Справа № 810/3018/14
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2014 року 810/3018/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого - судді
Волкова А.С., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
місті Обухові та Обухівському районі
Київської області до Публічного
акціонерного товариства
"Укренергомеханізація" про стягнення
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату та доставку пенсій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Управління Пенсійного фонду України в
місті Обухові та Обухівському районі
Київської області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Укренергомеханізація" про стягнення
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за списком № 1, за
період з 01.01.2014 по 30.04.2014 у загальній
сумі 9599,76 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що згідно з даними особового
рахунку страхувальника у відповідача
утворився борг з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах особам, які працювали
на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і важкими умовами
праці за списком № 1. Посилаючись на
частину другу Прикінцевих положень
Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та пункт 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою Пенсійного фонду України
від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за
№ 64/8663, позивач просить суд стягнути
суму заборгованості з відповідача.

Ухвалою від 21.05.2014 судом відкрито
провадження в адміністративній справі,
судовий розгляд справи призначено на
02.06.2014, відкладено на 19.06.2014, 03.07.2014 у
зв'язку з неявкою до суду представника
відповідача.

Про дату, час та місце судового
розгляду сторони були повідомлені
належним чином.

У призначений день і час сторони до
суду не з'явились: позивач надіслав до
суду клопотання про розгляд справи за
відсутності його представника;
відповідач до суду не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин суд, на підставі
частини шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з ухвалою від 03.07.2014
постановив про розгляд справи за
відсутності представників сторін в
порядку письмового провадження.

Відповідач відзиву на позовну заяву,
заперечень проти позову, будь-яких
пояснень, заяв чи клопотань до суду не
надіслав. Таким чином, справа
розглядалась судом за наявними в ній
матеріалами і доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Публічне акціонерне товариство
"Укренергомеханізація" є юридичною
особою, що зареєстрована є юридичною
особою, як платник внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
місті Обухові та Обухівському районі
Київської області.

Позивачем на підставі розрахунків
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пункту "а" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" (список № 1),
частини другої Прикінцевих положень
Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено розмір витрат,
які підлягають відшкодуванню за
рахунок відповідача у зв'язку з
виплатою та доставкою пенсії гр. ОСОБА_1
на загальну суму 9599,76 грн., а саме: за
січень 2013 року - 2399,94 грн., за лютий 2013
року - 2399,94 грн., за березень 2013 року -
2399,94 грн., за квітень 2013 року - 2399,94 грн.

Вказаний пенсіонер працював на
підприємстві відповідача і отримав
право на пенсію на пільгових умовах,
перебуває на пенсійному обліку у
позивача.

На день судового розгляду відповідач
доказів сплати заборгованості суду не
надав, що підтвердив позивач у
клопотанні до суду.

Даючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування визначаються
Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон України від
09.07.2003 № 1058-ІV), зокрема: принципи та
структура системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування; коло осіб, які
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню;
платники страхових внесків, їх права та
обов'язки; порядок нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків, стягнення заборгованості за
цими внесками тощо.

Відповідно до пункту 2 розділу ХV
"Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через такі фонди особам,
зазначеним в абзаці першому цього
пункту, пенсії призначаються за
нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII). У
цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 Закону №
1058-IV. При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

За правилами абзацу четвертого
підпункту 1 пункту 2 розділу ХV
"Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV
підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
ПФУ плату, що покриває фактичні витрати
на виплату і доставку пенсій особам,
які були зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими й важкими умовами
праці за списком № 1, починаючи з дня
набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту
зазначено, що виплата пенсій особам,
які були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, та особам, пенсії яким
призначені відповідно до пунктів "в" -
"е" та "ж" статті 13 Закону № 1788-XII,
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року -
за рахунок коштів Державного бюджету
України до досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що витрати на
виплату та доставку пенсій особам, які
були зайняті на роботах за списком № 1,
покриваються підприємствами та
організаціями.

Винятком із цього правила є лише
порядок покриття витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, оскільки
за змістом абзацу п'ятого підпункту 1
пункту 2 розділу ХV "Прикінцеві
положення" Закону № 1058-IV виплата пенсій
таким особам здійснюється до 1 січня 2005
року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня
2005 року - за рахунок коштів Державного
бюджету України до досягнення
пенсійного віку, передбаченого статтею
26 цього Закону, то і витрати на виплату
та доставку пільгових пенсій
покриваються за рахунок ПФУ та
Державного бюджету України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає
в особливостях пенсійного
забезпечення зазначених осіб.

Так, зі змісту статті 14 Закону № 1788-XII
убачається, що працівники,
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних і відкритих гірничих
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт і рудників
та в металургії, мають право на пенсію
незалежно від віку, якщо вони були
зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Виходячи зі змісту положень пункту 2
розділу ХV "Прикінцеві положення"
Закону № 1058-IV у контексті статті 14
Закону № 1788-XII можна зробити висновок,
що порядок, за якого витрати на
доставку пільгових пенсій
покриваються до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року -
за рахунок коштів Державного бюджету
України, стосується лише витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених особам на підставі статті
14 Закону № 1788-XII.

Вирішуючи питання щодо застосування
судом статті 55 Закону № 796-ХІІ з метою
визначення кінцевого терміну
відшкодування платниками пільгових
пенсій, призначених за списком № 1, суд
виходить із того, що відповідно до
положень частини першої статті 5 Закону
№ 1058-IV цей Закон регулює відносини, що
виникають між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування. Дія інших
нормативно-правових актів може
поширюватися на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом, або
в частині, що йому не суперечить.

Крім того, відповідно до пункту 16
розділу XV "Прикінцеві положення" Закону
№ 1058-IV до приведення законодавства
України у відповідність із цим Законом
закони України та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечать зазначеному Закону.

Таким чином, стаття 55 Закону № 796-ХІІ як
загальна до спірних правовідносин
застосовуватися не може. Натомість
застосуванню підлягають норми Закону
№ 1058-IV, оскільки у цій справі предметом
розгляду є не визначення права на
пенсію особам, що мають спеціальний
статус постраждалих внаслідок аварії
на Чорнобильській АЕС, а зобов'язання
відшкодовувати витрати на виплату і
доставку пільгових пенсій, призначених
за списком № 1, до набуття права на
пенсію за віком.

Вирішуючи питання стосовно
співвідношення пункту 6 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV та
підпункту 6.6 пункту 6 Інструкції, суд
виходить із того, що "надбавки та
підвищення", які встановлюються та
виплачуються відповідно до положень
Закону № 1788-XII відрізняються від
поняття "збільшення розміру пенсії
внаслідок її перерахунку", визначеного
Законом № 1058-IV, оскільки
законодавством передбачено не тільки
різні підстави для таких змін розмірів
пенсій (під час встановлення та виплати
додаткових доплат, надбавок, підвищень
застосовуються норми Закону № 1788-XII,
під час здійснення перерахунку та
виплати пенсії з урахуванням
збільшення, яке відбулось внаслідок її
перерахунку, - Закон № 1058-IV), а й правові
наслідки - додаткові доплати, надбавки,
підвищення мають окремий статус та
обліковуються окремими рядками, а
збільшення розміру пенсії внаслідок її
перерахунку за нормами Закону №1058-IV
становить її основний розмір.

Крім цього, територіальні управління
ПФУ зобов'язані надсилати розрахунки
боржникам по пільгових пенсіях, а також
повідомляти про перераховані пенсії,
що свідчить про обов'язок підприємств
відшкодовувати основний розмір пенсій
в повному обсязі, в тому числі
перераховані пенсії, а не відповідно до
протоколів про призначення пенсії,
адже згідно із пунктом 6.4 Інструкції
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів ПФУ
щорічно у розрахунках фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
пункту 2 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону № 1058-IV (згідно з
додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го числа поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Виходячи зі змісту абзацу другого
пункту 6.8 Інструкції у разі зміни
розміру пенсії або настання обставин,
які впливають на суму відшкодування,
органи ПФУ повідомляють про це
підприємства в місячний термін з
моменту виникнення цих обставин.

Аналогічні правові позиції наведені у
постановах Верховного Суду України від
29.05.2012 по справі № 21-68а12 та від 12.06.2012 по
справі № 21-107а12 за позовом Управління
Пенсійного фонду України у місті Білій
Церкві Київської області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Трібо" про стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах у
попередні періоди, які долучені до
матеріалів справи.

В силу статті 2442 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

Згідно із статтею 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і доведенні перед судом їх
переконливості. В силу статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Частиною першою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу, зокрема, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, у яких обов'язок
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Наявність у відповідача
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, підтверджується
доказами, наданими позивачем. З
матеріалів справи вбачається, що
органом Пенсійного фонду направлено на
адресу відповідача розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій пенсіонерам
відповідача, в яких містилася
інформація як щодо новопризначених,
так і щодо перерахованих пенсій.

На день судового розгляду відповідач
суму заборгованості не сплатив.

Згідно із статтями 10, 81 Закону України
від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" пенсійне забезпечення
громадян здійснюється органами
Пенсійного фонду України. Призначення
пенсій і оформлення документів для їх
виплати здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

Згідно з Положенням про Пенсійний фонд
України, затвердженим Указом
Президента України від 6 квітня 2011 року
№ 384/2011, Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
який здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку територіальні
органи.

З огляду на викладене, суд вважає
вимоги позивача правомірними і
обґрунтованими, а позов таким, що
підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз. Позивач не надав суду
доказів понесення ним судових витрат,
тому підстави для присудження на його
користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 -
163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Укренергомеханізація" на
користь Управління Пенсійного фонду
України в місті Обухові та
Обухівському районі Київської області
заборгованість з відшкодування витрат
на виплату і доставку пільгових пенсій
в сумі 9599 (дев'ять тисяч п'ятсот
дев'яносто дев'ять) гривень 76 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Волков А.С.