Справа № 2а-1970/270/11
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року
Справа № 16006/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 28 лютого 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління МНС України в
Тернопільській області про стягнення
різниці у виплаті грошової допомоги
при звільненні,-

В С Т А Н О В И В:

03.02.2011 року позивач - ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до Головного
управління МНС України в
Тернопільській області, в якому, із
урахуванням уточнення позовних,
просить стягнути з відповідача на його
користь різницю у невиплаченій
одноразовій вихідній допомозі за 17-ть
років календарної служби, яка
становить 57 911,25 грн.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 28 лютого 2011
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що при першому
звільненні зі служби позивачу
нарахована та виплачена одноразова
грошова допомога при звільненні в
розмірі п'яти місячних посадових
окладів в сумі 675 грн., відповідно до
вимог чинної на той час редакції
Постанови КМ України від 8 січня 2000 р. №
12 «Про внесення змін до постанови
Кабінету Міністрів України від 17 липня
1992 р. № 393».

Суд першої інстанції вказує на те, що
так як календарна вислуга років
позивача для виплати грошової допомоги
при звільненні складає 09 років,тому
розмір вихідної допомоги склав 15508 грн.
13 коп. (3446 грн. 25 коп. х50% х9).

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до висновку, що відповідачем
правомірно визначено розмір місячного
грошового забезпечення позивача в сумі
3446 грн. 25 коп. для виплати грошової
допомоги при звільненні.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
винесеною з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному
порядку. У апеляційній скарзі просить
скасувати постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від 28
лютого 2011 року.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, апелянт зазначає, що його
грошове утримання за травень 2010 року
(на місяць звільнення) складало 6892,50
грн., що підтверджується довідкою ГУ
МНС України в Тернопільській області
від 29 червня 2010 року № 9/2544. Однак
відповідачем обмежено його у
нарахуванні одноразової грошової
допомоги при звільненні.

Апелянт стверджує, що йому було
виплачено грошову допомогу за 9-ть
років календарної служби (за час
повторного прийому на службу), в
розмірі 15508,13 грн. без урахування премії
за результатами роботи у 1-му кварталі
2010 року в сумі 3446,25 грн., яка була
отримана у травні 2010 року у місяці
звільнення, різницю за попередні 17-ть
календарних років служби не виплачено
взагалі.

Посилається на те, що особи, які
звільняються із служби повторно,
одноразова грошова допомога
виплачується за період їх календарної
служби з дня останнього зарахування на
службу без урахування періоду
попередньої служби, за винятком тих
осіб, шо при попередньому звільненні не
набули право на отримання такої
допомоги.

Таким чином, апелянт вража, що з
урахуванням його грошового
забезпечення на час звільнення, яке
становило 6892,50 грн. розмір грошової
допомоги, передбачений нормами
законодавства за 17-ть років служби до
попереднього звільнення повинен
становити 57911,25 грн. Проте, відповідачем
безпідставно не виплачено йому різниці
грошової допомоги при звільненні за
17-ть календарних років служби.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому суд
апеляційноїінстанції, у відповідності
до п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами. Справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав:

Встановлено, підтверджено матеріалами
справи, що 26 травня 2010 року позивача
відповідно до наказу № 117 по особовому
складу Головного управління МНС
України в Тернопільській області
звільнено зі служби та виключено зі
списків МНС України майора служби
цивільного захисту за підпунктом 3
пункту 99 (за станом здоров'я) і за третім
абзацом п. 98 Положення про порядок
проходження служби особами рядового і
начальницького складу органів і
підрозділів цивільного захисту у
зв'язку із визнанням його лікарсько -
експертною комісією МНС України
непридатним до військової служби зі
зняттям з військового обліку у
відставку Збройних Сил України (із
виключенням з військового обліку).

У зв'язку із звільненням позивачу
нараховано одноразову вихідну
допомогу у розмірі 15 508 грн. 13 коп. при
вислузі на день звільнення 26 років 02
місяці 10 днів та календарної вислуги
років для виплати одноразової грошової
допомоги при звільненні зі служби 09
років 16 днів, що підтверджується
довідкою Головного управління МНС
України в Тернопільській області від 30
червня 2010 року за №5-1/2570.

Відповідно до приписів ст. 99 КАС
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами (ч. 1
ст. 99 КАС України).

Для захисту прав, свобод та інтересів
особи цим Кодексом та іншими законами
можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк ( ч. 3 ст.
99 КАС України).

За правилами ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги дату звернення позивача до суду
із вищевказаним позовом, а саме - 03.02.2011
року, відсутність поважних причин для
поновлення строку, оскільки про розмір
виплаченої одноразової грошової
допомоги він знав ще під час виплати
такої на момент його звільнення, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про те, що адміністративний
позов слід залишити без розгляду, в
зв'язку з пропуском строку звернення до
суду.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, через що постанова суду
підлягає скасуванню з постановленням
ухвали про залишення позову без
розгляду.

Керуючись ст.ст.100, 195, п.п.1,2 ч.1 ст.197, 198,
п.4 ст.202, ст.205, 206, 254 КАС КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 28 лютого 2011
року у справі №2а-1970/270/11 скасувати та
постановити ухвалу, якою
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Головного управління МНС України в
Тернопільській області про стягнення
різниці у виплаті грошової допомоги
при звільненні залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник