Справа № 872/10279/13
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2014 рокусправа № 183/1726/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Нагорної Л.М.

суддів: Мельника
В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Федосєєвої Ю.В.

представника позивача - Дроздова Є.В.
(довіреність від 10.06.2014)

прокурора - Зубової О.В. (посвідчення №
15940)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційні скарги Новомосковського
міжрайонного прокурора
Дніпропетровської області та
Новомосковської міської ради

на постанову Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 07 травня 2013 року у справі №
183/1726/13-а (2а/183/113/13) за позовом Приватного
підприємства «Сириус-III» до
Новомосковської міської ради
Дніпропетровської області, за участю
Новомосковської міжрайонної
прокуратури про визнання
протиправними дій , -

в с т а н о в и в:

У березні 2013 року Приватне
підприємство «Сириус-III» (далі-Позивач)
звернулося до суду з позовом до
Новомосковської міської ради
Дніпропетровської області (далі -
Відповідач), у якому просило:

- скасувати рішення Новомосковської
міської ради № 357 від 02 грудня 2011 року в
частині затвердження Методики
розрахунку розміру пайової участі у
розвитку інфраструктури м.
Новомосковська та внесення змін, з
урахуванням даної методики, до рішення
Новомосковської міської ради №238 від
05.07.2011року «Про затвердження положення
про цільовий фонд «Фонд
соціально-економічного розвитку
міста», Порядку визначення розмірів
пайової участі у розвитку
інфраструктури м. Новомосковська»;

- визнати Методику розрахунку розміру
пайової участі у розвитку
інфраструктури м. Новомосковська,
затверджену рішенням Новомосковської
міської ради № 357 від 02 грудня 2011 року,
нормативно-правовим актом таким, який
не відповідає правовому акту вищої
юридичної сили, а саме - Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності»;

- зобов'язати Новомосковську міську
раду розглянути питання щодо внесення
змін в «Методику розрахунку розміру
пайової участі у розвитку
інфраструктури м. Новомосковська,
затверджену рішенням Новомосковської
міської ради № 357 від 02 грудня 2011 року»
з урахуванням частини 5 і 6 статті 40 та
частини 5 статті 30 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
11.12.2012 року між ними та Новомосковською
міською радою був укладений договір
пайової участі у створенні та розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Новомосковська № 41.
Відповідно до п.2.2. Договору розмір
пайової участі (внеску) ПП «Сириус III»
становив 438 871,67грн. В ході будівництва
об'єкта «АЗС» за адресою м.
Новомосковськ, вул. Сучкова, навпроти
ПМК-91 Підприємством було здійснено ряд
заходів щодо поліпшення стану міських
інженерних мереж м. Новомосковська
поза межами площі забудови, що призвело
до значного збільшення інвестиційних
витрат на будівництво. Оскільки на їх
заяву внести зміни в п.2.2 Договору, а
саме, переглянути (зменшити) розмір
пайової участі (внеску) з урахуванням
витрат ПП «Сириус III» на реконструкцію
інженерних міських мереж поза межами
забудови у відповідності до ч.5 ст. 40
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та
роз'яснень Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України, наданих в листі від 22.07.2011 року
№ 23-, Відповідач відмовився
вносити відповідні зміни та послався
на Методику розрахунку розміру пайової
участі у розвитку інфраструктури м.
Новомосковська, як на правомірність
своїх дій, то вони змушені були
звернутись до суду із зазначеним
позовом. (а.с.2-6)

Постановою Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 07 травня 2013 року позовні
вимоги ПП «Сириус III» задоволено у
повному обсязі.

Судове рішення обґрунтовано тим, що
оскільки Методика розрахунку розміру
пайової участі у розвитку
інфраструктури м. Новомосковська та
внесення змін з урахуванням даної
Методики до рішення Новомосковської
міської ради №238 від 05.07.2011року «Про
затвердження положення про цільовий
фонд «Фонд соціально-економічного
розвитку міста», Порядок визначення
розмірів пайової участі у розвитку
інфраструктури м. Новомосковська» є
регуляторним актом, а рішення
Новомосковської міської ради № 357 від 02
грудня 2011 року не було оприлюднене у
засобах масової інформації, тому
позовні вимоги ПП «Сириус III»
підлягають задоволенню. З огляду на це
відсутні підстави і для визнання того,
що Позивачем пропущено строк звернення
до суду із зазначеним позовом, так як
про оскаржуване рішення Підприємство
дізналось з листа Відповідача у грудні
2012 року. (а.с.121-126)

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, Новомосковський
міжрайонний прокурор
Дніпропетровської області та
Новомосковська міська рада подали
апеляційні скарги, в яких, посилаючись
на невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи та
порушення норм матеріального і
процесуального права, просили
скасувати постанову Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 07 травня 2013 року, та
прийняти нову постанову, якою
відмовити ПП «Сириус III» у задоволенні
заявлених вимог.

Посилалися на те, що з метою одержання
зауважень та пропозицій від фізичних
та юридичних осіб, проект
оскаржуваного рішення було
опубліковано в газеті «Новомосковська
Правда» та на сайті Новомосковської
міської ради, що узгоджується з
приписами статей 9 та 13 Закону України
«Про засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності», що, в свою чергу, є доказом
недотримання Позивачем строків
звернення до суду, визначених статтею 99
КАС України. Крім того зазначають, що
суд вийшов за межі своїх повноважень,
визнавши Методику розрахунку розміру
пайової участі у розвитку
інфраструктури м. Новомосковська,
затверджену рішенням Новомосковської
міської ради № 357 від 02 грудня 2011 року,
нормативно-правовим актом таким, який
не відповідає правовому акту вищої
юридичної сили - Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності".
(а.с.132-142)

У судовому засіданні апеляційної
скарги прокурор вимоги апеляційної
скарги підтримав та просив її
задовольнити із підстав, у ній
зазначених.

Представник Позивача - ПП «Сириус III»
просив рішення суду залишити без змін,
апеляційні скарги - без задоволення,
так як судом встановлено, що
оскаржуване рішення прийнято з
порушенням Законів, а отже, воно
порушує їх права. При цьому підтвердив,
що укладений 11.12.2012 року між ними та
Новомосковською міською радою Договір
№ 41 пайової участі у створенні та
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури м.
Новомосковська ними у передбаченому
законом порядку не оскаржувався та не
скасовувався, у тому числі, і пункти 2.1
та 2.2 Договору щодо величини розміру
пайової участі (внеску) у сумі 438 871.67
грн., розрахованих відповідно до
Методики розрахунку розміру пайової
участі у розвитку інфраструктури м.
Новомосковська, затверджених
рішеннями Новомосковської міської
ради №238 від 05.07.2011року та № 357 від 02
грудня 2011 року.

Представник Новомосковської міської
ради Дніпропетровської області, будучи
належним чином повідомленим про час та
місце розгляду справи, до судового
засідання не з'явився, клопотань про
перенесення розгляду справи не
заявляв.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 02 грудня 2011
року Новомосковською міською радою
прийнято рішення № 357, пунктом першим
якого затверджено Методику розрахунку
розміру пайової участі у розвитку
інфраструктури м. Новомосковська
(додаток 1), а пунктом 2 - внесено зміни до
рішення до рішення Новомосковської
міської ради №238 від 05.07.2011року «Про
затвердження положення про цільовий
фонд «Фонд соціально-економічного
розвитку міста», Порядок визначення
розмірів пайової участі у розвитку
інфраструктури м. Новомосковська».
(а.с.82)

Проект указаного рішення був
оприлюднений 26 жовтня 2011 року в газеті
«Новомосковська Правда». (а.с.139)

Також сторонами не спростовано, що
указаний проект рішення було розміщено
на сайті Новомосковської міської ради.

11.12.2012 року між ПП «Сириус III» та
Новомосковською міською радою
укладено Договір № 41 пайової участі у
створенні та розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м.Новомосковська ,
відповідно до змісту якого, зокрема ,
пунктів 2.1 та 2.2 якого визначено
величину розміру пайової участі
(внеску) у сумі 438 871.67 грн., розрахованої
відповідно до Методики розрахунку
розміру пайової участі у розвитку
інфраструктури м. Новомосковська,
затверджених рішеннями
Новомосковської міської ради №238 від
05.07.2011року та № 357 від 02 грудня 2011 року.
(а.с.8,9)

Даний Договір у передбаченому законом
порядку не оскаржувався та не
скасовувався, що підтвердив Позивач у
судовому засіданні.

Оскільки за заявою Позивача Відповідач
відмовився вносити відповідні зміни до
п. 2.2 Договору, обумовлені додатковими
витратами Підприємства при проведенні
будівництва АЗС, пов'язаними з
поліпшенням стану міських інженерних
мереж м. Новомосковська поза межами
площі забудови, що призвело до значного
збільшення інвестиційних витрат на
будівництво та послався при цьому на
Методику розрахунку розміру пайової
участі у розвитку інфраструктури м.
Новомосковська, як на правомірність
своїх дій, то незгода з такими діями
Відповідача, а отже - і рішенням № 357 від
02 грудня 2011 року, яким затверджено
Методику, і стало предметом судового
спору по даній справі.

Задовольняючи позовні вимог ПП «Сириус
III», суд першої інстанції виходив з
того, що оскільки Методика розрахунку
розміру пайової участі у розвитку
інфраструктури м. Новомосковська та
внесення змін з урахуванням даної
Методики до рішення Новомосковської
міської ради №238 від 05.07.2011року «Про
затвердження положення про цільовий
фонд «Фонд соціально-економічного
розвитку міста», Порядок визначення
розмірів пайової участі у розвитку
інфраструктури м. Новомосковська» є
регуляторним актом, а рішення
Новомосковської міської ради № 357 від 02
грудня 2011 року не було оприлюднене у
засобах масової інформації, тому
позовні вимоги підлягають задоволенню.
Також суд дійшов висновку, що Позивачем
не пропущено строк звернення до суду,
оскільки про рішення № 357 від 02 грудня
2011 року підприємство дізналось з листа
Відповідача 28 грудня 2011 року. Крім того,
при розгляді по суті заявлених вимог,
суд першої інстанції вдався до аналізу
умов та обставин виконання укладеного
між ПП «Сириус III» та Новомосковською
міською радою Договору № 41 пайової
участі у створенні та розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Новомосковська від
11.12.2012 року та на підставі наданих
Позивачем документів визнав
встановленим, що витрати ПП «Сириус III»
на поліпшення стану міських інженерних
мереж складають 2 437 683 грн., які були
втрачені на реконструкцію лінії
повітряних електромереж довжиною 3100 м.
в підземну (вартість робіт 905 906 грн.) та
має місце здійснене перевлаштування
двох ліній міського водогону довжиною
629 м. (вартість робіт 1 531 777 грн.).

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, оскільки вони не
відповідають фактичним обставинам
справи та зроблені поза межами
повноважень суду, визначених статтями
17 та 162 КАС України.

Статтями 9 та 13 Закону України «Про
засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності» визначено , що кожен проект
регуляторного акта оприлюднюється з
метою одержання зауважень і пропозицій
від фізичних та юридичних осіб, їх
об'єднань. Про оприлюднення проекту
регуляторного акта з метою одержання
зауважень і пропозицій розробник цього
проекту повідомляє у спосіб,
передбачений статтею 13 цього Закону.

Повідомлення про оприлюднення проекту
регуляторного акта з метою одержання
зауважень і пропозицій, проект
регуляторного акта та відповідний
аналіз регуляторного впливу
оприлюднюються шляхом опублікування в
друкованих засобах масової інформації
розробника цього проекту, а у разі їх
відсутності - у друкованих засобах
масової інформації, визначених
розробником цього проекту, та/або
шляхом розміщення на офіційній
сторінці розробника проекту
регуляторного акта в мережі Інтернет.

Матеріалами справи підтверджено, що
проект рішення Новомосковської
міської ради «Про затвердження
Методики розрахунку розміру пайової
участі у розвитку інфраструктури м.
Новомосковська та внесення змін до
рішення Новомосковської міської ради
№238 від 05.07.2011року «Про затвердження
положення про цільовий фонд «Фонд
соціально-економічного розвитку
міста», Порядку визначення розмірів
пайової участі у розвитку
інфраструктури м. Новомосковська» був
оприлюднений 26 жовтня 2011 року в газеті
«Новомосковська Правда». (а.с.139)

Також сторонами не спростовано, що
указаний проект рішення було розміщено
на сайті Новомосковської міської ради.

Щодо затвердження обговорюваного
проекту рішення безпосередньо на сесії
міської ради 02 грудня 2011 року з
дотриманням регламенту - заперечень у
сторін також не виникало (будь-яких
зауважень з цього не містить і позовна
заява на а.с.2-5).

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що оскаржуване
рішення Відповідача № 357 від 02 грудня
2011 року прийнято у межах повноважень та
з дотриманням приписів частини 3 статті
2 КАС України, а дії міської ради при
цьому не протирічать положенням
частини 2 статті 19 Конституції України,
що у свою чергу є підставою для відмови
у задоволенні вимог ПП «Сириус III».

Щодо дослідження документів, наданих
Позивачем на підтвердження виконання
умов договору пайової участі у
створенні та розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м.Новомосковська,
укладеного 11.12.2012 року між ПП «Сириус
III» та Новомосковською міською радою,
та висновків суду першої інстанції
щодо витрат ПП «Сириус III» у зв'язку з
цим, колегія суддів вважає, що у даному
випадку суд вийшов за межі своїх
повноважень, визначених статтею 17 КАС
України та безпідставно вдався до
аналізу указаних обставин, більш того,
що сам Договір, його окремі положення
та умови виконання сторонами у
передбаченому законом порядку не
оскаржувались, що визнано
представником Позивача у судовому
засіданні.

