Справа № 826/5596/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2014 року № 826/5596/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Огурцова О.П. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовомДП "УкрНТІ "Промтехнологія"до
Головного державного інспектора
Інспекційного відділу № 1 Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві Вайвала Володимира
Володимировича, Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києвіпровизнання дій протиправними
та скасування припису
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ДП "УкрНТІ "Промтехнологія" звернулося
до Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Головного державного інспектора
Інспекційного відділу № 1 Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві Вайвала Володимира
Володимировича про визнання дій
протиправними та скасування припису.
У судовому засіданні 12.06.2014 позивачем
були подані уточнення до
адміністративного позову в яких
викладено прохання залучити до справи
в якості другого відповідача -
Інспекцію державного архітектурно -
будівельного контролю у м. Києві,
прийняти уточнення до позовних вимог,
та розглянути адміністративний позов
з вимогами в наступній редакції: "1.
Прийняти заяву до розгляду.; 2.
Витребувати у Інспекції Державного
Архітектурно-Будівельного Контролю у
м. Києві всі матеріали стосовно
перевірки, проведеної 18.09.2013 року за
адресою АДРЕСА_1 та приєднати їх до
матеріалів справи.; 3. Визнати дії
головного державного інспектора
Інспекційного відділу №1 Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у м. Києві Вайвало Володимира
Володимировича з проведення перевірки
проведеної 18.09.2013 року за адресою
АДРЕСА_1 незаконними та протиправними.;
4. Скасувати припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності головним
державним інспектором Інспекційного
відділу №1 Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю у
м. Києві Вайвалою Володимиром
Володимировичем, винесений за
результатами перевірки проведеної
18.09.2013 року за адресою: АДРЕСА_1." У
судовому засіданні 12.06.2014 судом
прийняті уточнення позовних вимог та
залучено до участі у справі в якості
другого відповідача Інспекцію
державного архітектурно - будівельного
контролю у м. Києві.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у
позивача в господарському віданні та
на балансі перебуває майно за адресою
АДРЕСА_1, зокрема, гаражні бокси (літ. Б)
вимогу щодо знесення яких було
викладено в приписі від 18.09.2013 виданому
гр. ОСОБА_3, яка не має жодного
відношення до зазначеного майна, який
позивачу вручено не було. Крім того,
позивач посилався на те, що перевірка у
зв'язку з встановленням порушення
містобудівного законодавства за
результатами якої було видано
оскаржуваний припис була проведена за
відсутності уповноваженої особи
власника майна, за відсутності підстав
для її проведення та акт складений за
її результатами позивачу вручено не
Крім того позивач посилався на
відсутність у відповідача 1
повноважень на визначення та
встановлення технічного стану
будівель і споруд та викладення в
приписі вимоги щодо знесення
нерухомого майна без звернення до суду
щодо знесення відповідного нерухомого
Представник позивача у судових
засіданнях позовні вимоги підтримав
повністю, надав додаткові усні
пояснення та просив задовольнити
адміністративний позов у повному
Відповідачі проти позовних вимог
заперечили, через канцелярію суду та в
судовому засіданні надали письмові
заперечення, у яких просили відмовити у
задоволенні адміністративного позову
повністю. Свої заперечення на
адміністративний позов відповідачі
обґрунтовують тим, що за результатами
проведеної 18.09.2013 перевірки було
встановлено, що на земельній ділянці,
яка належить гр. ОСОБА_3 самовільно
побудовані суміжні гаражні бокси чим
порушено частину першу статті 34 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" у зв'язку з чим видано
припис від 18.09.2013, факт виконання вимог
якого у повному обсязі встановлено за
результатами позапланової перевірки
проведеної 18.10.2013.
Представник відповідача 1 у судове
засідання 12.06.2014 не прибув, у поданих
письмових запереченнях просив
розглядати справу без його участі.
У судовому засіданні 12.06.2014 представник
відповідача 2 заперечив проти
адміністративного позову та просив суд
відмовити у задоволенні позову.
У відповідності до частини шостої
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні, але
прибули не всі особи, які беруть участь
у справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
З урахуванням наведеного суд,
заслухавши у судовому засіданні
представників позивача та відповідача
2 ухвалив продовжити розгляд справи у
письмовому провадженні.
Підчас судового розгляду справи, суд,
На підставі наказу Міністерства
промислової політики України № 84 від
24.02.2004 до балансу ДП "УкрНТІ
"Промтехнологія" було передано та
закріплено на праві повного
господарського відання наступне майно:
- будівлю виробничого корпусу, площею
1264,40 кв.м., яка розташована за адресою:
- гаражні бокси, площею 76,86 кв.м., які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (Літ. Б);
- сарай (сарай), площею 95,55 кв. м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1 (Літ.
- асфальтована ділянка, площею 1907,49
кв.м., разом з підпірною стіною, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.
01.12.2004 року, з метою погашення борів
реорганізованих підприємств, на
підставі дозволу Міністерства
промислової політики України від 29.10.2004
між ДП «УкрНТІ «Промтехнологія» та
Спільним Українсько-Білоруським
підприємством «Укртехсінтез» було
укладено договір купівлі-продажу, за
яким ДП «УкрНТІ «Промтехнологія» була
відчужена будівля виробничого корпусу,
площею 1264,40 кв.м., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1 (Літ. А).
18.09.2013 головним державним інспектором
Інспекційного відділу № 1 Інспекції
державного архітектурно будівельного
контролю у місті Києві Вайвалою
Володимиром Володимировичем проведена
позапланова перевірка дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
щодо об'єкта: "Суміжні гаражні бокси за
За результатами перевірки складено акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
18.09.2013 в якому зазначено наступне:
"перевіркою з виїздом на місце
встановлено, що за вказаною вище
адресою на земельній ділянці яка
належить гр. ОСОБА_3 (згідно договору
купівлі-продажу будівлі № ВЕА № 844076
від 23.08.2006 та витягу з бази даних
Державного земельного кадастру від
03.11.2006) самовільно збудовані суміжні
гаражні бокси, чим порушено ч. 1 ст. 34
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності». На момент
перевірки зазначені вище будівлі не
експлуатувались. У зв'язку із
незадовільним (аварійним) технічним
становити встановити рік побудови не
вбачається можливим.".
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві на ім'я гр. ОСОБА_3 видано припис
від 18.09.2013 в якому викладено вимогу
усунути порушення вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності
шляхом знесення самовільно збудованих
гаражних боксів на зазначеній вище
земельній ділянці у термін до 18.10.2013.
18.10.2013 головним державним інспектором
Інспекційного відділу № 1 Інспекції
державного архітектурно будівельного
контролю у місті Києві Вайвалою
Володимиром Володимировичем з метою
перевірки виконання суб'єктом
містобудівної діяльності вимог
припису від 18.09.2013 проведена
позапланова перевірка дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
щодо об'єкта: "Суміжні гаражні бокси за
За результатами перевірки складено акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
18.10.2013 в якому зазначено наступне: "під
час перевірки з виїздом на місце
встановлено, що вимог припису
Інспекції від 18.09.2013 громадянкою ОСОБА_3
виконані в повному обсязі".
ДП "УкрНТІ "Промтехнологія" вважаючи
незаконними дії головного державного
інспектора Інспекційного відділу № 1
Інспекції державного архітектурно
будівельного контролю у місті Києві
Вайвалою В.В. з проведення перевірки
18.09.2013 та вважаючи припис від 18.09.2013,
таким, що підлягає скасуванню
звернулось з відповідним позовом до
суду.
Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
не підлягає задоволенню з наступних
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
17 Кодексу адміністративного
судочинства України компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
За змістом цієї норми предмет
оскарження за правилами
адміністративного судочинства повинен
мати юридичне значення, тобто впливати
на коло прав, свобод, законних
інтересів чи обов'язків, а також
встановлені законом умови їх
Відповідно до частин першої та другої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
Пунктом 8 частини першої статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України, встановлено, що позивач -
особа, на захист прав, свобод та
інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.
Частиною першою статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, встановлено, що кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Отже судовому захисту в
адміністративних судах України
підлягає лише порушене право, а отже
предмет оскарження за правилами
адміністративного судочинства повинен
мати юридичне значення, тобто впливати
на коло прав, свобод, законних
інтересів чи обов'язків, а також
встановлені законом умови їх
реалізації.

Таким чином до адміністративного суду
вправі звернутися кожна особа, яка
вважає, що її право чи охоронюваний
законом інтерес порушено чи
оспорюється, водночас відповідно до
зазначених норм право особи на
звернення до адміністративного суду
обумовлено суб'єктивним уявленням
особи про те, що її право чи законний
інтерес потребує захисту, однак
обов'язковою умовою здійснення такого
захисту судом є наявність відповідного
порушення права або законного інтересу
на момент звернення до суду.

При цьому неодмінною ознакою порушення
права особи є зміна стану її
суб'єктивних прав та обов'язків, тобто
припинення чи неможливість реалізації
її права та/або виникнення додаткового
обов'язку.

Отже, рішення, дія чи бездіяльність
суб'єкта владних повноважень є такими,
що порушують права і свободи особи в
тому разі, якщо, по-перше, такі рішення,
дія чи бездіяльність прийняті владним
суб'єктом поза межами визначеної
законом компетенції, а по-друге,
оспорюванні рішення, дія чи
бездіяльність є юридично значимими,
тобто такими, що мають безпосередній
вплив на суб'єктивні права та обов'язки
особи шляхом позбавлення можливості
реалізувати належне цій особі право
або шляхом покладення на цю особу
будь-якого обов'язку.

Діяльність уповноважених осіб
відповідача з проведення перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил є
лише службовою діяльністю таких осіб
на виконання своїх посадових
обов'язків із збирання доказової
інформації щодо дотримання суб'єктом
перевірки вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил, з
огляду на що не створює жодних правових
наслідків для суб'єкта господарювання
та не змінює стану його суб'єктивних
прав.

Отже, дії відповідача 1 з проведення
18.09.2013 перевірки за адресою АДРЕСА_1 не є
юридично значеним для позивача,
оскільки не мають безпосереднього
впливу на суб'єктивні права та
обов'язки позивача шляхом позбавлення
його можливості реалізувати належне
йому право або шляхом покладення на
нього будь-якого обов'язку, отже самі по
собі не породжують для позивача
настання будь-яких юридичних наслідків
та не впливають на його права та
обов'язки.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку про те, що оскільки дії
відповідача з проведення 18.09.2013
перевірки за адресою АДРЕСА_1 самі по
собі не породжують для позивача
настання будь-яких юридичних наслідків
та не впливають на його права та
обов'язки, то не виникає і передумови
для здійснення захисту права або
законного інтересу, шляхом визнання
зазначених дій неправомірними, а отже
позовна вимога щодо визнання вказаних
дій незаконними та протиправними є
необґрунтованою та не підлягає
задоволенню.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної
частини Рішення Конституційного Суду
України № 2-зп від 23.06.1997 в справі №
3/35-313 вказано, що "…за своєю природою
ненормативні правові акти, на відміну
від нормативних, встановлюють не
загальні правила поведінки, а
конкретні приписи, звернені до
окремого індивіда чи юридичної особи,
застосовуються одноразово й після
реалізації вичерпують свою дію."

В пункті 5 Рішення Конституційного Суду
України № 9-рп/2008 від 22.04.2008 в справі №
1-10/2008 вказано, що при визначенні
природи "правового акту індивідуальної
дії" правова позиція Конституційного
Суду України ґрунтується на тому, що
"правові акти ненормативного характеру
(індивідуальної дії)" стосуються
окремих осіб, "розраховані на
персональне (індивідуальне)
застосування" і після реалізації
вичерпують свою дію.

Пунктом 3 частини четвертої статті 41
Закону України „Про регулювання
містобудівної діяльності" встановлено,
що посадові особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо:
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Згідно з підпунктом 3 пункту 11 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 553 від 23.05.2011
встановлено, що посадові особи
інспекцій під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю мають право видавати
обов'язкові для виконання приписи, у
тому числі, щодо усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Пунктами 16 та 17 зазначеного Порядку
встановлено, що за результатами
державного архітектурно-будівельного
контролю посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком. У
разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (далі -
припис).

Отже, у разі виявлення за результатами
державного архітектурно-будівельного
контролю порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
посадові особи інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю
мають право видавати обов'язкові для
виконання приписи, у тому числі, щодо
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил. При
цьому відповідні приписи вичерпують
свою дію після виконання їх суб'єктом
містобудування якому їх було
адресовано.

Приписом про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
18.09.2013 зобов'язано гр. ОСОБА_3 усунути
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності шляхом
знесення самовільно збудованих
гаражних боксів за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до акту перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
18.10.2014 під час перевірки з виїздом на
місце встановлено, що вимог припису
Інспекції від 18.09.2013 громадянкою ОСОБА_3
виконані в повному обсязі.

Крім того, факт виконання припису від
18.09.2013 шляхом знесення самовільно
збудованих гаражних боксів за адресою:
АДРЕСА_1 сторонами не заперечується.

Отже, оскаржуваний припис є актом
одноразового застосування та вичерпує
свою дію фактом його виконання
суб'єктом містобудування, який
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами та не заперечується
сторонами.

Враховуючи, що припис про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
18.09.2013 було виконано в повному обсязі
він на даний час не є таким, що порушує
права позивача та інтереси або може
призвести до порушення прав та
інтересів позивача, а відтак,
задоволення позовних вимог про
скасування вказаного припису не
призведе до поновлення порушеного
права позивача, оскільки припис від
18.09.2013 не є юридично значимими для
позивача з огляду на те, що після
виконання його вимог суб'єктом
містобудування якому його було
адресовано він вичерпав свою дію.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги щодо
скасування припису про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
18.09.2013 не спрямовані за захист
порушених прав та інтересів позивача, а
отже є необґрунтованими та не
підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене керуючись
статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова набирає законної сили після
закінчення строку для її апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П. Огурцов