Справа № 826/6913/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2014 року № 826/6913/14
Суддя Окружного
адміністративного суду міста Києва
Гарник К.Ю., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Веллтоп" до
Державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів і зборів в м. Києві про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення рішення від
21 травня 2014 року (відповідно до
відмітки служби діловодства суду)
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Веллтоп" (далі по
тексту - позивач) звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві (далі
по тексту - відповідач) в якому просить
суд визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення від
Позивач не погоджується з висновками
Акта перевірки та прийнятими на його
підставі податковими повідомленнями -
рішеннями й мотивує позовні вимоги тим,
що відповідачем не наведено жодного
доказу на підтвердження нереальності
господарських відносин між ним та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "АТП-2010".

Заперечення відповідача, співпадають з
висновками акта від 15 квітня 2014 року
№ 340/26-55-22-10/36087018.

Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.

На підставі повідомлення №
393/26-55-22-10 від 03 квітня 2014 року та наказу
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від 03
квітня 2014 року № 1140, згідно з
підпунктом 78.1.1. пункту 78.1. статтей 78, 79
Податкового кодексу України проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю "Веллтоп" у зв'язку із
встановленням господарських відносин
із платником податків Товариством з
обмеженою відповідальністю "АТП-2010"
(код за ) за період з 01.10.2013
року по 31.10.2013 року, за результатом якої
складено акт перевірки від 15 квітня 2014
року № 340/26-55-22-10/36087018.

Як висновок проведеної перевірки
встановлено порушення пунктів 198.3, 198.6
статті 198, пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України, пунктів
2.4, 2.16 Положення «Про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України № 88 від 24.05.1995 року в
результаті чого Товариством з
обмеженою відповідальністю "Веллтоп"
завищено суму податкового кредиту за
жовтень 2013 року на суму 239 879,00 грн., що
призвело до заниження податок на
додану вартість, що підлягає сплаті до
бюджету на загальну суму 239 879,00 грн. за
жовтень 2013 року.

Податковим повідомленням - рішенням
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від 25
квітня 2014 року № 0 Товариству з
обмеженою відповідальністю "Веллтоп"
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на суму 359
819,00 грн., в тому числі: за основним
платежем - 239 879,00 грн., за штрафними
санкціями - 119 940,00 грн.

Як зазначив Вищий адміністративний суд
України в листі від 02 червня 2011 року
№742/11/13-11, з метою встановлення факту
здійснення господарської операції,
формування витрат для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або податкового кредиту з
податку на додану вартість судам
належить з'ясовувати, зокрема, такі
обставини: рух активів у процесі
здійснення господарської операції;
установлення спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції та
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг), понесенням інших
витрат і господарською діяльністю
платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід
встановити факт здійснення
(реальність) господарських операцій
між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Веллтоп" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "АТП-2010", обставини
використання придбаних товарів у
власній господарській діяльності
позивача,за господарськими операціями
та встановити спеціальну податкову
правосуб'єктність учасників
господарської операції (зокрема, чи
були платниками податку на додану
вартість).

Матеріали справи свідчать що між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Веллтоп" (Покупець)
та від 15 квітня 2014 року № 340/26-55-22-10/36087018
(Перевізник) укладено Договір про
надання транспортних послуг № 01 від 17
червня 2013 року, за умовами якого
Перевізник зобов'язується надавати
послуги з перевезення в обсязі та за
маршрутами, передбаченими заявками на
перевезення вантажу, а Замовник -
приймати та оплачувати відповідні
послуги.

Пунктом 2.2. цього Договору зазначено, що
прийом Перевізником вантажу до
транспортування, а також передача
вантажу Одержувачу підтверджується
товарно - транспортними накладними.

Згідно пункту 2.3 цього Договору
найменування вантажу, його кількість
та вартість, місце і час його
завантаження, найменування
Відправника і Одержувача та місце і час
вивантаження вантажу, строк надання
транспортних засобів, реквізити
Відправника та Одержувача (з
позначенням відповідальних осіб, що
уповноважені на передачу та отримання
вантажу), а також інші умови
погоджуються Сторонами у Заявках на
перевезення вантажу, які складаються
Замовником за формою, встановленою у
Додатку № 1, що є невід'ємною частиною
Договору. Отримавши Заявку Перевізник
розглядає її та в разі згоди протягом
одного робочого дня підписує та
скріплює печаткою один примірник такої
Заявки та повертає Замовнику, що
свідчить про узгодженість умов
перевезення.

Згідно укладених актів здачі-прийняття
робіт (надані послуг) № 3110-3, № 3110-4 від
31.10.2013, виконавцем надано позивачу
транспортні послуги з перевезення сої
по Україні, згідно додатку № 1 до акту
від 31.10.2013 та № 3110-5 від 31.10.2013,
виконавцем надано позивачу
транспортні послуги з перевезення
соняшника по Україні, згідно додатку №
1 до акту від 31.10.2013, що підтверджується
товарно-транспортними накладними до
кожного акту.

В свою чергу, Товариством з обмеженою
відповідальністю "АТП-2010" виписано на
адресу позивача податкові накладні на
загальну суму 1 439 271,80 грн. (без ПДВ - 1 199
393,17 грн. + ПДВ - 239 878,63 грн.), а саме: від
09.10.2013 № 143 на суму 9 606,60 грн.(без ПДВ - 8
005,50 грн. + ПДВ - 1 601,10 грн.), від 14.10.2013 № 161
на суму 19 950,20 грн.(без ПДВ - 16 596,00 грн. +
ПДВ - 3 319,20 грн.), від 15.10.2013 № 163 на суму 73
996,80 грн.(без ПДВ - 61 664,00 грн. + ПДВ - 12 332,80
грн.), від 16.10.2013 № 169 на суму 17 458,20
грн.(без ПДВ - 14 548,50 грн. + ПДВ - 2 909,70 грн.),
від 18.10.2013 № 174 на суму 9 606,60 грн.(без ПДВ -
8 005,50 грн. + ПДВ - 1 601,10 грн.), від 21.10.2013 № 182
на суму 109 463,40 грн.(без ПДВ - 91 219,50 грн. +
ПДВ - 18 243,90 грн.), від 22.10.2013 № 194 на суму 99
289,80 грн.(без ПДВ - 82 741,50 грн. + ПДВ - 16 548,30
грн.), від 23.10.2013 № 201 на суму 58 862,00
грн.(без ПДВ - 49 051,67 грн. + ПДВ - 9 810,33 грн.),
від 24.10.2013 № 207 на суму 58 162,80 грн.(без ПДВ
- 48 469,00 грн. + ПДВ - 9 693,80 грн.), від 25.10.2013 №
212 на суму 37 582,80 грн.(без ПДВ - 31 319,00 грн. +
ПДВ - 6 263,80 грн.), від 25.10.2013 № 213 на суму 269
544,00 грн.(без ПДВ - 224 620,00 грн. + ПДВ - 44 924,00
грн.), від 28.10.2013 № 217 на суму 134 077,00
грн.(без ПДВ - 111 730,83 грн. + ПДВ - 22 346,17
грн.), від 28.10.2013 № 218 на суму 261 242,00
грн.(без ПДВ - 217 701,67 грн. + ПДВ - 43 540,33
грн.), від 29.10.2013 № 221 на суму 140 097,60
грн.(без ПДВ - 116 748,00 грн. + ПДВ - 23 349,60
грн.), від 29.10.2013 № 222 на суму 25 994,00
грн.(без ПДВ - 21 661,67 грн. + ПДВ - 4 332,33 грн.),
від 30.10.2013 № 224 на суму 95 452,80 грн.(без ПДВ
- 795 544 грн. + ПДВ - 15 908,80 грн.), від 30.10.2013 №
225 на суму 9 940,00 грн.(без ПДВ - 8 283,33 грн. +
ПДВ - 1 565,67 грн.), від 31.10.2013 № 235 на суму 13
230,00 грн.(без ПДВ - 11 025,00 грн. + ПДВ - 2 205,00
грн.).

Оплата за надані послуги здійснювалась
в порядку безготівкового розрахунку,
що підтверджують відповідні виписки по
особовому рахунку (1 т., 209-213 а/с).

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковий кредит - це сума, на яку
платник. податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового
кодексу України вбачається, що
визначальним фактором для формування
податкового кредиту платником податку
на додану вартість є відповідність
податкової накладної порядку її
заповнення та подальше використання
придбаних товарів (основних фондів) в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку.

Як вбачається з обставин справи, а саме:
акта перевірки від 15 квітня 2014 року №
340/26-55-22-10/36087018, позивач в податковій
декларації з податку на додану
вартість за жовтень 2013 року в складі
податкового кредиту відобразив суми
податку на додану вартість на підставі
податкових накладних, виписаних одним
із постачальників товарів (послуг)
Товариством з обмеженою
відповідальністю "АТП-2010" (код за ), у зв'язку з придбанням
транспортних послуг.

Вирішуючи питання про реальність
операції позивача із Товариством з
обмеженою відповідальністю "АТП-2010" з
придбання транспортних послуг й
питання використання їх у власній
господарській діяльності, суд звертає
увагу на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач стверджує в акті перевірки
від 15 квітня 2014 року № 340/26-55-22-10/36087018 про
ненадання позивачем під час перевірки
заявок на надання транспортних послуг,
відповідно до умов Договору про
надання транспортних послуг № 01 від 17
червня 2013 року, проте позивач
спростовує дане твердження та
повідомляє, що заявки були надані
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Веллтоп" при подачі
заперечень на акт перевірки від 15
квітня 2014 року № 340/26-55-22-10/36087018, а тому
мали враховуватись державним
контролюючим органом при винесенні
рішення за результатами даної
перевірки позивача.

Крім цього, суд звертає увагу
відповідача , що в матеріалах справи
наявні заявки на надання транспортних
послуг, відповідно до яких встановлено,
що транспортовані Товариством з
обмеженою відповідальністю "АТП-2010"
товари, отримані від постачальників,
згідно договорів № С-02 від 09 жовтня 2013
року (ТОВ «Агро-Млин), № С-25 від 25 жовтня
2013 року (ТОВ «Подільський бройлер»), №
С-13 від 18 жовтня 2013 року
(Науково-виробнича корпорація
«Агро-Центр»), № С-12 від 18 жовтня 2013 року
(Фермерське господарство»Степ»), № С-07
від 16 жовтня 2013 року (ПП «Югро»), № С-14
від 18 жовтня 2013 року (ТОВ «Зеніт»), № С-16
від 21 жовтня 2013 року (ТОВ
«Ропа-Агросервіс», № с-08 від 16 жовтня 2013
року, № С-22 від 22 жовтня 2013 року (ТОВ
«Агро край»), № С-18 від 21 жовтня 2013 року
(ТОВ «Софія « 7»), № С-19 від 21 жовтня 2013
року (Фермерське господарство
«Олександр-С7»), № П-06 від 22 жовтня 2013
року (Сільськогосподарське
агропромислове підприємство «Колос»),
№ П-03 від 20 серпня 2013 року (Селянське
(фермерське) господарсько «Конкурент»,)
№ П-2 від 16 серпня 2013 року (ТОВ
«Сонячний»), а саме: соняшник був
поставлений ТОВ «Відродження» для
переробки сировини в готову продукцію,
згідно умов договору на переробку
давальницької сировини № 005Д13 від 01
вересня 2013 року та соя була доставлена
ТОВ «Таір-Трейд» для накопичення та
зберігання на складах ТОВ «Таір-Трейд»,
а в подальшому для відвантаження на
автотранспорт Товариста з обмеженою
відповідальністю "Веллтоп", згідно
договору транспортно-експедиційного
обслуговування № 2/6 від 21 червня 2013
року.

Крім цього, згідно пункту 2.7 акту
перевірки від 15 квітня 2014 року №
340/26-55-22-10/36087018 відповідачем
встановлено, що отримані транспортні
послуги (транспортування сировини
(товарів) від постачальників)
використані у власній господарській
діяльності позивача, оскільки
відповідно до видів діяльності, які мав
право здійснювати суб'єкт
господарювання за період, що
перевірявся позивач займався оптовою
торгівлею зерном, необробленим
тютюном, насінням і кормами для тварин
та неспеціалізованою оптовою
торгівлею.

Відхиляються посилання відповідача на
довідку Южноукраїнської ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області від 29 січня 2014
року № 5/14-09-22-01/36714031 про результати
зустрічної звірки ТОВ «Спецбудмаш -
БМ», код за щодо
документального підтвердження
господарських відносин, з платником
податків ТОВ «АТП-2010», код за їх реальності та повноти
відображення в обліку за період 01.10.2013
по 31.10.2013, згідно якої у зв'язку зроблено
висновок про відсутність
взаєморозрахунків з ТОВ «АТП-2010» в
жовтні 2013 року, оскільки ймовірні
порушення податкового законодавства з
підприємств по ланцюгу постачання не
можуть бути підставою для обмеження
права покупця на податковий кредит за
умови реальності господарської
операції.

