіх
обставин, що мають значення, що
призвело до порушення прав позивача.

Однак колегія суддів вважає такі
висновки судів передчасними,
враховуючи наступне.

Судами попередніх інстанцій так і не
було встановлено, які норми
законодавства були порушені
Боржавською сільською радою при
прийнятті оскаржуваних рішень.

Згідно ч. ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Підставами для визнання рішення
недійсним (нечинним) є невідповідність
його вимогам чинного законодавства
та/або визначеній законом компетенції
органу, який прийняв це рішення. При
цьому обов'язковою умовою визнання
рішення недійсним (нечинним) є також
порушення у зв'язку з його прийняттям
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача
у справі.

Між тим, судами попередніх інстанцій
взагалі не досліджувалися оскаржувані
рішення Боржавської сільської ради на
предмет їх відповідності нормам
чинного законодавства.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про передчасність
прийнятих судами попередніх інстанцій
рішень, без дослідження всіх обставин
справи.

Крім того, вирішуючи питання про
законність або незаконність
оскаржуваного рішення суб'єкту владних
повноважень, судам належало зробити
висновки на відповідність цього
рішення приписам ч.3 ст.2 КАС України.

Судами попередніх інстанцій також
залишилося не з'ясоване питання щодо
відповідності оскаржуваних рішень
Боржавської сільської ради вимогам
чинного законодавства, а також не
перевірено повноваження Боржавської
сільської ради, згідно з Законом
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» на прийняття відповідного
рішення.

Отже, колегія суддів дійшла висновку,
що при розгляді справи судам необхідно
було дати оцінку оскаржуваним рішенням
міської ради на відповідність чинному
на той час законодавству.

Також, суди попередніх інстанцій
розглядаючи справу не звернули увагу
на те, що в матеріалах справи відсутнє
одне з оскаржуваних рішень Боржавської
сільської рад №131 від 02.10.2009 року про
надання права на приватизацію ОСОБА_6
земельної ділянки нечинним

Відсутність у справі одного з рішень,
що є предметом позову, унеможливлює
розгляд справи та прийняття рішення
щодо його відповідності чинному
законодавству України.

Крім того, згідно статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. В порядку ч. 2
ст. 71 КАС України відповідачем не було
надано належних та допустимих доказів
правомірності оскаржуваного рішення.

Судова колегія дійшла висновку, що
рішення судів вимогам ст.159 КАС України
не відповідають. Неповнота у
встановленні фактичних обставин
справи не дає можливості суду
касаційної інстанції визначитись в
правильності правової оцінки позовних
вимог, проведеної судами попередніх
інстанцій. Відповідно до приписів ст. 220
КАС України допущені порушення не
можуть бути перевірені і усунуті судом
касаційної інстанції.

З огляду на викладене, судові рішення,
ухвалені у даній справі, підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.
Під час нового розгляду справу суду
належить усунути недоліки, викладені у
мотивувальній частині ухвали і
правильно застосувати до спірних
правовідносин норми матеріального
права.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Боржавської
сільської ради задовольнити частково.

Постанову Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 08.11.2010р.
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.08.2011р.
скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: