Справа № К/9991/92016/11-С
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/92016/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Логвиненка А.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська на постанову
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 16 жовтня 2009 року
та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 07 липня 2010 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Індустріальному районі м.
Дніпропетровська про перерахунок
пенсії,

встановила:

ОСОБА_2 звернулась із позовом про
визнання протиправними дій Управління
ПФ щодо вилучення із складу
середньомісячної заробітної плати
ОСОБА_2 для перерахунку пенсії станом
на 01 лютого 2008 року 20 відсотків
винагороди за вислугу років та
зобов'язання Управління ПФ здійснити
позивачу перерахунок та виплату пенсії
станом на 01 лютого 2008 року з
урахуванням повної суми винагороди за
вислугу років в розмірі 40 відсотків
посадового окладу з урахуванням
надбавки за спеціальне звання.

Постановою Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня
2009 року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 07 липня 2010
року, позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління
ПФ щодо вилучення із складу
середньомісячної заробітної плати
ОСОБА_2 для перерахунку пенсії станом
на 01 лютого 2008 року 20 відсотків
винагороди за вислугу років.

Зобов'язано Управління ПФ здійснити
перерахунок ОСОБА_2 виплати пенсії
станом на 01 лютого 2008 року з
урахуванням суми винагороди за вислугу
років у розмірі 40 відсотків посадового
окладу з урахуванням надбавки за
спеціальне звання.

У касаційній скарзі Управління ПФ,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить оскаржувані рішення скасувати,
та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

На дану касаційну скаргу надійшло
заперечення ОСОБА_2, у якому рішення
судів першої та апеляційної інстанції
вважає такими, що ухвалені із
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, та просить
залишити касаційну скаргу без
задоволення.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_2
перебуває на обліку у відділі
пенсійного забезпечення управління
Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська та отримує пенсію
державного службовця.

У зв'язку з виникненням права на
перерахунок пенсії позивачка
зверталася до відповідача з заявами
про такий перерахунок та надавала
довідки ДПІ в Індустріальному районі м.
Дніпропетровська про розмір
заробітної плати працюючого
державного службовця, в який було
включено винагороду за вислугу років у
розмірі 40%.

Рішенням комісії з призначення пенсії
Управлінням ПФ позивачці відмовлено у
перерахунку пенсії з урахуванням
винагороди за вислугу років у розмірі
40% посадового окладу.

Ті обставини, що позивач за час
перебування на державній службі
отримувала винагороду за вислугу років
у розмірі 40% від посадового окладу, а
також те, що з 1 лютого 2008 року у
позивача виникло право на перерахунок
пенсії державного службовця,
відповідачем не заперечувались.

Задовольнивши позов, суд першої
інстанції, а апеляційний суд
погодившись з ним, виходили з того, що в
розумінні Закону України «Про державну
службу» винагорода за вислугу років є
складовою заробітної плати, у зв'язку з
чим має враховуватися при призначенні
та обчисленні пенсії державного
службовця.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком судів, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 33 Закону України від
16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну
службу» (далі - Закон № 3723-XII) заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплат за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок (за високі досягнення у
праці і виконання особливо важливої
роботи, за виконання обов'язків
тимчасово відсутніх працівників тощо).

Відповідно до статті 37-1 цього Закону у
разі підвищення розміру заробітної
плати працюючим державним службовцям,
а також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсій здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок.

З матеріалів справи вбачається, що
Наказом № 239-о від 29 серпня 2002 року
в.о. начальника Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська, на підставі
постанови Кабінету Міністрів України
від 12 вересня 1997 року №1013 «Про Порядок
виплати винагороди за вислугу років
посадовим особам органів державної
податкової служби, які мають
спеціальні звання», позивачу
встановлена винагорода за вислугу
років у розмірі 40% посадового окладу,
яка є складовою заробітної плати, з
якої сплачується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій, що ОСОБА_2 має право на
перерахунок пенсії з урахуванням
винагороди за вислугу років у розмірі
40%, з якої нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без змін, якщо визнає,
що суд не допустив порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтею 222, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Індустріальному районі м.
Дніпропетровська залишити без
задоволення, а постанову
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 16 жовтня 2009 року
та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 07 липня 2010 року - без змін.

Рішення набирає законної сили через 5
днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав передбачених ст.ст.
237-239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
В.Ф. Мороз

О.Є. Донець

А.О. Логвиненко