Справа № 805/7298/14
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2014 р.
Справа № 805/7298/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді Голубової Л.Б.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні Донецького
окружного адміністративного суду
адміністративну справу

за позовом Маріупольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного

управління Міндоходів у
Донецькій області

до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення
заборгованості з єдиного податку з
фізичних осіб у розмірі

1360,80 гривень

Маріупольська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області звернулася до Донецького
окружного адміністративного суду із
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з
єдиного податку з фізичних осіб у
розмірі 1360,80 гривень.

В обґрунтування вимог позивач
зазначив, що відповідач - ОСОБА_1
знаходиться на податковому обліку в
Маріупольській об'єднаній державній
податковій інспекція Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, є платником єдиного податку.
Станом на теперішній час у відповідача
наявна заборгованість зі сплаті
єдиного податку на доходи з фізичних
осіб у розмірі 1360,80 гривень у зв'язку з
переплатою у розмірі 15,60 гривень. У
зв'язку з несплатою суми податкової
заборгованості позивачем була
виставлена та направлена поштою
податкова вимога за формою «Ф» № 167-11
від 11 вересня 2013 року, проте прийняті
заходи, направлені на погашення
наявної суми боргу відповідача, не
призвели до позитивних результатів, що
стало підставою для звернення позивача
до суду із позовом про стягнення з
відповідача наявної суми податкового
боргу.

Позивач у судове засідання не з'явився,
через канцелярію суду надав клопотання
від 26 червня 2014 року, в якому просив
розглянути справу без участі
представника позивача. разом з
клопотанням надав зворотній бік
облікової картки відповідача станом на
день розгляду справи та копію заяви
відповідача про застосування
спрощеної системи оподаткування.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся судом
належним чином, причин неявки суду не
повідомив. Заяв про відкладення
розгляду справи або про розгляд справи
за його відсутності суду не надав.

Відповідно до частини 4 статті 33
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі ненадання особами, які
беруть участь у справі, інформації щодо
їх поштової адреси судовий виклик або
судове повідомлення надсилаються
юридичним особам та фізичним особам -
підприємцям - за адресою
місцезнаходження (місця проживання), що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців. У разі відсутності осіб,
які беруть участь у справі, за такою
адресою вважається, що судовий виклик
або судове повідомлення вручене їм
належним чином. Згідно наявного в
матеріалах справи витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (а.с. 4-5)
відповідач зареєстрований за адресою,
зазначеною у позові, проте конверт
повернувся на адресу Донецького
окружного адміністративного суду із
відміткою поштового відділення «за
закінченням терміну зберігання». З
огляду на зазначене, відповідач
вважається таким, що повідомлений про
відкриття провадження в
адміністративній справі належним
чином.

Відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

На підставі наведеної норми, а також
врахувавши клопотання позивача, суд
прийшов до висновку про розгляд справи
в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
документи, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) зареєстрований як
фізична особа-підприємець 23 грудня 2002
року, що підтверджується витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців та
випискою з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (а.с. 4-5, 6). Як платник
податків відповідач перебуває на
обліку в Маріупольській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області (Іллічівське
відділення) з 09 січня 2003 року за № 1543, що
підтверджується ідентифікаційними
даними (а. с. 10).

Відповідач звернувся до
Маріупольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області із заявою на право
застосування спрощеної системи
оподаткування з 2012 року (а.с. 14). Згідно
із заявою про застосування спрощеної
системи оподаткування відповідач
відноситься до 2 групи платників
єдиного податку.

Згідно даних зворотного боку облікової
картки платника єдиного податку з
фізичних осіб (а.с. 15-19) за відповідачем
у зв'язку з переплатою станом на 31
грудня 2013 року обліковується недоїмка
в сумі 1360,80 гривень, що заявлена
позивачем до стягнення.

