Справа № 804/11384/13-а
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2014 рокусправа № 804/11384/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Головко О.В.

суддів:
Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового
засідання: Фастовської М.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
Публічного акціонерного товариства
«Хліб», Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 03
грудня 2013 року в адміністративній
справі

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Хліб»

до Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в :

ПАТ «Хліб» у серпні 2013 року
звернулося до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просило визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення № , винесене
Дніпропетровською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області 13 травня 2013
року.

Постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2013
року позов ПАТ «Хліб» задоволено
частково, визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення за формою «Р»
Дніпропетровської міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби України від 13.05.2013 №
в частині грошового зобов'язання
з податку на прибуток приватних
підприємств за основним платежем у
сумі 211210,00 грн. та штрафних (фінансових)
санкцій 52508,75 грн. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням
суду першої інстанції позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
змінити постанову суду першої
інстанції в частині позовних вимог, у
задоволенні яких відмовлено, а саме
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 13 травня 2013 року про
донарахування грошового зобов'язання в
сумі 353184,00 грн. та 88296,00 грн. штрафних
санкцій, загалом на 441480,00 грн., в іншій
частині постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 03
грудня 2013 року залишити без змін.

Відповідач також не
погодившись з рішенням суду першої
інстанції подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким у задоволені позову
відмовити в повному обсязі.

Апеляційні скарги
ґрунтуються на тому, що судом першої
інстанції не надано належної оцінки
нормам чинного законодавства та його
висновки не відповідають обставинам
справи, що призвело до прийняття
невірного рішення.

Перевіривши матеріали
справи, законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів
апеляційних скарг, а також
правильність застосування судом норм
матеріального і процесуального права
та правової оцінки обставин у справі,
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку, що апеляційна скарга
відповідача підлягає задоволенню, а
позивача - залишенню без задоволення.

Судом встановлено,
матеріалами справи підтверджено, що
Дніпропетровською ОДПІ Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області у період з
14.12.2012 по 14.01.2013 було проведено планову
виїзну перевірку ПАТ «Хліб» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2011 по
30.09.2012, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2011 по
30.09.2012, за результатами якої складено
Акт № 55/222/00381545 від 21.01.2013.

На підставі висновків
акту перевірки відповідачем 08 лютого
2013 року були прийняті податкові
повідомлення-рішення № та №
про збільшення сум грошових
зобов'язань ПАТ «Хліб» з ПДВ та податку
на прибуток.

За наслідками
адміністративного оскарження вказаних
рішень, Дніпропетровською ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області 13 травня 2013
року винесено податкове
повідомлення-рішення № , яким ПАТ
«Хліб» збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток за
основним платежем на суму 564394,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями на
суму 140804,75 грн.

Підставою для
прийняття спірного податкового
повідомлення-рішення стали висновки,
викладені в акті перевірки, згідно з
якими ПАТ «Хліб» у період з 01.10.2011 по
30.09.2012 занижено валовий дохід на
загальну суму 1681826,00 грн. та завищено
валові витрати на суму 1005273,00 грн., в
результаті чого підприємством було
занижено податок на прибуток на
загальну суму 564394,00 грн.

Надаючи оцінку
обґрунтованості висновків податкового
органу та правомірності оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення
колегія суддів зазначає, що відповідно
до пп. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14 ПК України доходи -
загальна сума доходу платника податку
від усіх видів діяльності, отриманого
(нарахованого) протягом звітного
періоду в грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах як на території
України, її континентальному шельфі у
виключній (морській) економічній зоні,
так і за їх межами.

Згідно зі статтею 134
Податкового кодексу України об'єктом
оподаткування податком на прибуток є:
прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138-143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента,
що підлягає оподаткуванню згідно зі
статтею 160 цього Кодексу, з джерелом
походження з України.

Пунктом 135.1 статті 135
Податкового кодексу України визначено,
що доходи, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
включаються до доходів звітного
періоду за датою, визначеною
відповідно до статті 137, на підставі
документів, зазначених у пункті 135.2
цієї статті, та складаються з доходу
від операційної діяльності, який
визначається відповідно до пункту 135.4
цієї статті та інших доходів, які
визначаються відповідно до пункту 135.5
цієї статті, за винятком доходів,
визначених у пункті 135.3 цієї статті та у
статті 136 цього Кодексу.

