Справа № 19345/12 (6а/2605/32/12)
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" червня 2014 р. м. Київ
К/800/56357/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддів при секретарі
судового засідання за участю
представника Управління Пенсійного
фонду України в Оболонському районі м.
КиєваЗайця В.С. (суддя-доповідач),
Стрелець Т.Г., Чумаченко Т.А., Петриченко
Ю.П., Мастюгіна Є.Д.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу
Оболонського районного суду м. Києва
від 21 грудня 2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_6 до
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва, Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві про стягнення заборгованості,
-

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2012 року ОСОБА_6 подав до
суду заяву в якій просив, відповідно до
статті 267 Кодексу адміністративного
судочинства України накласти штраф у
розмірі тридцяти мінімальних
заробітних плат на начальника
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва (далі -
УПФУ в Оболонському районі м. Києва) та
на заступника начальника Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві (далі ГУПФУ в м. Києві) за
невиконання постанови Оболонського
районного суду м. Києва від 17 грудня 2010
року у справі № 2-а-1797/2010, що набрала
законної сили; згідно статті 168 Кодексу
адміністративного судочинства України
винести окрему ухвалу, якою зобов'язати
органи прокуратури провести слідство
та притягнути до відповідальності
винних осіб у невиконанні постанови
Оболонського районного суду м. Києва
від 17 грудня 2010 року у справі № 2-а-1797/2010,
що набрала законної сили.

Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 21 грудня 2012 року, залишеною
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22 жовтня 2013 року, в задоволенні
заяви позивача було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права, просить рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
скасувати та задовольнити його заяву.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судами встановлено, що постановою
Оболонського районного суду м. Києва
від 17 грудня 2010 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 31 січня 2011
року, визнано дії УПФУ в Оболонському
районі м. Києва щодо нарахування та
виплати позивачу державної та основної
пенсії з порушенням вимог Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
протиправними, зобов'язано УПФУ в
Оболонському районі м. Києва, ГУПФУ в м.
Києві здійснити перерахунок та
провести виплату позивачу сум основної
та додаткової пенсії відповідно до
положень Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та виходячи з мінімальної
пенсії за віком, встановленої статтею 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 24 травня 2010 року, з
урахуванням проведених виплат.

Державну пенсію розраховано у розмірі
10 прожиткових мінімумів для
непрацездатних осіб та додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 100% прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб, виходячи з
показника прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність
станом на 24 травня 2010 року - 760 грн. По
перерахунку пенсії за період з 24 травня
2010 року по 31 травня 2011 року була
виплачена сума 65081 грн. 40 коп. у червні
2011 року. За червень-жовтень місяць 2011
року виплачувалась пенсія,
перерахована відповідно до постанови
Оболонського районного суду м. Києва
від 17 грудня 2010 року.

Законом України «Про державний бюджет
України на 2011 рік» із змінами
передбачено, що у 2011 році норми і
положення, зокрема статтей 50, частини 4
статті 54 Закону Країни «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового бюджету Пенсійного Фонду
України на 2011 рік.

УПФУ в Оболонському районі м. Києва
проведений перерахунок пенсії ОСОБА_6 01
листопада 2011 року з урахуванням норм
постанови Кабінету Міністрів України
від 06 липня 2011 року № 745. Загальний
розмір пенсії з 01 листопада 2011 року
склав 3076 грн. 51 коп..

З 01 січня 2012 року набрала чинності
постанова Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року № 1210, якою
затверджено порядок обчислення пенсії
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Загальний розмір пенсії ОСОБА_6 з 01
січня 2012 року - 6192 грн. 41 коп..

Пославшись на положення статті 23
Бюджетного кодексу України, якою
передбачено, що будь-які бюджетні
зобов'язання та платежі з бюджету можна
здійснити лише за наявності
відповідного бюджетного призначення,
встановленого законом про Державний
бюджет України, а також пославшись на
рішення Конституційного Суду України
№ 20-рп/11 від 20 грудня 2011 року та № 3-рп/12
від 25 січня 2012 року, суд першої
інстанції прийшов до висновку про
правомірність дій відповідача при
виконанні постанови Оболонського
районного суду м. Києва від 17 грудня 2010
року, а тому підстави для задоволення
заяви позивача відсутні.

Суд апеляційної інстанції із
висновками суду першої інстанції
погодився та залишив ухвалу
Оболонського районного суду м. Києва
від 21 грудня 2012 року без змін.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується із правовою позицією
судів першої та апеляційної інстанцій
із огляду на наступне.

Відповідно до статті 267 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначений порядок здійснення
судового контролю за виконанням
судових рішень в адміністративних
справах.

Частинами 2, 3 вказаної статті
передбачено, що суд, який ухвалив
судове рішення в адміністративній
справі, має право зобов'язати суб'єкта
владних повноважень, не на користь
якого ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення. За
наслідками розгляду звіту суб'єкта
владних повноважень про виконання
постанови суду або в разі неподання
такого звіту суддя своєю ухвалою може
встановити новий строк подання звіту,
накласти на керівника суб'єкта владних
повноважень, відповідального за
виконання постанови, штраф у розмірі
від десяти до тридцяти мінімальних
заробітних плат.

Згідно частин 4, 5 статті 267 Кодексу
адміністративного судочинства України
половина суми штрафу стягується на
користь позивача, інша половина - до
Державного бюджету України. Питання
про накладення штрафу вирішується за
клопотанням позивача або за
ініціативою судді у судовому засіданні
з повідомленням сторін. Неприбуття у
судове засідання сторін, які були
належним чином повідомлені, не
перешкоджає розгляду цього питання.

Частиною 1 статті 23 Бюджетного Кодексу
України передбачено, що будь-які
бюджетні зобов'язання та платежі з
бюджету можна здійснити лише за
наявності відповідного бюджетного
призначення, встановленого законом про
Державний бюджет України.

У рішенні Конституційного Суду України
від 25 січня 2012 року у справі № 3-рп/2012 за
конституційним поданням правління
Пенсійного фонду України щодо
офіційного тлумачення положень статті
1, частини 1, 2, 3 статті 95, частини 2 статті
96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини 2
статті 124, частини 1 статті 129
Конституції України, пункту 5 частини 1
статті 4 Бюджетного кодексу України,
пункту 2 частини 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з окремими
положеннями Конституції України
Конституційний Суд України виходить з
того, що надання Верховною Радою
України права Кабінету Міністрів
України встановлювати у випадках,
передбачених законом, порядок та
розміри соціальних виплат та допомоги,
які фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України,
пов'язується з його функціями,
визначеними в пунктах 2, 3 статті 116
Конституції України. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

В аспекті конституційного подання
положення частини 2 статті 96, пунктів 2,
3, 6 статті 116 Конституції України треба
розуміти так, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивачу пенсія виплачувалась в межах
бюджетного призначення, відповідно до
постанов Кабінету Міністрів України,
тобто рішення Оболонського районного
суду м. Києва від 17 грудня 2010 року було
виконано.

Частиною 1 статті 166 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що суд, виявивши під час
розгляду справи порушення закону, може
постановити окрему ухвалу і направити
її відповідним суб'єктам владних
повноважень для вжиття заходів щодо
усунення причин та умов, що сприяли
порушенню закону. Про вжиті заходи суд
повідомляється не пізніше одного
місяця після надходження окремої
ухвали.

Оскільки справа № 2-а-1797/2010 за позовом
ОСОБА_6 до УПФУ в Оболонському районі м.
Києва та ГУПФУ в м. Києві про визнання
дій протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
пенсії розглянута та винесено
постанову Оболонського районного суду
м. Києва від 17 грудня 2010 року, що набрала
законної сили та виконана
відповідачем, суд касаційної інстанції
погоджується із висновками судів
попередніх інстанцій про відсутність
підстав для винесення окремої ухвали у
даній справі.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права
та прийшли до вірного висновку про
відсутність підстав для задоволення
заяви позивача від 21 листопада 2012 року,
а тому касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків судів першої
та апеляційної інстанцій та
встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу України суд касаційної
інстанції залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій, підстав для
задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 КАС
України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без
задоволення, а ухвалу Оболонського
районного суду м. Києва від 21 грудня 2012
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 жовтня 2013
року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеними
статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: