Справа № 1570/6513/12
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2014 року
м. Київ К/800/2228/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2013
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Голови Вищої ради юстиції Колесниченко
Володимира Миколайовича про визнання
протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернулася з
позовом до Голови Вищої ради юстиції
Колесниченко Володимира Миколайовича
про визнання протиправним та
скасування рішення Голови Вищої ради
юстиції Колесниченко Володимира
Миколайовича від 27 вересня 2012 року
№Д-4172-10906/0/9-12. Просила, також,
зобов'язати Голову Вищої ради юстиції
Колесниченко Володимира Миколайовича
організувати в порядку передбаченому
статтею 40 Закону України «Про Вищу раду
юстиції» перевірку даних про
дисциплінарний проступок, що міститься
у її скарзі на неправомірні дії суддів
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних та кримінальних
справ при винесенні ухвали від 30 липня
2012 року у справі №6-15247зп12.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 20 листопада
2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2
залишено без задоволення, а постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 11 квітня 2013 року - без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями
першої та апеляційної інстанцій
позивачка звернулася з касаційною
скаргою в якій посилаючись на допущені
судами порушення норми матеріального
та процесуального права просить їх
скасувати та постановити нове про
задоволення позовних вимог.

Перевіривши доводи касаційної
скарги, правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, у межах, визначених
ст. 220 КАС України, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає
залишенню без задоволення.

Судами встановлено, що у серпні 2012 року
позивачка звернулася до Вищої ради
юстиції зі скаргою на неправомірні дії
судів Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних та кримінальних
справ при винесенні ухвали від 30 липня
2012 року у справі №6-15247зп12. Просила
відкрити дисциплінарне провадження
відносно суддів Макарчука М.А.,
Дем'яносова М.В., Мазур Л.М., Матвєєвої
О.А., Писаної Т.О. за фактом істотного
порушення норм процесуального права,
пов'язаного з відмовою у доступі ОСОБА_2
до правосудді з підстав не
передбачених законом. За наслідками
розгляду даної скарги Головою Вищої
ради юстиції надано відповідь від 27
вересня 2012 №Д-4172-10906/0/9-12 про те, що
скарга позивачки не містить достатніх
відомостей для призначення перевірки
відносно вказаних суддів.

Відмовляючи у задоволенні позивних
вимог суд першої інстанції, з рішенням
якого погодився суд апеляційної
інстанції, зробив висновок про
відсутність порушень Головою Вищої
ради юстиції Колесниченко В.М. прав,
свобод та інтересів позивачки та
дотримання відповідачем вимог
Конституції України, Законів України
«Про Вищу раду юстиції» і «Про
судоустрій та статус суддів» при
розгляді скарги.

Повноваження, організація і
порядок діяльності Вищої ради юстиції
визначені Конституцією України,
Законом України «Про Вищу раду
юстиції» та Регламентом Вищої ради
юстиції, що затверджений рішенням Ради
від 04 жовтня 2010 року №791/0/15-10.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про
Вищу раду юстиції» Виша рада юстиції є
колегіальним, незалежним органом,
відповідальним за формування
високопрофесійного суддівського
корпусу, здатного кваліфіковано,
сумлінно та неупереджено здійснювати
правосуддя на професійній основі, а
також за прийняття рішень стосовно
порушень суддями і прокурорами вимог
щодо несумісності та у межах своєї
компетенції про їх дисциплінарну
відповідальність.

Відповідно до статті 131 Конституції
України в Україні діє Вища рада
юстиції, до відання якої належить: 1)
внесення подання про призначення
суддів на посади або про звільнення їх
з посад: 2) прийняття рішення стосовно
порушення суддями і прокурорами вимог
щодо несумісності; 3) здійснення
дисциплінарного провадження стосовно
суддів Верховного Суду України і
суддів вищих спеціалізованих судів та
розгляд скарг на рішення про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності суддів апеляційних
та місцевих судів, а також прокурорів.

Стаття 84 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» визначає
дисциплінарне провадження як
процедуру розгляду органом, визначеним
законом, звернення, в якому містяться
відомості про порушення суддею вимог
щодо його статусу, посадових обов'язків
чи присяги судді. Частини 2 та 3 статті 84
вказаного Закону, зокрема
передбачають, що право на звернення зі
скаргою (заявою) щодо поведінки судді,
яка може мати наслідком дисциплінарну
відповідальність судді, має кожен, кому
відомі такі факти. Не допускається
зловживання правом звернення до
органу, уповноваженого здійснювати
дисциплінарне провадження, у тому
числі ініціювання питання
відповідальності судді без достатніх
підстав. використання такого права як
засобу тиску на суддю у зв'язку з
здійсненням ним правосуддя. Окрім того,
у частині 4 статті 84 цього Закону
закріплено, що дисциплінарну справу
щодо судді не може бути порушено за
заявою чи повідомленням, що не містять
відомостей про наявність ознак
дисциплінарного проступку судді, а
також за анонімними заявами та
повідомленнями.