Заявлена до стягнення заборгованість
виникла внаслідок несплати
відповідачем єдиного податку за період
липень-грудень 2013 року в сумі 1360,80
гривень.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1
статті 16 Податкового кодексу України
платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Правові засади застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та
звітності, а також справляння єдиного
податку визначені розділом 14
Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291
Податкового кодексу України юридичні
особи або фізичні особи-підприємці
можуть самостійно обрати спрощену
систему оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Згідно з пунктом 293.2 статті 293
Податкового кодексу України фіксовані
ставки єдиного податку встановлюються
сільськими, селищними та міськими
радами для фізичних осіб-підприємців,
які здійснюють господарську
діяльність, залежно від виду
господарської діяльності, з розрахунку
на календарний місяць.

Відповідно до підпункту 2 пункту 291.4
статті 291 Податкового кодексу обраний
вид діяльності відповідача
відноситься до другої групи платників
єдиного податку із ставкою єдиного
податку 20 % розміру мінімальної
заробітної плати, що складає з 01 січня
2013 року 229,40 гривень на місяць.

Згідно з абзацом 1 пункту 294.1 статті 294
Податкового кодексу України
податковим (звітним) періодом для
платників єдиного податку першої та
другої груп є календарний рік. Пунктом
294.2 статті 294 кодексу встановлено, що
податковий період починається з
першого числа першого місяця
податкового (звітного) періоду і
закінчується останнім календарним
днем останнього місяця податкового
(звітного) періоду.

Пунктом 295.1 статті 295 Податкового
кодексу України встановлено, що
платники єдиного податку першої та
другої групи сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

Відповідно до пункту 295.2 статті 295
Податкового кодексу України
нарахування авансових внесків для
платників єдиного податку першої та
другої груп здійснюється органами
державної податкової служби на
підставі заяви такого платника єдиного
податку щодо розміру обраної ставки
єдиного податку.

Згідно зі статтею 300 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку несуть відповідальність
відповідно до цього кодексу за
правильність обчислення, своєчасність
та повноту сплати сум єдиного податку,
а також за своєчасність подання
податкових декларацій.

Як підтверджується зворотнім боком
облікової картки платника податку (а.с.
15-19) за відповідачем у зв'язку з
переплатою обліковується податковий
борг зі сплати єдиного податку з
фізичних осіб за період липень-грудень
2013 року в розмірі 1360,80 гривень.

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту
14.1 статті 14 Податкового кодексу
України податковим боргом є сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно пункту 95.1. статті 95 Податкового
кодексу України орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

11 вересня 2013 року відповідно до вимог
пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу
України податковою інспекцією
сформовано податкову вимогу форми «Ф»
№ 167-11 (а.с. 13), яка надіслана на адресу
відповідача поштою рекомендованим
листом з повідомленням, проте конверт
повернувся на адресу податкової
інспекції із зазначенням причини
невручення: «за закінченням терміну
зберігання» (а.с. 13).

Відповідно до пункту 58.3 статті 58
Податкового кодексу України у разі
коли пошта не може вручити платнику
податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

Отже, податкова вимога № № 167-11 від 11
вересня 2013 року вважається врученою
відповідачу 20 листопада 2013 року.

Наявними в матеріалах справи доказами
підтверджено правомірність визначення
позивачем податкового боргу, в рахунок
погашення якого заявлені вимоги про
стягнення заборгованості з єдиного
податку з фізичних осіб у розмірі 1360,80
гривень.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового
кодексу України встановлено, що орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

З огляду на викладене вище, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення заявлених позивачем вимог
у повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
положеннями Податкового кодексу
України та статтями 2, 7-12, 69-72, 87-98, 122-163, 254
Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Маріупольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості з єдиного
податку з фізичних осіб у розмірі 1360,80
гривень - задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) заборгованість з єдиного
податку з фізичних осіб у розмірі 1360
(одна тисяча триста шістдесят) гривень
80 копійок на користь місцевого бюджету
Іллічівського району м. Маріуполя на
розрахунковий рахунок № 0053, код
платежу: 18050400, отримувач: Маріуп.
УК/Іллічів.р-н/18050400, код отримувача:
37989721, банк отримувача: ГУ ДКСУ у
Донецькій області, МФО одержувача: 834016.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті
02 липня 2014 року.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Голубова Л.Б.