Справа № 814/271/14
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

24 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/271/14

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції:
Єнтіна А. П.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,судді
-Градовського Ю.М.,судді -Федусика
А.Г.при секретарі -Дубині Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Миколаївської митниці Міндоходів на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 03 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Миколаївський
глиноземний завод» до Миколаївської
митниці Міндоходів про визнання
протиправними та скасування рішення та
визнання нечинною і скасування картки
відмови в прийнятті митної декларації,
-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Миколаївський
глиноземний завод» (надалі - Позивач,
Товариство) звернулося до суду з
адміністративним позовом до
Миколаївської митниці Міндоходів
(надалі - Відповідач, Митниця), в якому
просило:

- визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів від 30.12.2013 року за
№504000003/2013/000164/2;

- визнати протиправною та скасувати
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
митному пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України від 30.12.2013 року
№504010000/2013/00019.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що рішення та картку відмови
вважає незаконними та такими, що
підлягають скасуванню, а дії
відповідача по коригуванню митної
вартості товару такими, що порушують
його права та законні інтереси.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 03.03.2014 року
позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою Митниця подала апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, просить постанову суду першої
інстанції скасувати та винести нову
постанову, якою відмовити у задоволені
позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до укладеного позивачем із
ВАТ «Єдиная торговая компанія» РФ
(надалі - ВАТ «ЄТК»)
зовнішньоекономічного контракту
№RF/RD/79-13/11-M від 01.04.2013 року, додаткової
угоди №1 від 25.04.2013 року та Специфікації
№10 від 25.11.2013 року, ВАТ «ЄТК»
зобов'язалося здійснити поставку
позивачу натрію їдкого (гідроксид
натрію) (надалі-товар) в обсязі 5825,0 тон
за ціною 295,00 доларів США за тонну на
загальну суму 1718375,00 доларів США.

Відповідно до п.п.2.1 та 3.1 Контракту,
продавець зобов'язаний поставити товар
на умовах CPT (згідно з ІНКОТЕРМС-2010) - ст.
Жовтнева Одеської залізниці, за якими
витрати по доставці товару несе
продавець.

Пунктом 2.3 Контракту сторони визначили,
що ціна на продукцію за одну тонну в
перерахунку на 100% основної речовини
розраховується наступним чином: FOB MED
середнє плюс 69,50 доларів США, де FOB MED
середнє - середнє значення останніх
двох котировок FOB MED Low мінус 40 доларів
США, де FOB MED Low - середня котировка, що
публікується агентством ICIS; (Reed Business
Information Ltd) в щонедільному ціновому
обзорі «Caustic Soda (Europe)» за попередні
періоду відгрузки два місяці.

З метою переміщення через митний
кордон товару позивачем 30.12.2013 року
була подана до Миколаївської митниці
електронна митна декларація МД
№504010000/2013/002877 з визначенням митної
вартості товару за основним методом
оцінки - за ціною контракту.

На підтвердження митної вартості
товару до вказаної ВМД позивачем були
додані наступні документи: контракт,
додаткова угода №1 від 25.04.2013 року,
специфікація №10, інвойс №ЕТК/ВЭС/В-313
від 18.12.2013 року, картка обліку особи, яка
здійснює операції з товарами
№504/2012/0000113 від 29.10.2012 року, накладні
МСГС від 19.12.2013 року №АУ197007, від 24.12.2013
року №52143740, довідка про декларування
валютних цінностей від 24.10.2013 року
№43/40.4-24/Н, підтвердження позитивного
проходження радіологічного та
екологічного контролю (штампи),
декларація про походження товару RUUA
від 18.12.2013 року, паспорта якості
від 17.12.2013 року №646-655.

За результатами розгляду вказаних
документів посадовою особою Митниці з
посиланням на ч.3 ст.53 МК України на
зворотному боці поданої позивачем ВМД
було письмово витребувано у позивача
додаткові документи для підтвердження
митної вартості товару, а саме: 1)
бухгалтерську документацію щодо
оплати складових митної вартості
(страхування), страховий поліс,
банківські документи про здійснення
оплати за оцінюваний товар; щодо
формування ціни товару з
обґрунтуванням зниження ціни товару на
40 доларів США; 2) висновки про вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару; 3) договір (угоду, контракт) із
третіми особами, пов'язаний з договором
(угодою, контрактом) про поставку
товарів, митна вартість яких
визначається.

Така вимога Митниці обґрунтована тим,
що подані документи не містять усіх
даних, що підтверджують числові
значення складових митної вартості -
відсутні документи щодо страхування
товару, не надані банківські платіжні
документи; опис товару згідно графи 31
ВМД не відповідає ГОСТу 11078-78 «Натрій
їдкий очищений».

На виконання зазначеної вимоги, та для
підтвердження заявленої митної
вартості товару та обраного методу її
визначення позивачем надано
відповідачу, згідно з листом від 30.12.2013
року №142/101-10-153 позивачем надано
додаткові документи, зокрема: платіжне
доручення в іноземній валюті або
банківських металах №5467 від 26.12.2013
року; біржові котирування Caustic Soda (Europe)
міжнародної біржової організації ICIS
pricing за останні 4 тижні, що формували
цінову політику на каустичну соду
згідно умов контракту та специфікації
№10 від 25.10.2013 року, 01.11.2013 року, 08.11.2013
року, 15.11.2013 року; копію митної
декларації країни відправлення
№10311090/181213/0008022 від 18.12.2013 року.

Крім того, позивач повідомив
відповідача, що інших витребуваних
документів, зазначених в запиті немає в
наявності, зокрема: товар - сода
каустична, що є предметом Контракту, не
страхувався; інших договорів (угод,
контрактів) із третіми особами,
пов'язаних з Контрактом про поставку
товару, митна вартість якого
визначається - не укладалось, в зв'язку
з чим зазначені документи не можуть
бути надані. Також позивач повідомив,
що опис товару у графі 31 ВМД відповідає
характеристикам товару, згідно
паспортів якості , а спосіб
виготовлення товару не має значення
для визначення його вартості.

За результатами розгляду додатково
наданих позивачем документів,
відповідач відмовив позивачу в митному
оформленні та пропуску товарів,
склавши картку відмови в митному
оформленні №504010000/2013/00019 від 30.12.2013 року,
а також прийняв рішення про
коригування митної вартості товару
№504000003/2013/000164/2 від 30.12.2013 року, яким
визначив митну вартість
задекларованого позивачем товару (соди
каустичної), вагою 241,618 тон за ціною 780,00
доларів США за тонну на загальну суму
188462,04 доларів США.

Митна вартість товару скоригована
Митницею із застосуванням
другорядного методу визначення митної
вартості - за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів, на
підставі митної декларації від 04.12.2013
року №600080000/2013/13323, яка була прийнята
Кримською митницею.

Позивач не погодився з такими
рішеннями відповідача, однак
враховуючи потребу у використанні
товару в господарській діяльності, та
керуючись ч.7 ст.55 МК України, звернувся
з проханням випуску товару, що
декларується, у вільний обіг з наданням
гарантій відповідно до роз.X МК України.

З метою здійснення митного оформлення
цього товару, декларантом 04.01.2013 року
була подана до відповідача нова митна
декларація №504010000/2014/000018, у якій ціна
ввезеного товару була визначена з
урахування спірного рішення Митниці
про коригування митної вартості
№504000003/2013/000164/2 від 30.12.2013 року, а також
було сплачено усі обов'язкові платежі
та здійснено митне оформлення товару з
випуском його у вільний обіг.

Не погоджуючись з прийнятими Митницею
30.12.2013 року рішенням про коригування
митної вартості та карткою відмови в
прийнятті митної декларації, позивач
звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем було надано митному органу
всі необхідні документи, що дають
можливість визначити митну вартість
товару за першим методом визначення
митної вартості - за ціною договору
(контракту), а тому висновки Митниці
щодо документального не підтвердження
позивачем митної вартості товару є
необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з цим
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.51 МК України митна
вартість товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 МК України передбачено,
що заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Частинами 2, 3 зазначеної статті
передбачено, що контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів митний орган
визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з п.2 ч.5 ст.54 МК України митний
орган з метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів має право у випадках,
встановлених цим Кодексом, письмово
запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.2 ст.53 МК України
документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган
доходів і зборів може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і
зборів документально підтвердженої
офіційної інформації органів доходів і
зборів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

В рішенні про коригування митної
вартості товарів від 30.12.2013 року
№504000003/2013/000164/2 відповідачем зазначено:
Метод за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операцій) не застосовується у
зв'язку з тим, що подані документи
позивачем не містять всіх даних, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості (страхування
оцінюваного товару); надана інформація
щодо суми платежу згідно платіжного
доручення №5467 від 26.12.2013 року на суму
363404,01 дол. США не підтверджена
документально; опис товару «сода
каустична, гідроксид натрію (луг натрію
їдкого, отриманого діафрагмовим
методом, очищений) водний розчин - 241618
кг. марки А. ГОСТ 11078-78», заявлений у
графі 31 МД №504010000/2013/002877 від 30.12.2012 року
суперечить ГОСТу 11078-78 «Натрій їдкий
очищений» в частині способу
виготовлення. Декларантом не надано в
повному обсязі витребувані митним
органом додаткові документи для
підтвердження митної вартості.

Колегія суддів не може погодитися з
обґрунтованістю наведених в рішенні
про коригування митної вартості
підстав для такого коригування в
зв'язку з наступним.

Стосовно ненадання позивачем
документів про страхування
оцінюваного товару колегія суддів
зазначає, що згідно п.7 ч.10 ст.58 МК
України при визначенні митної вартості
до ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за оцінювані товари,
додаються також і витрати на
страхування цих товарів, якщо вони не
включалися до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті.

Матеріалами справи підтверджено та не
заперечується відповідачем, що
задекларований позивачем товар не
страхувався.

Про відсутність факту страхування
товару, який поставлявся на адресу
позивача за контрактом, зазначає також
і ВАТ «ЄТК» у письмовій відповіді
№240/5262 від 14.11.2013 року на запит позивача
від 16.10.2013 року за вих. №466/101-10 від 16.10.2013
року про надання документів, які
витребувала митниця по попереднім
поставкам товару за вказаним
контрактом.

Таким чином, відсутність факту
страхування задекларованого позивачем
товару свідчить про необґрунтованість
вимоги митниці щодо надання документів
про страхування товару.

В обґрунтування своєї позиції митниця
посилається на те, що оскільки
задекларований товар відноситься до
2-го класу небезпеки, то відповідно до
Закону України «Про перевезення
небезпечних вантажів» передбачене
обов'язкове страхування
відповідальності суб'єктів
перевезення небезпечних вантажів на
випадок настання негативних наслідків
при перевезенні небезпечних вантажів.
З цих підстав відповідач вважає, що
витрати на обов'язкове страхування
перевезення товару провинні бути
включені до митної вартості товару.

Позивач не заперечує проти того факту,
що задекларований ним товар
відноситься до категорії небезпечних
вантажів, і Законом України «Про
перевезення небезпечних вантажів»
передбачене обов'язкове страхування
відповідальності при перевезенні
таких вантажів, однак зазначає, що
відповідно до ч.10 ст.58 МК України
обов'язковою складовою митної вартості
є фактично понесені витрати на
страхування товару, а не на страхування
відповідальності за перевезення таких
товарів; страхування відповідальності
суб'єктів перевезення небезпечних
вантажів відповідно до Закону України
«Про страхування» є іншим видом
страхування ніж майнове страхування
товару.

Колегія суддів погоджується з такою
позицією позивача з огляду на наступне.

Статтею 4 Закону України «Про
страхування» передбачені такі види
страхування: 1) особисте страхування,
предметом якого є життя, здоров'я,
працездатність та пенсійним
забезпеченням; 2) майнове страхування,
предметом якого майнові інтереси щодо
володіння, користування і
розпорядження майном; 3) страхування
відповідальності, предметом якого є
майнові інтереси з відшкодуванням
страхувальником заподіяної ним шкоди.

При цьому п.26 ч.1 ст.7 Закону України «Про
страхування» до обов'язкового
віднесено страхування
відповідальності суб'єктів
перевезення небезпечних вантажів на
випадок настання негативних наслідків
при перевезенні небезпечних вантажів.

Отже, страхування відповідальності
суб'єктів перевезення небезпечних
вантажів є іншим видом страхування, ніж
страхування товару, який перевозиться.

За змістом Закону України «Про
перевезення небезпечних вантажів»
страхувальниками відповідальності на
випадок настання негативних наслідків
перевезення небезпечних вантажів
можуть бути відправник, перевізник чи
одержувач товару.

За своїм змістом витрати на обов'язкове
страхування відповідальності при
перевезенні небезпечних вантажів на
території України є складовою частиною
витрат на перевезення таких вантажів
по території України.

Згідно з п.5 ч.10 ст.58 МК України до
переліку витрат, які мають включатися
до митної вартості товарів, якщо вони
не включалися до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті, входять
витрати на транспортування оцінюваних
товарів до аеропорту, порту або іншого
місця ввезення на митну територію
України.

Відповідно до п.2 ч.11 ст.58 МК України
витрати на транспортування товару
після його ввезення не включаються до
митної вартості за умови виділення їх з
ціни, що була фактично сплачена за
оцінювані товари, які документально
підтверджено та які піддаються
обчисленню.

З наведених законодавчих положень
слідує, що витрати на обов'язкове
страхування відповідальності при
перевезенні небезпечних вантажів по
території України, як складова частина
витрат на транспортування таких
вантажів по території України, не
включається до митної вартості, якщо ці
витрати можливо виділити з ціни, що
була фактично сплачена за оцінювані
товари.

В матеріалах справи відсутні докази
того, що при транспортуванні
задекларованого позивачем товару по
території України здійснювалось
страхування відповідальності такого
перевезення згідно Закону України «Про
перевезення небезпечних вантажів», і
сторони на існування такого факту не
посилаються.

Слід зазначити, що недотримання
суб'єктами перевезення небезпечних
вантажів вимог щодо обов'язкового
страхування відповідальності на
випадок настання негативних наслідків
при перевезенні таких вантажів тягне
відповідальність згідно ст.25 Закону
України «Про перевезення небезпечних
вантажів».

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає помилковими доводи
митниці, що ненадання позивачем
документів про страхування
відповідальності при перевезенні
задекларованого товару по території
України є підставою для коригування
митної вартої.

Також не можна погодитися з
посиланнями митниці на те, однією з
підстав для коригування митної
вартості є суперечність опису товару у
графі 31 МД №504010000/2013/002877 від 30.12.2012 року
ГОСТу 11078-78 «Натрій їдкий очищений» в
частині способу виготовлення, оскільки
відповідність задекларованого
позивачем товару вимогам контракту
щодо його якості підтверджена
сертифікатом походження товару країни
відправлення, митною декларацією
країни відправлення, паспортами якості
виробника, а сам спосіб виготовлення
товару контрактом не передбачений, і
тому не може вливати на вартість товару
за цим контрактом.

Також колегія суддів вважає
безпідставними посилання митниці на
ненадання позивачем договорів із
третіми особами, які пов'язані з
поставкою товару за Контрактом,
оскільки факту укладання таких
договорів безпосередньо позивачем не
встановлено.

Як зазначив представник митниці, під
договорами із третіми особами митниця
має на увазі договори постачальника з
іншими покупцями про продаж того ж
товару.

Колегія суддів вважає такі доводи
представника митниці помилковими,
оскільки в пункті 1 ч.3 ст.53 МК України
йдеться про договори із третіми
особами, які пов'язані з договором про
поставку товарів, митна вартість яких
визначається. В той же час договори
постачальника - ВАТ «ЄТК» з іншими
покупцями про продаж того ж товару
жодним чином не мають відношення до
укладеного цим постачальником
контракту із позивачем.

Крім того, ВАТ «ЄТК» у своєму листі
№240/5262 від 14.11.2013 року відмовилась
надавати позивачу договори, рахунки та
платіжні документи щодо його операцій
з іншими суб'єктами господарювання,
посилаючись на те, що такі документи
містять комерційну таємницю.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів прийшла до висновку, що
викладені відповідачем в рішенні про
коригування митної вартості від 30.12.2013
року підстави для такого коригування є
необґрунтованими, а надані позивачем
до митниці документи на підтвердження
митної вартості задекларованого
товару за своїм змістом та обсягом не
виключають можливість визначити митну
вартість цього товару за основним
методом - за ціною договору.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи,
порушень матеріального права при
вирішенні справи не допустив, а
наведені в скарзі доводи правильність
висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1
ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Миколаївської
митниці Міндоходів - залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 03 березня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення
виготовлений 26 червня 2014 року.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко Суддя:
Суддя: Ю.М. Градовський А.Г. Федусик