Доходи визначаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують отримання платником
податку доходів, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу
(п. 135.2 ст. 135 ПК України).

Судом встановлено,
матеріалами справи підтверджено, що
ПАТ «Хліб» емітовано прості векселі на
суму 1681825,22 грн., а саме: простий вексель
на ТОВ «ПРАКТИКС» № 0490962 від 01.07.2008 на
суму 897221,70 грн.; простий вексель на ПП
«БОНА Дніпро» № 0490965 від 22.08.2008 на суму
192518,00 грн.; простий вексель на ПП «БОНА
Дніпро» № 0490966 від 22.08.2008 на суму 592085,52
грн.

Відповідно до статті 77
Уніфікованого закону про переказні
векселі та прості векселі,
затвердженого Конвенцією від 07.06.1930 до
простих векселів застосовуються такі
самі положення, що стосуються
переказних векселів, тією мірою, якою
вони є сумісними з природою цих
документів, зокрема, щодо строку
платежу.

Статтею 34
Уніфікованого закону визначено, що
переказний вексель строком за
пред'явленням підлягає оплаті при його
пред'явленні. Він повинен бути
пред'явлений для платежу протягом
одного року від дати його складання.
Трасант може скоротити цей строк або
обумовити більш тривалий строк. Ці
строки можуть бути скорочені
індосантами. Трасант може встановити,
що переказний вексель зі строком
платежу за пред'явленням не може бути
пред'явленим для платежу раніше
визначеної дати. У цьому разі строк для
пред'явлення починається від
зазначеної дати.

Таким чином строк
погашення простого векселя № 0490962 від
01.07.2008 настав 30.06.2009, № 0490965 від 22.08.2008 та
№ 0490966 від 22.08.2008 відповідно настав
21.08.2009.

Підпунктом 135.5.4 пункту
135.5 статті 135 Податкового кодексу
України встановлено, що інші доходи, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, зокрема, включають
вартість товарів, робіт, послуг,
безоплатно отриманих платником
податку у звітному періоді, визначена
на рівні не нижче звичайної ціни, суми
безповоротної фінансової допомоги,
отриманої платником податку у звітному
податковому періоді, безнадійної
кредиторської заборгованості, крім
випадків, коли операції з
надання(отримання) безповоротної
фінансової допомоги проводяться між
платником податку та його
відокремленими підрозділами, які не
мають статусу юридичної особи.

Відповідно до пп. 14.1.11
п. 14.1 ст. 14 ПК України безнадійна
заборгованість - заборгованість, що
відповідає, зокрема, одній з таких
ознак, як заборгованість за
зобов'язаннями, щодо яких минув строк
позовної давності.

Згідно з пп. 14.1.257 п. 14.1
ст. 14 ПК України безповоротна фінансова
допомога - це, зокрема, сума
заборгованості одного платника
податків перед іншим платником
податків, що не стягнута після
закінчення строку позовної давності.

Враховуючи, що строк
позовної давності, встановлений
статтею 257 Цивільного кодексу України,
по простому векселю № 0490962 від 01.07.2008
сплинув 30.06.2012, по простих векселях №
0490965 від 22.08.2008 та № 0490966 від 22.08.2008
відповідно сплинув 21.08.2012 та станом на
час перевірки грошове зобов'язання
щодо сплати сум визначених у векселях
не виконано, суд апеляційної інстанції
знаходить обґрунтованими висновки
суду першої інстанції щодо заниження
позивачем валового доходу на суму
1681826,00 грн.

Разом з тим ухвалюючи
оскаржуване рішення суд першої
інстанції дійшов висновку про
необхідність скасування податкового
повідомлення-рішення № від 13.05.2013
в частині грошового зобов'язання з
податку на прибуток за основним
платежем на суму 211210,00 грн. та штрафних
(фінансових) санкцій на суму 52508,75 грн.,
оскільки висновки податкового органу
про порушення ПАТ «Хліб» норм
Податкового кодексу України та
завищення останнім валових витрат за
господарськими відносинами з ПП
«Агентство маркетингових досліджень»
на суму 1005273,00 грн. не знаходять свого
підтвердження, адже позивач має у
наявності всі первинні документи, що
підтверджують обсяги задекларованих
витрат.

Проте суд апеляційної
інстанції знаходить помилковими такі
висновки суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до пп. 14.1.27
п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати - сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Положеннями пункту 138.1
статті 138 Податкового кодексу України
передбачено, що витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4,
138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту
138.10, пунктом 138.11 цієї статті та інших
витрат, визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу,
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 ПК
України витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку (пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
ПК України).

Положенням про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженим
наказом Міністерства фінансів України
№ 88 від 24.05.1995, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 05 червня
1995 року за № 168/704, визначено, що
господарські операції відображаються
у бухгалтерському обліку методом їх
суцільного і безперервного
документування. Записи в облікових
регістрах провадяться на підставі
первинних документів, створених
відповідно до вимог цього Положення.

Пунктами 2.1 та 2.2
вказаного Положення встановлено, що
первинні документи - це документи,
створені у письмовій або електронній
формі, що фіксують та підтверджують
господарські операції, тобто факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: найменування підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, назва документа (форми), дата
і місце складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції (у натуральному
та (або) вартісному виразі), посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції (п. 2.4
Положення).

Статтею 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з
матеріалів справи між ПАТ «Хліб» та ПП
«Агентство маркетингових досліджень»
було укладено договори про надання
маркетингових послуг № 443 від 01.01.2011 та
№ 34 від 01.01.2012.

За умовами договорів,
укладених позивачем з ПП «Агентство
маркетингових досліджень», перелік,
вид, вартість та строк надання послуг в
кожному конкретному випадку
вказується в Додатках до договору, які
є його невід'ємною частиною. Також
виконавець зобов'язувався по
закінченню кожного кварталу, в якому
надавались послуги, надати замовнику
Акт здачі-прийняття наданих послуг.

Проте позивачем як до
перевірки, так і до суду не було надано
жодного первинного документу, в якому б
визначались перелік, вид, вартість та
строк надання послуг за договорами № 443
від 01.01.2011 та № 34 від 01.01.2012. Не було
також надано жодних доказів на
підтвердження оплати ПАТ «Хліб»
наданих ПП «Агентство маркетингових
досліджень» маркетингових послуг.

При цьому виписані на
виконання умов договорів акти
здачі-прийняття виконаних робіт
(надання послуг) складені з порушенням
вимог Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», зокрема, відсутнє
зазначення посади і прізвища особи,
відповідальної за здійснення
господарської операції, а також обсяг і
зміст самої послуги.

Зважаючи на специфіку господарської
діяльності позивача - виробництво та
реалізація хлібної продукції, яка
носить загальносуспільний характер та
користується постійним попитом серед
споживачів, можна поставити під сумнів
реальність та економічну
обґрунтованість укладених договорів
ПАТ «Хліб» з ПП «Агентство
маркетингових досліджень».

Таким чином суд
апеляційної інстанції доходить
висновку про відсутність у ПАТ «Хліб»
підстав для віднесення сум витрат по
угодам, укладеним з ПП «Агентство
маркетингових досліджень», до витрат,
що враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування податком на прибуток,
оскільки позивачем не надано жодних
належних та достатніх доказів на
підтвердження факту реального
здійснення господарських операцій з
вказаним контрагентом, що в свою чергу
свідчить про правомірність винесеного
13 травня 2013 року Дніпропетровською
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області податкового
повідомлення-рішення № в цілому.

Враховуючи викладене
колегія суддів зазначає, що висновки
суду першої інстанції не відповідають
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи, а тому
вбачаються підстави для скасування
постанови та ухвалення нового судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 198,
202, 205, 207 Кодексу адміністративного
судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Хліб»
залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області
задовольнити.

Постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2013
року в адміністративній справі №
804/11384/13-а скасувати.

У задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
«Хліб» відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня складання в
повному обсязі.

Повний текст постанови складений
20 травня 2014 року.

Головуючий:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров

Суддя:
Т.І. Ясенова