Справа № 805/16989/2013-а
Суддя: Арабей Т. Г.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Букрєй С.П.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року справа
№805/16989/2013-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,
Сіваченка І.В., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Артемівську та
Артемівському районі Донецької
області на постанову Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 16 квітня 2014 р. у справі № 805/16989/2013-а
за позовом ОСОБА_2 до Відділу Державної
виконавчої служби Артемівського
міськрайонного управління юстиції в
Донецькій області, третя особа -
Управління Пенсійного фонду України в
м. Артемівську та Артемівському районі
Донецької області про визнання
неправомірною постанови державного
виконавця №33317730 від 16.07.2013 року про
закінчення виконавчого провадження та
її скасування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Відділу Державної виконавчої служби
Артемівського міськрайонного
управління юстиції в Донецькій
області, третя особа - Управління
Пенсійного фонду України в м.
Артемівську та Артемівському районі
Донецької області про визнання
неправомірною постанови державного
виконавця №33317730 від 16.07.2013 року про
закінчення виконавчого провадження та
її скасування.

Постановою Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 16 квітня 2014 р. у справі № 805/16989/2013-а
позовні вимоги задоволено частково,
внаслідок чого, визнано неправомірною
та скасовано постанову головного
державного виконавця Відділу
Державної виконавчої служби
Артемівського міськрайонного
управління юстиції в Донецькій області
від 16 липня 2013 року серія ВП № 33317730 про
закінчення виконавчого провадження за
виконавчим листом № 2-а-23540/08, виданим
09.07.2008 року Донецьким окружним
адміністративним судом. В іншій
частині позовні вимоги залишено без
задоволення.

Не погодившись з судовим рішенням,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Артемівську та Артемівському районі
Донецької області подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 16 квітня 2014 р. у справі № 805/16989/2013-а
та постановити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права.

Представники сторін у судове засідання
не з'явилися, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином, про що свідчать поштові
повідомлення, апелянт письмово просив
розглянути справу за відсутності його
представника. Колегія суддів розглядає
дану справу відповідно до вимог ст. 197
КАС України у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, задовольнити, а
постанову суду першої інстанції
скасувати та у задоволені позову
відмовити, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач звернувся до
ВДВС Артемівського МРУЮ Донецької
області з заявою від 18 червня 2012 року
про прийняття виконавчого листа
№2а-23540/08,виданого Донецьким окружним
адміністративним судом про
зобов'язання УПФУ в м. Артемівську та
Артемівському районі здійснити
перерахунок пенсії по інвалідності з 1
вересня 2008 року відповідно до ст.. 50,54,67
п.3,71 ЗУ « Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» виходячи з
розміру шести мінімальних пенсій за
віком та 50% мінімальної пенсії за віком,
що розраховуються залежно від розміру
прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб (а.с.70).

22 червня 2012 року головним державним
виконавцем ВДВС Артемівського МРУЮ
Донецької області було відкрите
виконавче провадження за ВП№33317730 щодо
примусового виконання рішення суду
першої інстанції на підставі
виконавчого листа №2а-23540/08 та боржнику
УПФУ в м. Артемівську та Артемівському
районі Донецької області надано
7-денний строк для добровільного
виконання( а.с.79-80).

Постановою від 17.05.2013 року державним
виконавцем було відмовлено в прийнятті
до провадження виконавчого документа
та у відкритті виконавчого провадження
з примусового виконання виконавчого
листа№2а-23540/08,виданого Донецьким
окружним адміністративним судом про
зобов'язання УПФУ в м. Артемівську та
Артемівському районі здійснити
перерахунок пенсії по інвалідності з 1
вересня 2008 року відповідно до ст.. 50,54,67
п.3,71 ЗУ « Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» виходячи з
розміру шести мінімальних пенсій за
віком та 50% мінімальної пенсії за віком,
що розраховуються залежно від розміру
прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб з підстав
скасування «постанови про відкриття
виконавчого провадження» Артемівським
міськрайонним судом Донецької області
(а.с.78).

Однак, 20.05.2013 року головним державним
виконавцем ВДВС Артемівського МРУЮ
Донецької області на підставі
виконавчого листа №2а-23540/08 та заяви
ОСОБА_2 від 20.06.2012 року про примусове
виконання, знов було відкрите
виконавче провадження за ВП№33317730 щодо
примусового виконання рішення суду
першої інстанції та боржнику УПФУ в м.
Артемівську та Артемівському районі
Донецької області надано строк для
добровільного виконання до 28.05.2013 року
(а.с.82).

Постановою головного державного
виконавця ВДВС Артемівського МРУЮ
Донецької області від 16.07.2013 року
виконавче провадження ВП№33317730 було
закінчено з підстав фактичного
повного виконання вимог виконавчого
документа.

Державний виконавець посилається на
повідомлення Управління ПФУ в м.
Артемівську та Артемівському районі
від 03.07.2013 року за вих. № 3943/08 щодо
добровільного виконання рішення суду
та здійсненого перерахунку пенсії по
інвалідності з 01.09.2008 року (а.с.6).

Оскільки УПФУ в м. Артемівську та
Артемівському районі Донецької
області с 01 листопада 2011 року
припинило добровільно виконувати
рішення суду, ОСОБА_2 вважає, що рішення
за таких обставин не може визнаватися
виконаним, а тому постанова про
закінчення виконавчого провадження
винесена неправомірно.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2
суд першої інстанції виходив з того, що
державний виконавець передчасно виніс
постанову про закінчення виконавчого
провадження, оскільки представник УПФУ
підтвердив факт , що з 01.11.2011 року
виплати, передбачені ст.ст. 49, 50, 54
Законом України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», проводяться в розмірах,
передбачених і профінансованих за
рахунок Державного бюджету України
відповідно до вимог Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» № 3491 від 14.06.2011 року та Постанови
Кабінету Міністрів України № 745 від
06.07.2011 року, а тому підтвердив факт не
виконання рішення суду першої
інстанції.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з рішенням суду першої
інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України Суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого:

1) суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України;

2) суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 50 Конституції
України кожен має право на безпечне для
життя і здоров'я довкілля та на
відшкодування завданої порушенням
цього права шкоди.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема, соціальний захист
потерпілого населення, визначені
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Розділ 8 даного Закону передбачає
правила призначення та виплати пенсій
і компенсацій особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4.

Стаття 49 цього розділу визначає пенсії
особам, віднесеним до вказаних
категорій у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Стаття 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачає, що особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
відповідних розмірах, зокрема,
інвалідам ІІІ групи - 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Виплата зазначеної пенсії відповідно
до статті 53 даного Закону здійснюється
повністю незалежно від заробітку,
пенсії чи іншого доходу.

Нормами статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визначені
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1 та у зв'язку з втратою
годувальника. Зазначені норми
розповсюджуються на позивача як
віднесеного до категорії 1. Частина
четверта статті 54 цього Закону
передбачає, що в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчим по
ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком.

Згідно ч. 3 ст. 67 спеціального Закону у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір
щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Законом України від 14 червня 2011 року №
3491-6 «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» доповнені Прикінцеві
положення пункту 4 певним змістом,
якими серед іншого установлено, що у 2011
році норми і положення статей 39, 50, 51, 52,
54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
статей 14, 22, 37 та частини третьої статті
43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.
Зазначені норми набрали чинності з дня,
наступного за днем його опублікування,
а саме з 19 червня 2011 року, оскільки
опублікуванні в газеті «Голос України»
за 18 червня 2011 року №110 (5110). На
виконання пункту 7 Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» від
14 червня 2011 року № 3491-6 Кабінет
Міністрів України прийняв Постанову
від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка відповідно до
пункту 5 Указу Президента України «Про
порядок офіційного оприлюднення
нормативно-правових актів та набрання
ними чинності» від 10 червня 1997 року №
503/97 набрала чинності з 23 липня 2011 року.

У зв'язку з прийняттям зазначеного
нормативно-правового акту терміни
застосування положень статей 39, 50, 51, 52,
54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
статей 14, 22, 37 та частини третьої статті
43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" до 23 липня 2011 року здійснюються у
порядку та розмірах встановлених
наведеним законом, а з 23 липня 2011 року у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26.12.2011 року норми пункту 4
Прикінцевих положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» визнані такими, що відповідають
Конституції України, тобто є
конституційними.

Відповідно до Рішенням
Конституційного суду України від 25.01.2012
року № 3-рп/2012 за конституційним
поданням правління Пенсійного фонду
України щодо офіційного тлумачення
положень статті 1, частин першої,
другої, третьої статті 95, частини
другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116,
частини другої статті 124, частини
першої статті 129 Конституції України,
пункту 5 частини першої статті 4
Бюджетного кодексу України, пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з окремими
положеннями Конституції України:

1. В аспекті конституційного подання
положення статті 1, частин першої,
третьої статті 95 Конституції України у
системному зв'язку з положеннями
статті 3, частини першої статті 17,
частини третьої статті 22, статей 46, 48
Основного Закону України треба
розуміти так, що однією з ознак України
як соціальної держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості.

2. В аспекті конституційного подання
положення частини другої статті 96,
пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції
України треба розуміти так, що
повноваження Кабінету Міністрів
України щодо розробки проекту закону
про Державний бюджет України та
забезпечення виконання відповідного
закону пов'язані з його функціями, в
тому числі щодо реалізації політики у
сфері соціального захисту та в інших
сферах. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

3. В аспекті конституційного подання
положення частини другої статті 95,
частини другої статті 124, частини
першої статті 129 Конституції України,
пункту 5 частини першої статті 4
Бюджетного кодексу України та пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з положеннями
статті 6, частини другої статті 19,
частини першої статті 117 Конституції
України треба розуміти так, що суди під
час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
пенсійний орган, як суб'єкт владних
повноважень, повинен діяти на підставі
закону та у спосіб, визначений законом
і тому наділений повноваженнями
самостійно визначитися щодо порядку та
розміру сплати пенсії у відповідності
до Закону України від 14 червня 2011 року
№ 3491-6 «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік», Постанови Кабінету
Міністрів України від 6 липня 2011 року №
745 «Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету», Рішення
Конституційного суду України від 25.01.2012
року № 3-рп/2012, Закону України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік».

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік» норми i положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус i соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
piк.

Згідно п. 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2012 рік» від 06.12.2012 року № 5515-ІV, який
набрав чинності із 01.01.2013 року, у 2013 році
норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31,
37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», статей 5 та
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», статей 14, 22, 37 та 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», статті 22 Закону
України «Про міліцію», статті 49 Закону
України «Про прокуратуру», пунктів «ж»
та «ї» частини першої статті 77 Основ
законодавства України про охорону
здоров'я, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»,
статті 9 Закону України «Про основні
засади соціального захисту ветеранів
праці та інших громадян похилого віку в
Україні», статті 22 Закону України «Про
пожежну безпеку», статті 20 Закону
України «Про захист рослин», статті 43
Гірничого закону України, статей 6 1, 6 2, 6
3 та 6 4 Закону України «Про жертви
нацистських переслідувань», статті 3
Закону України «Про заходи, спрямовані
на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Із аналізу наведених норм випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

На виконання вищевказаних вимог закону
постановою КМУ № 745 від 06.07.2011 року та
постановою КМУ № 1210 від 23.11.2011 року були
визначені розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, а також
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Отже, припинення виконання рішення
суду УПФУ та призначення нового
розміру пенсії з часу зміни в
законодавстві,- є правомірним, оскільки
у позивача, з цього часу, виникають інші
( нові) правовідносини, які він має
можливість оскаржити в судовому
порядку та які не відносяться к
виконанню рішення Донецького
окружного адміністративного суду по
справі №2а-23540/08.

Оскільки позивачем не заперечується
факт виконання рішення суду саме до
01.11.2011 року, то повідомлення УПФУ про
добровільне його виконання, яке
знайшло підтвердження в судовому
засіданні відповідними доказами:
розпорядженнями (а.с.9-10, 28-32),
розрахунками призначеної пенсії
позивачу (а.с.25,27), протоколом (а.с.26), та
сторонами не спростовується,-
правомірно прийнято до уваги державним
виконавцем при прийняті рішення про
закінчення виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції не правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
а тому постанова суду підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову у задоволені
позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Артемівську та Артемівському районі
Донецької області - задовольнити.

Постанову Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 16 квітня 2014 р. у справі № 805/16989/2013-а -
скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
Відділу Державної виконавчої служби
Артемівського міськрайонного
управління юстиції в Донецькій
області, третя особа - Управління
Пенсійного фонду України в м.
Артемівську та Артемівському районі
Донецької області про визнання
неправомірною постанови державного
виконавця №33317730 від 16.07.2013 року про
закінчення виконавчого провадження та
її скасування - відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Судді
Т.Г.Арабей

І.В.Геращенко

І.В.Сіваченко