Справа № 809/1702/14
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 год. 30 хв.

"27" червня 2014 р.
Справа № 809/1702/14

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного
адміністративного суду Тимощук О.Л.,
розглянувши у порядку скороченого
провадження в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у
Галицькому районі ГУ Міндоходів в
Івано-Франківської області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
припинення підприємницької
діяльності,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Галицькому районі ГУ Міндоходів в
Івано-Франківської області (надалі
також - позивач) звернулася в суд з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі також -
відповідач) про припинення фізичної
особи-підприємця.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач більше року не подавав
податкову звітність з будь-якого
податкового платежу, а відповідно до
частини 2 статті 46 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців", це є
підставою для припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця, що не пов'язано з її
банкрутством.

Відповідно до частини 3 статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України суд виносить ухвалу про
відкриття скороченого провадження,
копія якої разом з копією позовної
заяви та доданих до неї документів
невідкладно надсилається
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення відповідачу.

03.06.2014 року судом винесено ухвалу про
відкриття скороченого провадження в
даній адміністративній справі, яку
разом з копією позовної заяви та
доданих до неї документів направлено
відповідачу для подання заперечення
або заяви про визнання позову.

11.06.2014 року від відповідача на адресу
суду повернулося поштове відправлення
з довідкою про причини невручення
(а.с.11).

Пунктом 11 статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що розписку про одержання
повістки (повістку у разі неможливості
вручити її адресату чи відмови
адресата її одержати) належить негайно
повернути до адміністративного суду. У
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином. Враховуючи
дану правову норму, дата повернення
поштового відправлення до суду, умовно
вважається датою вручення
відправлення відповідачу.

Згідно із пунктом 3 частини 5 статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України справа повинна бути розглянута
у порядку скороченого провадження не
пізніше трьох днів - у разі якщо
протягом семи днів з дня закінчення
строку, передбаченого частиною третьою
цієї статті, до суду не надійшло
заперечення відповідача та за умови, що
справа не розглядається судом за
місцезнаходженням відповідача.

Розглянувши та оцінивши матеріали
справи в порядку скороченого
провадження, відповідно до вимог
статті 183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України - без проведення
судового засідання та виклику осіб, які
беруть участь у справі, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 23.05.2014 року
проведено державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 20.06.2000
року (а.с.5), а довідкою №557/9/09-03-182/137 від
27.05.2014 року підтверджено перебування
відповідача на обліку в Державній
податковій інспекції у Галицькому
районі ГУ Міндоходів в
Івано-Франківської області з 21.06.2000
року за №673.

Відповідно до довідки позивача
№1144/10/09-03-17/968 від 28.05.2014 року, відповідач
не подає податкової звітності з 01.01.2011
року (а.с.7).

Довідкою позивача за №1153/10/09-03-17/977 від
28.05.2014 року зазначено, що
заборгованості з податків і зборів та
інших доходів бюджету, контроль за
сприянням яких здійснюють органи
Міністерства доходів і зборів України,
станом на 28.05.2014 року немає (а.с.8).

Згідно з підпунктом 20.1.37 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
органи державної податкової служби
мають право, в тому числі, звертатися до
суду щодо припинення юридичної особи
та припинення фізичною особою -
підприємцем підприємницької
діяльності та/або про визнання
недійсними установчих (засновницьких)
документів суб'єктів господарювання.

Відповідно до вимог частини 1 статті 46
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців", державна реєстрація
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця
проводиться, зокрема, у разі
постановлення судового рішення про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця. Відповідно
до частини 2 даної статті, підставами
для постановлення судового рішення про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця є також
неподання протягом року органам
державної податкової служби
податкових декларацій, документів
фінансової звітності відповідно до
закону.

Частиною 3 статті 46 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців"
передбачено, що фізична особа
позбавляється статусу підприємця з
дати внесення до Єдиного державного
реєстру запису про державну реєстрацію
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця.

Статтею 49 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців" визначено порядок
державної реєстрації припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця на підставі судового
рішення.

Відповідно до вимог частини 1 статті 49
вищеназваного Закону, суд, який
постановив рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця, у тому числі рішення
про визнання фізичної особи -
підприємця недієздатною або про
обмеження її цивільної дієздатності, в
день набрання таким рішенням законної
сили направляє його копію державному
реєстратору за місцем реєстрації
фізичної особи - підприємця для
внесення до Єдиного державного реєстру
запису про судове рішення щодо
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця.

Згідно з приписами частини першої
статті 256 Кодексу адміністративного
судочинства України, негайно також
виконуються постанови суду, прийняті в
порядку скороченого провадження у
адміністративних справах,
передбачених пунктами 1, 3, 4, 5, 6 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

За наведених підстав та вказаних
правових норм, суд вважає вимоги
позивача обґрунтованими, а позов таким,
що підлягає задоволенню.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. 2, ст.ст. 8 - 14, ст.ст. 86, 183-2, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Припинити підприємницьку діяльність
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідн.
код НОМЕР_1, АДРЕСА_2)

Постанову суду звернути до негайного
виконання.

Копію постанови направити державному
реєстратору Реєстраційної служби
Галицького районного управління
юстиції в Івано-Франківській області
для внесення до Єдиного державного
реєстру запису про судове рішення та
про проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Відповідно до ч.9 ст.183-2 постанова,
прийнята у скороченому провадженні,
крім випадків її оскарження в
апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 КАС України, апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Відповідно до ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі оскарження в апеляційному
порядку постанови, прийнятої у
скороченому провадженні, рішення суду
апеляційної інстанції по такій справі
є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/
Тимощук О.Л.