Справа № 809/1862/14
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"26" червня 2014 р.
Справа № 809/1862/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Грицюка П.П.

при секретарі Ткачук І.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Коломийської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1,

про стягнення заборгованості в
сумі 188845,12 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Коломийська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (далі -
позивач) звернулась з адміністративним
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення
заборгованості в сумі 188845,12 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за
відповідачем обліковується податковий
борг перед бюджетом в загальному
розмірі 188845,12 грн, який виник у зв'язку з
несплатою податку на додану вартість в
сумі 166866,20 грн, збору на розвиток
виноградарства, садівництва та
хмелярства в сумі 196,94 грн та штрафних
(фінансових) санкцій нарахованих в
сумі 21180,00 грн за порушення
законодавства "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій",
пені в розмірі 601,98 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, проте направив
на адресу суду клопотання про розгляд
справи без його участі, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі з підстав
викладених в позовній заяві (а.с. 52).

Відповідач в судові засідання не
з'явився, проте направив на адресу суду
клопотання про розгляд справи без його
участі за наявними у справі
матеріалами (а.с. 49). Наданим правом на
подання заперечення проти позову не
скористався.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 128 КАС
України у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатись і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин суд вбачає за можливе
розглянути справу на підставі наявних
доказів за відсутності представників
позивача та відповідача.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, дослідивши
подані письмові докази, суд приходить
до висновку, що позов обґрунтований і
належний до задоволення виходячи із
наступних підстав.

Суд зазначає, що при вирішенні даної
справи керується нормами
законодавства в редакції, чинній на час
дії спірних правовідносин.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Правовідносини з приводу предмету
адміністративного позову між
позивачем та відповідачем
врегульовані положеннями Законів
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами", "Про податок на додану
вартість", "Про збір на розвиток
виноградарства, садівництва і
хмелярства", " Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" та Податкового
кодексу України.

Закон України "Про систему
оподаткування" до 01.01.2011 року визначав
принципи побудови системи
оподаткування в Україні, податки і
збори (обов'язкові платежі) до бюджетів
та до державних цільових фондів, а
також права, обов'язки і
відповідальність платників.

Закон України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" до 01.01.2011 року був спеціальним
законом з питань оподаткування.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення переліку податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платники
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенція контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства
врегульовані Податковим кодексом
України, який набрав чинності з 01.01.2011
року.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України платники
податків і зборів зобов'язані
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий борг - це
сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгоджене
платником податків або узгоджене в
порядку оскарження, але несплаченого у
встановлений строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Положеннями статті 36 Податкового
кодексу України визначено суть
податкового обов'язку, згідно положень
якої податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи (пункт 36.1).
Податковий обов'язок виникає у
платника за кожним податком та збором
(пункт 36.2). Податковий обов'язок є
безумовним і першочерговим стосовно
інших неподаткових обов'язків платника
податків, крім випадків, передбачених
законом (пункт 36.3).

Згідно пункту 38.1. статті 38 Податкового
кодексу України виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54
Податкового кодексу України
встановлено, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Пунктом 54.3. статі 54 Податкового
кодексу України передбачено, що
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством. При цьому, підпунктами
54.3.1. - 54.3.6. пункту 54.3. статті 54 Кодексу
передбачені випадки визначення сум
зобов'язання контролюючим органом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57
Податкового кодексу України у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу. У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Судом встановлено, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1
зареєстрована 13.11.2003 року як фізична
особа-підприємець, що підтверджується
Витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (а.с.38-40).

Судом досліджено, що Коломийська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області провела
документальну виїзну планову
перевірку дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 за період з
01.01.2007 року по 30.06.2010 року за
результатами якої складено Акт №
2241/172/НОМЕР_1 від 31.08.2010 року (а.с. 5-28).

Згідно Акта перевірки встановлено
порушення п.п. 4.1. ст..4, п.п. 7.3.1. п. 7.3 ст. 7,
п. 9.4. ст. 9 закону України "Про податок на
додану вартість" від 03.04.1997 року №168/97 із
змінами та доповненнями, у зв'язку з
чим, відповідачу визначено податковим
повідомленням-рішенням №/0 від
13.09.2010 року суму податкового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість за основним платежем в
сумі 112626,00 грн та 54240,20 грн за штрафними
(фінансовими) санкціями (а.с. 31).

Крім того, встановлено порушення
Закону України Про збір на розвиток
виноградарства, садівництва і
хмелярства" від 09.04.1999 року № 587-XIV ст. 2
із змінами та доповненнями, п. 4 "Порядку
заповнення і подання звіту про суму
нарахування збору на розвиток
виноградарства, садівництва і
хмелярства" затвердженого ДПАУ від
28.03.2002 року №133. Враховуючи дані
порушення, податковим
повідомленням-рішенням №/0 від
13.09.2010 року визначено суму податкового
зобов'язання за платежем збір на
розвиток виноградарства, садівництва і
хмелярства в сумі 196,94 грн, в тому числі
170,00 грн нарахованих за штрафними
(фінансовими) санкціями (а.с. 29).

Також, на підставі вищевказаного Акта
перевірки від 31.08.2010 року встановлено
порушення Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" від 06.07.1995 року №265/95-ВР. На
підставі ст.ст. 20, 21 зазначеного Закону
13.09.2010 року винесено рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій №, яким застосовано суму
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
21180,00 грн (а.с. 30).

Вищезазначені податкові
повідомлення-рішення листом від 13.09.2010
року направлені ОСОБА_1 та отримані
відповідачем, про що свідчать
відповідні записи на повідомленні про
вручення поштового відправлення, яке
містяться в матеріалах справи (а.с. 32-33).

Зазначені зобов'язання відповідачем не
сплачені і станом на час вирішення
адміністративної справи
заборгованість по податку на додану
вартість становить 166866,20 грн, за
платежем збір на розвиток
виноградарства, садівництва і
хмелярства в сумі 196,94 грн та за
штрафними санкціями за порушення
законодавства про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сумі 21718,98 грн, в тому числі пеня 601,98 грн.
Вказані обставини поряд з
вищедослідженими матеріалами справи
підтверджуються також обліковими
картками платника податків (а.с. 35-37).

Крім того, судом встановлено, що
ухвалою Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 02.11.2010 року
у справі №2а-3403/10/0970 позовну заяву
ОСОБА_1 до Коломийської об'єднаної
державної податкової інспекції про
визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
13.09.22010 року №/0, №, №/0,
№/0 залишено без розгляду.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14.06.2013 року
апеляційну скаргу приватного
підприємця ОСОБА_1 залишено без
задоволення, ухвалу
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 02.11.2010 року
про залишення позовної заяви без
розгляду по справі №2а-34/10/0970, без змін.
Рішення набрало законної сили.

Відповідно до частини першої статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

У відповідності до пункту 56.18 статті 56
Податкового кодексу України, при
зверненні платника податків до суду з
позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу, грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Таким чином, зобов'язання визначені
винесеними Коломийською оДПІ фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1
вищенаведеними податковими
повідомленнями-рішеннями, є
узгодженими.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно пункту 59.5 даної статті
Податкового кодексу України у разі
якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

Судом встановлено, що відповідно до п.
59.1. ст. 59 Податкового кодексу України у
зв'язку з наявністю податкового боргу
відповідачу було направлено податкову
вимогу від 17.10.2013 року №575-11, яка вручена
відповідно до зворотного поштового
відправлення (а.с. 34). На час розгляду
справи вищезазначені податкові вимоги
є не оскарженими та не відкликані.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України
та ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. На час вирішення
справи відповідач не надав доказів
відсутності або погашення ним
узгодженого податкового боргу.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України встановлено, що орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що заявлена до стягнення сума
заборгованості в розмірі 188845,12 грн є
узгодженою та являється податковим
боргом відповідача перед бюджетом,
який ним не сплачено та підлягає
стягненню.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
вимоги позивача є обґрунтованими, а
позов таким, що підлягає до
задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції
України, керуючись ст. ст. 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) в дохід
бюджету податковий борг в сумі 188845 (сто
вісімдесят вісім тисяч вісімсот сорок
п'ять) гривень 12 копійок.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
/підпис/
Грицюк П.П.

Постанова складена в повному
обсязі 01.07.2014 року.