Крім цього, судом встановлено, що в акті
перевірки від 15 квітня 2014 року №
340/26-55-22-10/36087018 відповідачем ставляться
під сумнів господарські операції
позивача з ТОВ «АТП-2010», оскільки
згідно вищенаведеної довідки
Южноукраїнської ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області звіркою ТОВ «Спецбудмаш - БМ»
не встановлені взаємовідносини з ТОВ
«АТП-2010» в жовтні 2013 року, тоді як в
даній довідці висновок головного
державного ревізора-інспектора
відділу податкового аудиту
Южноукраїнської ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області, ОСОБА_1, зазначений, що звіркою
ТОВ «Спецбудмаш - БМ» не встановлено
взаєморозрахунки з ТОВ «АТП-2010» в
жовтні 2013 року.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що операції позивача з ТОВ «АТП-2010»
здійснені в межах господарської
діяльності, є реальними, відповідають
дійсному економічному змісту та
підтверджуються необхідними
документами, що є свідченням
добросовісності позивача при
здійсненні вказаних операцій, а
обставини наявності порушень у
реквізитах товарно-транспортних
накладних не є обставиною сумніватись
у реальності господарських операцій.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198
Податкового кодексу України дою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кодекс України передбачає
тільки один випадок не включення до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг) -
це не підтвердження податковими
накладними або оформлення з порушенням
вимог чи не підтвердження митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу) (пункт 198.6
статті 198).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна
постачання без урахування податку; ж)
ставка податку та відповідна сума
податку в цифровому значенні; з)
загальна сума коштів, що підлягають
сплаті з урахуванням податку.

За приписом пункту 201.8 статті 201
Податкового кодексу України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Як встановлено судом, на момент
складання податкових накладних
контрагент позивача - ТОВ "АТП-2010" - було
зареєстровані як платники податку на
додану вартість у встановленому
законодавством порядку, а свідоцтво
платника ПДВ було анульовано 25 березня
2014 року, тоді як перевіряючий період
жовтень 2013 року, а тому ТОВ "АТП-2010"
мало право нараховувати податок на
додану вартість та складати податкові
накладні на кожну поставку послуг; в
свою чергу, податкові накладні, на
підставі яких позивач формував
податковий кредит, та копії яких
знаходяться в матеріалах справи,
відповідають вимогам, встановленим
пунктом 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України.

При вирішенні даного спору суд
притримується позиції, що у разі якщо
на час здійснення господарських
операцій, за якими податковий орган не
визнає обґрунтованим віднесення
позивачем до податкового кредиту сум
податку на додану вартість,
постачальники були включені до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, а також мали
свідоцтво про реєстрацію платника
податку на додану вартість, покупець не
може нести відповідальність ні за
несплату податків продавцями, ні за
можливу недостовірність відомостей
про них, наведених у зазначеному
реєстрі, за умови необізнаності щодо
неї.

Судом також враховано вимоги статті 18
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців".

Так, на момент здійснення спірних
господарських операцій ТОВ "АТП-2010"
було зареєстровано як юридична особи в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців та
перебувало на обліку в ДПІ у
Центральному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області.

Доказів на підтвердження того, що
контрагент позивача не мав
адміністративно-господарських
можливостей на виконання
господарських зобов'язань по спірним
операціям, та доказів відсутності
фактичних дій, спрямованих на
виконання взятих зобов'язань,
відповідачем до суду не надано.

Посилання відповідача на висновок
довідки Южноукраїнської ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області від 29 січня 2014
року № 5/14-09-22-01/36714031 про не встановлення
взаєморозрахунків з ТОВ «АТП-2010» в
жовтні 2013 року судом відхиляються,
оскільки таки висновки безпосередньо
не впливають на діяльність позивача.
При цьому, ймовірні порушення
податкового законодавства з
підприємств по ланцюгу постачання не
можуть бути підставою для обмеження
права покупця на податковий кредит за
умови реальності господарської
операції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Веллтоп" правомірно
сформовано податковий кредит з податку
на додану вартість по взаємовідносинам
з Товариством з обмеженою
відповідальністю «АТП-2010», а висновки
Акта перевірки про порушення позивачем
норм Податкового кодексу України та
заниження податку на додану вартість є
помилковими, відтак збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість з урахуванням штрафних
санкцій є протиправним.

Таким чином, податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві від 25 квітня
2014 року № 0 є протиправним та
підлягає скасуванню.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, Державною податковою
інспекцією у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві не доведена правомірність
та обґрунтованість прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Веллтоп" підлягає
задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Веллтоп"
задовольнити.

2.Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 25 квітня 2014
року № 0.

3. Судові витрати в сумі 487,20 грн.
присудити на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Веллтоп"
за рахунок Державного бюджету України

Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник