Справа № 872/5741/13
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2014 рокусправа № 2а/0470/13246/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Щербака А.А.

суддів: Баранник
Н.П. Малиш Н.І.

за участю секретаря судового
засідання:Фірсік Д.Ю розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Нікопольський завод трубопровідної
арматури» на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 27 березня
2012р. у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Нікопольський завод трубопровідної
арматури» до Нікопольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Нікопольський завод
трубопровідної арматури» звернувся з
позовом до Нікопольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
від 12.07.2011, № від 12.07.2011, №
від 12.07.2011, № 000124320 від 12.07.2011, №
від 12.07.2011.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 27
березня 2012р. в задоволенні позову
відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
обґрунтована тим, що відповідачем
доведено відсутність реальності
вчинення операції позивача з ТОВ
«Карат» та ТОВ «Аякс Плюс» по договорам
поставки та з ТОВ «Фарватер Груп», ТОВ
«Енергомаш», ТОВ «Дельмар», ТОВ «Елтіс
Маркет», ТОВ «Плат Маш» по агентським
договорам.

Позивачем подана апеляційна
скарга, просить оскаржену постанову
скасувати, позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована
тим, що висновки суду першої інстанції
обставинам справи не відповідають.

Представник позивача апеляційну
скаргу підтримав.

Представник відповідача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував.

Колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як свідчать матеріали справи, на
підставі акту перевірки від 16.06.2011
№6877, відповідачем винесені
податкові повідомлення-рішення №
від 12.07.2011 яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в сумі 49
350,5грн. за основним платежем та 12 337,63
грн. за штрафними санкціями, №
від 12.07.2011 яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість в сумі 174 285,50грн. за
квітень, травень, червень, жовтень 2010,
№ від 12.07.2011 яким позивачу
зменшено суму від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток за 1 квартал 2011 в сумі 1897224 та
застосовано 1 грн. штрафних санкцій, №
000124320 від 12.07.2011 яким позивачу зменшено
розмір від'ємного значення з податку
на додану вартість в розмірі 24659грн. за
3

міс. 2011, № від 12.07.2011 яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток в
сумі 167892,07грн. основного платежу та
54019,25грн. за штрафними санкціями.

Актом перевірки було встановлено
порушення п. 5., пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3
ст. 5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», в результаті
чого завищено від'ємне значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток в періоді, що перевірявся; п.
5.1, пп. 5.2.1, п. 5.2, п. 5.9 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» в результаті чого
занижено податок на прибуток в періоді,
що перевірявся,; пп. 7.4.4. п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість»- занижено суму залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
26 Декларації з ПДВ) за перевіряємий
період.

В описовій частині ату зазначено,
що вказане порушення є наслідком
віднесення до валових витрат та
податкового кредиту сум по
взаємовідносинам з ТОВ «Карат» та ТОВ
«Аякс Плюс» по договорам поставки
№03/10 від 16.02.2010 та №54/10 від 16.11.2010
відповідно, за агентськими договорами
№17/10 від 01.10.2010 з ТОВ «Фарватер Груп»,
агентським договором №20/10 від 02.03.2010 з
ТОВ «Енергомаш», агентським договором
№400 від 19.03.2010 з ТОВ «Дельмар»,
агентським договором №10/25 від 03.05.2010 з
ТОВ «Елтіс Маркет», агентським
договором №25,15 від 01.07.2010 з ТОВ «Плат
Маш».

Відповідно до п. п. 5.3.9 п. 5.3 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Відповідно пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі,
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що приймати на підтвердження
даних податкового обліку можна лише
достовірні первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції.

Судом першої інстанції було вірно
встановлено, що з актів виконаних робіт
по договорам з надання агентських
послуг вбачається, що прямі договори
без участі ТОВ «Фарватер Груп», ТОВ
«Енергомаш», ТОВ «Дельмар», ТОВ «Елтіс
Маркет», ТОВ «Плат Маш» з іноземними
покупцями укладались ПАТ
«Нікопольський завод трубопровідної
арматури» до укладання агентських
договорів.

Крім того, підприємства, які виступали
агентами, відповідно актів виконання
договору, пропонували укладати
договори на поставку з одними і тими ж
підприємствами, зокрема ТОВ
«Сантехкомплект» (Росія) (акт №1/28.07 від
28.07.2010, №5/10-07.06 від 07.06.10, №1/10-01.04 від
01.04.2010), ЗАТ «Енерговіскомплект» (Росія)
(акт №23.04.10 від 23.04.2010, без номера та
дати).

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Карат» та
ТОВ «Аякс Плюс», то судом першої
інстанції також вірно встановлено, що з
наданих документів не можливо
простежити рух активів у процесі
здійснення господарської операції,
доведено відсутність технічної та
технологічної можливості ТОВ «Карат»
та ТОВ «Аякс Плюс» до вчинення дій, що
становлять зміст господарських
операцій з поставки чавуну.

Доводи апеляційної скарги зазначених
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Нікопольський завод трубопровідної
арматури» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 27
березня 2012р. у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Нікопольський завод трубопровідної
арматури» до Нікопольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в порядку і
строки, передбачені ст. 212 КАС України
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш