Справа № 804/6141/14
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 р. Справа № 804/6141/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луніної О.С.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ОСІРІС-ЮГ» до Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОСІРІС-ЮГ»
звернулось до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області в
якому просить:

-визнати неправомірними дії Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області по проведенню документальної
невиїзної позапланової перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОСІРІС-ЮГ», за
результатами якої складено Акт від
25.12.2013 р. № 1127/14-02-22-01/36486823 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «ОСІРІС-ЮГ» ()
щодо формування податкового кредиту з
контрагентами-постачальниками та
податкових зобов'язань з
контрагентами-покупцями за грудень 2013
р.

- визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області щодо коригування (виключення)
на підставі Акту від 25.12.2013 р. №
1127/14-02-22-01/36486823 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«ОСІРІС-ЮГ» () щодо
формування податкового кредиту з
контрагентами-постачальниками та
податкових зобов'язань з
контрагентами-покупцями за грудень 2013
р., з електронної бази даних
«Автоматизована система співставлення
Інформаційної системи Міністерства
доходів і зборів України «Податковий
блок» та інших будь-яких електронних
баз та систем даних, суми податкового
кредиту та податкових зобов'язань з
податку на додану вартість, які
визначені ТОВ «ОСІРІС-ЮГ» у податкових
деклараціях за період грудень 2013 р.

- зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Ленінському районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області
відновити в електронній базі даних
«Автоматизована система співставлення
Інформаційної системи Міністерства
доходів і зборів України «Податковий
блок» та будь-яких інших електронних
базах та системах даних, показники
податкової звітності ТОВ «ОСІРІС-ЮГ»
(), зазначених останнім в
податкових деклараціях за період
грудень 2013 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач без винесення наказу на
проведення перевірки, без надсилання
будь-яких запитів на проведення
перевірки, без здійснення
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
позивача та без прийняття податкового
повідомлення рішення лише на підставі
Акту про неможливість проведення
зустрічної звірки здійснив
коригування податкової звітності
позивача за грудень 2013 р. Під час
здійснення заходів з метою проведення
зустрічної звірки ТОВ «ОСІРІС-ЮГ»
відповідач фактично вчинив дії по
проведенню документальної
позапланової невиїзної перевірки без
наявності підстав на її проведення.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав до суду
клопотання (вх. № 35395/14 від 10.06.14 р.) про
розгляд справи за його відсутності в
порядку письмового провадження,
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі.

Відповідач, належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду, що підтверджується
підписом його уповноваженої особи на
повідомленні про вручення поштового
відправлення судової повістки, явку
повноважного представника у судове
засідання не забезпечив.

Ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлює, що у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

За наявних підстав у відповідності до
ст. 128 КАС України суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у ній
матеріалами, оскільки судом вжито усіх
заходів для повідомлення відповідача
належним чином про розгляд судової
справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, на яких ґрунтуються
вимоги позову, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Щодо підсудності справи
Дніпропетровському окружному
адміністративному суду, суд зазначає
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 КАС України,
адміністративні справи з приводу
оскарження правових актів
індивідуальної дії, а також дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, які прийняті (вчинені,
допущені) стосовно конкретної фізичної
чи юридичної особи (їх об'єднань),
вирішуються за вибором позивача
адміністративним судом за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем проживання
(перебування, знаходження) цієї
особи-позивача, або адміністративним
судом за місцезнаходженням
відповідача, крім випадків,
передбачених цим Кодексом. Якщо така
особа не має місця проживання
(перебування, знаходження) в Україні,
тоді справу вирішує адміністративний
суд за місцезнаходженням відповідача.

У відповідності до виписки та витягу з
ЄДРПОУ, які є у матеріалах справи,
позивач має зареєстроване місце
знаходження у Дніпропетровській
області, м. Дніпропетровськ, вул.
Виборзька, буд. 3.

На підставі викладеного, справа
підсудна Дніпропетровському окружному
адміністративному суду.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що відповідачем
складено Акт від 25.12.2013 р. №
1127/14-02-22-01/36486823 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«ОСІРІС-ЮГ» () щодо
формування податкового кредиту з
контрагентами-постачальниками та
податкових зобов'язань з
контрагентами-покупцями за грудень 2013
р.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
згідно до вказаного Акту перевірка
проводилася с 24.03.14 р. по 25.03.14 р., а дата
складання Акту вказана 25.12 2013 р., що не
може відповідати дійсності.

У вказаному Акті Відповідач вказує, що
у зв'язку з ненаданням у повному обсязі
підтверджуючих документів здійснення
фінансово-господарської діяльності та
відсутність ТОВ «ОСІРІС-ЮГ» за
місцезнаходженням, на теперішній час
не можливо провести зустрічну звірку, а
отже не можливо підтвердити
(спростувати) факт реального
здійснення господарських операцій за
грудень 2013 р.

Відповідно до змісту вказаного Акту
фахівцями ГОВ ДПІ у Центральному
районі здійснено вихід за податковою
адресою підприємства : м. Миколаїв, вул.
Новозаводська, буд. 4, кв. 131. По факту
виходу встановлено, що за вказаною
адресою ТОВ «ОСІРІС-ЮГ» не знаходиться.
Зважаючи на те, що відповідно до
реєстраційних документів: директор та
засновник ОСОБА_4 зареєстрований за
адресою АДРЕСА_1, ГОВ ДПІ у Центральному
районі м. Миколаєва направлено
відповідний запит від 03.03.14 р. №
955/7/14-03-07-06 до податкової міліції за
місцем реєстрації гр. ОСОБА_4 щодо
встановлення місцезнаходження
останнього та отримання відповідних
пояснень. За результатами
відпрацювання ГОВ ДПІ у Центральному
районі м. Миколаєва надано висновок про
результати відпрацювання ризикового
платника податків оперативним
підрозділом ГУ Міндоходів і зборів
України від 26.02.14 № 903/7/14-03-07-04. У
висновку зазначено, що ТОВ «ОСІРІС-ЮГ»
доведено до відпрацювання наказом ГУ
Міндоходів України від 12.02.14 № 132 в
якості «податкова яма» за грудень 2013 р.,
підприємство за податковою адресою не
знаходиться та вбачається, що воно
створено з метою прикриття незаконної
діяльності СГД.

Таким чином податковим органом
зроблено висновок про неможливість
проведення зустрічної звірки, оскільки
платник податку перебуває на
податковому обліку зі станом платника
«9» - направлено повідомлення про
відсутність за місцезнаходженням,
тобто співставити дані первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, а також
підтвердити відносини, їх вид, обсяг,
кількість та розрахунки, що
здійснювалися між ними для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку є неможливим.

Відповідно до ст.2, п.1 ч.2 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод.

Із наведених норм права випливає, що
позивач на власний розсуд визначає чи
порушені його права рішеннями, дією або
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень. Таке рішення, дія або
бездіяльність у будь-якому випадку
повинні бути такими, які породжують,
змінюють або припиняють права та
обов'язки у сфері публічно-правових
відносин.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Виходячи зі змісту п.1.1. ст.1
Податкового кодексу України
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства з 01.01.2011
року, врегульовано положеннями
Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п. 62.1.3 п. 6.2.1 ст. 62
Податкового кодексу України
податковий контроль здійснюється
шляхом: перевірок та звірок відповідно
до вимог цього Кодексу, а також
перевірок щодо дотримання
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
у порядку, встановленому законами
України, що регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Пунктом 73.5 ст.73 Податкового кодексу
України, органам державної податкової
служби з метою отримання податкової
інформації надано право проводити
зустрічні звірки даних суб'єктів
господарювання щодо платника податків.
Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснюються між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. Зустрічні
звірки не є перевірками і проводяться в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. За результатами
зустрічних звірок складається довідка,
яка надається суб'єкту господарювання
у десятиденний термін.

Суд зазначає, що правовідносини з
приводу проведення податковими
органами зустрічних звірок платників
податків урегульовані нормами Порядку
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27.12.2010р. №1232
(далі за текстом - Порядок №1232).

Згідно п.п.1, 2 Порядку №1232, зустрічна
звірка полягає у співставленні даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби, з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій і розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. Зустрічні
звірки проводяться у суб'єктів
господарювання, щодо здійснення
операцій, з якими під час перевірки
платника податків та зборів виникають
сумніви стосовно факту здійснення
таких операцій або якщо існують
розбіжності задекларованих у
деклараціях з податку на додану
вартість показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань.

Пунктом 3 Порядку № 1232 передбачено, що з
метою проведення зустрічної звірки
орган державної податкової служби
(ініціатор) надсилає органу державної
податкової служби (виконавцю), на
обліку, в якому перебуває суб'єкт
господарювання, запит про проведення
зустрічної звірки для підтвердження
отриманих від платника податків та
зборів даних. Зустрічна звірка може
бути проведена органом державної
податкової служби (ініціатором)
самостійно у разі, коли суб'єкт
господарювання перебуває на обліку в
тому ж органі державної податкової
служби, в якому перебуває платник
податків, або в межах одного населеного
пункту.

В Акті відповідачем, взагалі, не
зазначається інформація щодо запитів
ініціаторів зустрічної звірки -
податкових органів, в яких знаходяться
на обліку контрагенти позивача,
отримання яких, передує проведенню
зустрічної звірки.

Проаналізувавши положення п.73.5 ст.73
Податкового кодексу України, п.п. 6, 7
Порядку №1232, вбачається, що зустрічна
звірка полягає у співставленні
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання (в
даному випадку, позивача) з даними
платника податків (відносно якого,
проводиться перевірка), з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій і розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Таким чином, зустрічна звірка суб`єкта
господарювання може бути проведена
податковим органом лише з питань
взаємовідносин з певним платником
податків (відносно якого, проводиться
основна перевірка, в ході якої, і
виникає необхідність ініціювання
зустрічної звірки) та лише в разі
наявності у розпорядженні податкового
органу первинних документів або
надання таких документів платником
податків на обов'язковий письмовий
запит податкового органу.

Як встановлено з Акту від 25.12.13 р. №
1127/14-02-22-01/36486823 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«ОСІРІС-ЮГ» () щодо
формування податкового кредиту з
контрагентами-постачальниками та
податкових зобов'язань з
контрагентами-покупцями за грудень 2013
р.» ДПІ у Ленінському районі м.
Миколаєва з метою отримання інформації
поштою з повідомленням на адресу ТОВ
«ОСІРІС-ЮГ» м. Миколїв, вул.
Новозаводська, буд. 4, кв. 131 надсилався
лист від 13.02.14 р. № 1186/10/14-02-22-03-10, який
повернуто поштою 17.03.14 р. , як не
вручений (закінчення теміну
зберігання).

Оцінюючи дії податкового органу
стосовно вжиття ним заходів для
повідомлення позивача про
необхідність надання пояснень та
належним чином засвідчених копій
документів з метою проведення
зустрічної звірки, суд зазначає
наступне.

Відповідно до зазначеного вище
Порядку, передбачено надіслання
податковим органом запиту про подання
інформації та її документального
підтвердження суб'єкту господарювання
за його адресою (місцезнаходженням,
податковою адресою) у разі відсутності
запитуваної органом державної
податкової служби (ініціатором)
інформації.

Так, запит про подання інформації та її
документального підтвердження
надсилається податковим органом на
адресу платника податків
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення чи особисто вручається
суб'єкту господарювання або його
законному чи уповноваженому
представникові під розписку, що і було
зроблено податковою та підприємством
зазначено.

Водночас, п.4.4. Методичних рекомендацій
щодо організації та проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок, затверджених
Наказом ДПА України від 22.04.2011 р. №236
визначено, що у разі встановлення
фактів, що не дають змогу провести
зустрічну звірку суб'єкта
господарювання, зокрема у зв'язку із
зняттям з обліку, встановленням
відсутності суб'єкта господарювання
та/або його посадових осіб за
місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання.

Відповідно до ч. 5 ст. 17 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців» в
Єдиному державному реєстрі містяться
також відомості про відсутність
юридичної особи за її
місцезнаходженням, про відсутність
підтвердження відомостей про юридичну
особу.

Ч. 1 ст. 18 вказаного закону України
закріплено - якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, до такі відомості вважаються
достовірними і не можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін.

Судом встановлено з Виписки та Витягу з
ЄДРПОУ місцезнаходження ТОВ
«ОСІРІС-ЮГ» - 49009, Дніпропетровська
область, м. Дніпропетровськ, вул.
Виборзька, буд. 3

Таким чином, податковий орган надсилав
листа з запитом інформації ТОВ
«ОСІРІС-ЮГ» не за його
місцезнаходженням, чим порушив його
права, тому позивач не отримував від
податкового органу письмовий запит про
надання інформації та копій первинних
бухгалтерських документів. За таких
обставин, у податкового органу були
відсутні визначеним законом підстави
для вчинення дій по проведенню
зустрічної звірки

Пунктом 86. 1 ст. 86 Податкового кодексу
України передбачено, що результати
перевірок (крім камеральних та
електронних перевірок) оформлюються у
формі акта або довідки, які
підписуються посадовими особами
органу державної податкової служби та
платниками податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт.

Також, відповідно до пункту 7 Порядку
визначено, за результатами проведеної
зустрічної звірки складається довідка,
яка підписується суб'єктом
господарювання (законним чи
уповноваженим представником) і
посадовими особами органу державної
податкової служби та особисто
вручається суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку або
надсилається суб'єкту господарювання
за його адресою (місцезнаходженням,
податковою адресою) рекомендованим
листом із повідомленням про вручення.

З огляду на вказані правові норми
вбачається, що проведення звірки - це
дії по співставленню даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, за
результатами здійснення яких,
складається довідка. При цьому, заходи
спрямовані на проведення зустрічної
звірки, тобто, спрямовані на вчинення
дій щодо співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, однак, без
фактичного здійснення таких дій, не
можуть вважатись діями по проведенню
зустрічної звірки.

Судом встановлено, що у межах спірних
правовідносин відповідачем зустрічну
звірку ТОВ «ОСІРІС-ЮГ» не проведено,
дії по співставленню даних первинних
бухгалтерських та інших документів
позивача не здійснено, відповідної
довідки не складено, про що свідчить й
сам Акт про неможливість проведення
зустрічної звірки. А під час здійснення
заходів з метою проведення зустрічної
звірки ТОВ «ОСІРІС-ЮГ» відповідачем
фактично вчинено дії по проведенню
документальної позапланової невиїзної
перевірки позивача, за результатами
якої, й складено Акт про неможливість
проведення зустрічної звірки.

Так, відповідно до підпункту 75.1.2 пункту
75.1 статті 75 Податкового кодексу
України, документальною перевіркою
вважається перевірка, предметом якої, є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого, покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого, покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Документальна планова перевірка
проводиться відповідно до
плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
органу державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно
якого, проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
в приміщенні органу державної
податкової служби.

Виходячи зі змісту вищевказаної
правової норми, вбачається, що
документальною позаплановою невиїзною
перевіркою є перевірка, своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків та зборів на підставі
податкових декларацій (розрахунків),
фінансової, статистичної та іншої
звітності, регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, первинних
документів, податкової інформації
тощо, яка не передбачена у плані роботи
органу державної податкової служби, та
в приміщенні органу державної
податкової служби.

Зміст Акту про неможливість проведення
зустрічної звірки свідчить про те, що
відповідач провів не передбачену у
плані роботи документальну
позапланову невиїзну перевірку ТОВ
«ОСІРІС-ЮГ», при цьому, перевірку
проведено, зокрема, на підставі
інформаційних баз даних - ІС
«Податковий блок», «Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість в
розрізі контрагентів», Офіційного
веб-сайту Міндоходів України і інших,
та у приміщенні органу державної
податкової служби.

Відповідна правова позиція,
відображена Вищим адміністративним
судом України в ухвалах: від 14.01.2014р.
№К/800/34146/13, від 03.02.2014р. №К/800/62884/13, від
21.01.2014р. №К/800/36142/13, від 18.11.2013р.
№К/800/35845/13.

Отже, суд вважає, що дії Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області щодо проведення зустрічної
звірки ТОВ «ОСІРІС-ЮГ» здійснені не на
підставі та не у межах, визначених
Податковим кодексом України, а тому,
такі дії відповідача, є протиправними.

На підставі Акту від 25.12.2013 р. №
1127/14-02-22-01/36486823 про неможливість
проведення зустрічної звірки,
податковий орган здійснив виключення
(корегування) податкового кредиту та
податкових зобов'язань з ПДВ позивача
за грудень 2013 р. в електронній базі
даних «Детальна інформація по платнику
ПДВ щодо результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів» Автоматизованої системи
«Податковий блок» по контрагентам -
постачальникам та
контрагентам-покупцям, що
підтверджується матеріалами справи.

Проте, суд зазначає, що процес
співсталення даних податкової
звітності з ПДВ у розрізі контрагентів,
є формальним рівнем податкового
контролю, на стадії якого, податковий
орган фактично порівнює задекларовані
контрагентами кореспондуючі суми
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з метою оперативного виявлення
платників, що підлягають
документальній перевірці.

Зазначений етап
контрольно-перевірочної роботи не
передбачає здійснення податковим
органом оцінки дотримання платником
вимог податкового законодавства та
аналізу змісту та характеру
правовідносин, що стали підставою для
формування даних податкового обліку
платника. Адже, питання правильності
відображення платником в обліку
проведених господарських операцій
досліджуються податковим органом при
проведенні податкової перевірки
платника з дослідженням
фінансово-господарських документів,
пов'язаних з нарахуванням і сплатою
податку.

Сама по собі, здійснена відповідачем
кваліфікація операцій за відсутності
відмінності між задекларованими
показниками податкової звітності
контрагентів не може слугувати
підставою для внесення змін до
електронної бази даних «Детальна
інформація по платнику ПДВ щодо
результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів» Автоматизованої системи
«Податковий блок».

Висновок щодо правильності (або
недостовірності) задекларованих
платником даних податкового обліку, як
підстави для внесення змін до вказаної
бази даних може бути зроблений
податковим органом після визначення
платникові податкових зобов'язань та
їх узгодження у встановленому законом
порядку.

Суд звертає увагу, що у податковому
праві визнається критерій
добросовісності платника, який
передбачає законність дій платника у
сфері податкових правовідносин (у тому
числі і щодо формування даних
податкового обліку), доки це не
спростовано у порядку, встановленому
Податковим кодексом України. Наведене,
також виключає можливість
застосування до платника негативних
правових наслідків (зокрема, у вигляді
вилучення з електронної бази даних
задекларованих ним показників) до
моменту донарахування платникові
податкового зобов'язання в порядку
статті 54 Податкового кодексу України
та його узгодження.

Аналогічну правову позицію займає і
Вищий адміністративний суд України в
ухвалі від 13.02.2013 року по справі №
К/9991/74156/12 (номер у ЄДРСР 29332909).

Правова позиція Верховного Суду
України у розглядуваній категорії
спорів, відображена, зокрема, у
постанові від 31.01.2011 року № 14/11 у справі
за позовом Закритого акціонерного
товариства «Мукачівський
лісокомбінат» до Мукачівської
об'єднаної державної податкової
інспекції в Закарпатській області про
визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення. Так, за тотожних
обставин та на підставі вказаних норм
Закону, Верховний Суд України дійшов
висновку про те, що «чинне
законодавство України не ставить в
залежність виникнення у платника ПДВ
права на податковий кредит від
дотримання вимог податкового
законодавства іншим суб'єктом
господарювання, зокрема, тим, який не
був постачальником товарів (послуг), на
вартість яких, нарахований ПДВ, що
включений платником податку до
податкового кредиту.

Верховний Суд України у вказаному
рішенні, також наголосив, що такий
висновок «узгоджується із практикою
Європейського Суду з прав людини. Так, у
справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії»
(заява № 3991/03) Європейський Суд з прав
людини у своєму рішенні від 22 січня 2009
року зазначив, що платник податку не
повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз, а також
сплачувати пеню. На думку Суду, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності».

Отже, відповідач без достатніх на то
підстав прийшов до висновків щодо
порушення позивачем податкового
законодавства.

Крім того, перелік інформаційних баз, а
також, форми і методи опрацювання
інформації визначаються центральним
органом державної податкової служби.
Зібрана податкова інформація та
результати її опрацювання
використовуються для виконання
покладених на органи державної
податкової служби функцій та завдань
(ч. 74.2 ст. 74 ПК України).

Податкова інформація, є різновидом
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби (п. 62.1.2 ПК
України), який, у свою чергу, є способом
здійснення податкового контролю.
Відповідно до ч. 61.1 ст. 61 ПК України,
податковий контроль - система заходів,
що вживаються контролюючими органами з
метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також,
дотримання законодавства з питань
регулювання обігу готівки, проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого, покладено на контролюючі органи.

«Деталізована інформація по платнику
ПДВ щодо результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів», як спосіб податкового
контролю, введена в дію ДПА України з
метою проведення перевірок податкових
декларацій з податку на додану
вартість, в якій по податковим періодам
відображаються показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань
платників податків у розрізі
контрагентів на підставі поданої
платниками податків податкової
звітності з ПДВ, тобто, податкових
декларації з податку на додану
вартість з додатками № 5. Прийняття
податкової декларації, є обов'язком
контролюючого органу. Водночас,
обов'язок платника податків подати
декларацію з ПДВ узгоджується з
обов'язком податкового органу прийняти
таку декларацію та, при відсутності
зауважень до її оформлення,
відобразити показники цієї декларації
у відповідних базах податкової
звітності, а показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань
конкретного платника податків, які
відображаються в базі співставлення,
формуються на підставі показників
поданих таким платником податків
податкових декларацій з ПДВ із
додатком № 5, і повинні їм відповідати.

Відповідно до ст. 74 ПК України,
податкова інформація, є власністю
держави і може використовуватись лише
для визначених Податковим кодексом
цілей. Для інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності державної
податкової служби створюються
відповідні інформаційні бази, перелік
яких, визначається Державною
податковою адміністрацією України.
Персональна інформація про платників
податків, яка знаходиться в
інформаційних базах даних
контролюючих органів, не може бути
розголошена. Порушення законодавства
України про інформацію тягне за собою
дисциплінарну, цивільно-правову,
адміністративну або кримінальну
відповідальність згідно з
законодавством України.

Відповідальність за порушення
законодавства про інформацію несуть
особи, винні у вчиненні таких порушень,
як: необґрунтована відмова від надання
відповідної інформації; надання
інформації, що не відповідає дійсності;
поширення відомостей, що не
відповідають дійсності. Викладене
свідчить, що «Деталізована інформація
по платнику ПДВ щодо результатів
автоматичного співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів», є
одним із різновидів податкового
контролю, а відтак, ураховуючи приписи
Закону України «Про інформацію»,
вказана офіційна інформація державних
органів повинна відповідати дійсності.

Виходячи із змісту положень п. 1.1
Методичних рекомендацій, інформація,
викладена в базі «Деталізована
інформація по платнику ПДВ щодо
результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів» може бути використана
при перевірці ДПІ контрагента
постачальника платника податку.

При цьому, суд зазначає, що нормами
матеріального права, не передбачено
право податкового органу проводити
коригування задекларованих платником
податків показників, на підставі
висновків акту перевірки без винесення
податкових повідомлень-рішень.

Податок на додану вартість за своєю
економічною суттю, відноситься до
непрямих податків, тобто, його сума
включається у вартість товарів, що
поставляються продавцем. Одна операція
з продажу товару викликає відповідні
податкові наслідки у обох сторін такої
операції, які є платниками ПДВ, у
продавця - податкові зобов'язання, у
покупця - податковий кредит. Тобто, якщо
у продавця товару податкові
зобов'язання рівні нулю, то і покупця
товару податковий кредит більший бути
не може. За таких обставин, у разі зміни
в базі "Деталізована інформація по
платнику ПДВ щодо результатів
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів",
податкового зобов'язання з ПДВ у
платника податку, автоматично виникає
питання щодо зміни податкового кредиту
і у контрагента - постачальника.

Самостійна зміна ДПІ в базі
"Деталізована інформація по платнику
ПДВ щодо результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів" показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань
позивача без зміни цих показників
самим позивачем шляхом подання
уточнюючих декларацій (розрахунків),
буде порушувати його права та інтереси,
оскільки позивач, як платник податків,
має право розраховувати на те, що
задекларовані ним в податкових
деклараціях показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань
відповідають показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності. Така невідповідність може
мати для позивача негативні наслідки,
як то: погіршення його ділової
репутації, як належного платника
податків, відмова його контрагентів
від подальших господарських відносин з
позивачем, з метою уникнення
негативних податкових наслідків для
себе від таких операцій, позивач, як
платник податків, має право
розраховувати на те, що задекларовані
ним в податкових деклараціях показники
податкового кредиту та податкових
зобов'язань, відповідають показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності, тощо.