Підставою для відкриття
дисциплінарного провадження є подання
члена Вищої ради юстиції за
результатами перевірки повідомлень
(стаття 38 Закону України «Про Вищу раду
юстиції»).

Відповідно до статті 39 цього Закону
стадіями дисциплінарного провадження
є:

1) перевірка даних про дисциплінарний
проступок;

2) відкриття дисциплінарного
провадження;

3) розгляд дисциплінарної справи;

4) прийняття рішення.

Стаття 40 цього Закону передбачає, що
перевірка даних про дисциплінарний
проступок здійснюється за дорученням
Вищої ради юстиції або Голови Вищої
ради юстиції одним із членів Вищої ради
юстиції шляхом одержання письмового
пояснення від судді та інших осіб,
витребування судових справ (їх копій),
розгляд яких закінчено, та
ознайомлення з судовими справами,
розгляд яких не закінчено, одержання
іншої інформації від органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування. їх посадових осіб,
керівників підприємств, установ,
організацій незалежно від форми
власності та підпорядкування, громадян
чи їх об'єднань. За наслідками
перевірки складається довідка з
викладенням фактичних обставин,
виявлених під час перевірки, висновків
і пропозиції. З довідкою і матеріалами
повинен бути ознайомлений суддя,
стосовно якого проводилася перевірка.
Довідка і всі матеріали перевірки
передаються до Вищої ради юстиції, яка
вирішує питання про доцільність
порушення дисциплінарного
провадження.

При цьому Закон України «Про Вищу раду
юстиції» встановлює право, а не
обов'язок одного із зазначених
суб'єктів доручити провести перевірку
даних про дисциплінарний проступок.

В рішенні Конституційного Суду України
від 21 травня 2002 року № 9-рп/2002 у справі
за конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень частин другої і четвертої
статті 1. абзацу другого пункту 8
частини першої статті 18, частини першої
статті 25. пунктів 1. 2. 4 частини першої
статті 30, частини першої статті 31,
частини першої статті 32. пункту 2
частини другої етапі 33. пункту 2 частини
другої та частини третьої статті 37.
статей 38 і 48 Закону України «І Іро Вищу
раду юстиції» зазначається, що Вища
рада юстиції зобов'язана перевіряти
звернення народних депутатів України.
Уповноваженого Верховної Ради України
з прав людини так само, як і звернення
інших посадових осіб, органів
державної влади і місцевого
самоврядування, кожного громадянина,
якщо в них містяться відомості про
наявність передбачених частиною п'ятою
статті 126 Конституції України підстав
для звільнення судді з посади, про факт
дисциплінарного проступку судді
Верховного Суду України або судді
вищого спеціалізованого суду, і за
результатами перевірки приймати
відповідне рішення.

Отже, судами зроблено правильний
висновок про те, що стадіям
дисциплінарного провадження передує
вирішення питання про те, чи містить
звернення, що надійшло до Вищої ради
юстиції, відомості про наявність ознак
дисциплінарного проступку судді.

Оскільки в заяві позивачки, не були
викладені обставин, які б свідчили про
наявність ознак дисциплінарного
проступку суддів або порушення суддями
присяги, а містились лише посилання на
порушення суддями Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних та кримінальних справ норм
процесуального права при розгляді
заяви про перегляд судового рішення
касаційної інстанції у порядку статті
355 ЦПК України, то відповідачем
правомірно не здійснювалась перевірка,
що передує здійсненню дисциплінарного
провадження, про що було повідомлено
позивачку у встановленні законом
спосіб та строки.

Враховуючи те, що посилання позивачки в
касаційній скарзі на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права не знайшли свого підтвердження
при розгляді даної справи, та ним
повно та всебічно перевірені надані
сторонами докази, дана їм належна
оцінка у рішеннях, які належним чином
мотивовані і за своїм змістом та формою
відповідають вимогам матеріального та
процесуального закону, касаційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 11
квітня 2013 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 20 листопада 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Голови Вищої ради
юстиції Колесниченко Володимира
Миколайовича про визнання
протиправним та скасування рішення -
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.В. Ліпський

Судді:
С.В. Головчук

Ю.К. Черпак