Суд зауважує, що невідповідність
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань, задекларованих
позивачем у деклараціях з ПДВ,
показникам відображеним в електронній
базі, може мати негативні наслідки, як
для самого платника податків, так і для
його контрагентів.

Таким чином, суд дійшов до висновку про
протиправність дій відповідача щодо
виключення (корегування) з електронної
бази даних «Автоматизована система
співставлення Інформаційної системи
Міністерства доходів і зборів України
«Податковий блок» суми податкового
кредиту та податкових зобов'язань з
податку на додану вартість, які
визначені ТОВ «ОСІРІС-ЮГ» у податкових
деклараціях за період грудень 2013 р. без
винесення податкового повідомлення -
рішення та його узгодження на підставі
Акту від 25.12.2013 р. № № 1127/14-02-22-01/36486823.

Отже, у зв'язку із встановленням судом
порушеного права позивача, останнє
підлягає відновленню, а тому суд
вважає за необхідне задовольнити
вимогу щодо зобов'язання Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області відновити в електронній базі
даних «Автоматизована система
співставлення Інформаційної системи
Міністерства доходів і зборів України
«Податковий блок» та будь-яких інших
електронних базах та системах даних,
показники податкової звітності ТОВ
«ОСІРІС-ЮГ» ((),
зазначених останнім в податковій
декларації за період грудень 2013 р.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд повинен визначити
характер спірних правовідносин та
зміст правової вимоги, матеріальний
закон, який їх регулює, а також факти, що
підлягають встановленню і лежать в
основі вимог та заперечень; з'ясувати,
які є докази на підтвердження
зазначених фактів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги за заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що суд оцінює докази, які є
у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Відповідач заперечень проти позову та
доказів, що в нього є, суду не надав.
Судом вживалися заходи щодо
витребування у відповідача додаткових
письмових доказів (Ухвала від 27.05.2014 р. ).

Таким чином, суд дійшов висновку, що
наявних в матеріалах справи доказів
достатньо для вирішення справи по суті
та прийняття судового рішення.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є принцип законності, який
відповідно до ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, полягає в наступному, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого, органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративному
судочинстві, є будь-які фактичні дані,
на підставі яких, суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Вирішуючи питання щодо судового збору,
суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Таким чином, підлягає стягненню з
Державного бюджету України на користь
ТОВ «ОСІРІС-ЮГ» сплачений позивачем
судовий збір у сумі 73,08 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 69, 70, 71, 86, 94, 122, 128, 159-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ОСІРІС-ЮГ» до Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області по проведенню зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОСІРІС-ЮГ», за
результатами якої складено Акт від
25.12.2013 р. № 1127/14-02-22-01/36486823 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «ОСІРІС-ЮГ» ()
щодо формування податкового кредиту з
контрагентами-постачальниками та
податкових зобов'язань з
контрагентами-покупцями за грудень 2013
р.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області щодо коригування (виключення)
на підставі Акту від 25.12.2013 р. №
1127/14-02-22-01/36486823 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«ОСІРІС-ЮГ» () щодо
формування податкового кредиту з
контрагентами-постачальниками та
податкових зобов'язань з
контрагентами-покупцями за грудень 2013
р., з електронної бази даних
«Автоматизована система співставлення
Інформаційної системи Міністерства
доходів і зборів України «Податковий
блок» та інших будь-яких електронних
баз та систем даних, суми податкового
кредиту та податкових зобов'язань з
податку на додану вартість, які
визначені ТОВ «ОСІРІС-ЮГ» у податкових
деклараціях за період грудень 2013 р.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Ленінському районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області
відновити в електронній базі даних
«Автоматизована система співставлення
Інформаційної системи Міністерства
доходів і зборів України «Податковий
блок» та будь-яких інших електронних
базах та системах даних, показники
податкової звітності ТОВ «ОСІРІС-ЮГ»
(), зазначених останнім в
податкових деклараціях за період
грудень 2013 р.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОСІРІС-ЮГ» судовий
збір в розмірі 73,08 грн.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
О.С. Луніна