Щодо визнання судом першої інстанції
Методики розрахунку розміру пайової
участі у розвитку інфраструктури м.
Новомосковська, затвердженої рішенням
Новомосковської міської ради № 357 від 02
грудня 2011 року, нормативно-правовим
актом таким, який не відповідає
правовому акту вищої юридичної сили -
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», колегія
суддів зазначає, що такий висновок суду
зроблений поза межами повноважень
даного суду, оскільки не узгоджується з
приписами статті 162 КАС України та не
містить під собою належного правового
обґрунтування.

Як зазначає ПП «Сириус III» у заявленому
позові, фактично підставою для
звернення до суду із вищевказаними
вимогами стало те, що після укладення
Договору про пайової участі у
створенні та розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м.Новомосковська та
визначення величини розміру пайової
участі (внеску) у сумі 438 871.67 грн.,
розрахованої відповідно до Методики
розрахунку розміру пайової участі у
розвитку інфраструктури м.
Новомосковська, ними при проведенні
будівництва АЗС , були понесені
додаткові витрати, пов'язані зі
здійсненням ряду заходів щодо
поліпшення стану міських інженерних
мереж м. Новомосковська поза межами
площі забудови, що призвело до значного
збільшення інвестиційних витрат на
будівництво, обумовлених вищевказаним
договором. А так як міська рада
відмовилась добровільно відкоригувати
відповідні зміни в Договорі ( пункти 2.1
та 2.2), підприємство і вирішило
оскаржити до суду не Договір пайової
участі, а безпосередньо рішення
суб'єкта владних повноважень, яким
затверджувалась Методика розрахунку
розміру пайової участі у розвитку
інфраструктури м. Новомосковська.

В той же час, Законом України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
№ 3038-VI, від 17.02.2011 року, зокрема, статтею
40, визначено, що порядок залучення,
розрахунку розміру і використання
коштів пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту
встановлюють органи місцевого
самоврядування відповідно до цього
Закону. Замовник, який має намір щодо
забудови земельної ділянки у
відповідному населеному пункті,
зобов'язаний взяти участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту, крім випадків, передбачених
частиною четвертою цієї статті.

Пунктами п'ятим та шостим вказаної
статті регламентовано, що величина
пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту
визначається у договорі, укладеному з
органом місцевого самоврядування
(відповідно до встановленого органом
місцевого самоврядування розміру
пайової участі у розвитку
інфраструктури), з урахуванням
загальної кошторисної вартості
будівництва об'єкта, визначеної згідно
з будівельними нормами, державними
стандартами і правилами. При цьому не
враховуються витрати на придбання та
виділення земельної ділянки,
звільнення будівельного майданчика
від будівель, споруд та інженерних
мереж, влаштування внутрішніх і
позамайданчикових інженерних мереж і
споруд та транспортних комунікацій. У
разі якщо загальна кошторисна вартість
будівництва об'єкта не визначена
згідно з будівельними нормами,
державними стандартами і правилами,
вона визначається на основі
встановлених органом місцевого
самоврядування нормативів для одиниці
створеної потужності.

Встановлений органом місцевого
самоврядування для замовника розмір
пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту не
може перевищувати граничний розмір
пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту.
Граничний розмір пайової участі у
розвитку інфраструктури населеного
пункту з урахуванням інших
передбачених законом відрахувань не
може перевищувати: 1) 10 відсотків
загальної кошторисної вартості
будівництва об'єкта - для нежитлових
будівель та споруд; 2) 4 відсотки
загальної кошторисної вартості
будівництва об'єкта - для житлових
будинків.

Судом встановлено, що саме на виконання
вказаних вимог Закону Відповідачем і
приймалось оскаржуване рішення № 357
від 02 грудня 2011 року.

В той же час, пунктом 9 статті 40 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності»
регламентовано, що саме Договір про
пайову участь у розвитку
інфраструктури населеного пункту
укладається не пізніше ніж через 15
робочих днів з дня реєстрації
звернення замовника про його
укладення, але до прийняття об'єкта
будівництва в експлуатацію.

Істотними умовами договору є:

1) розмір пайової участі;

2) строк (графік) сплати пайової участі;

3) відповідальність сторін.

Невід'ємною частиною договору є
розрахунок величини пайової участі у
розвитку інфраструктури населеного
пункту. Кошти пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту
сплачуються в повному обсязі до
прийняття об'єкта будівництва в
експлуатацію єдиним платежем або
частинами за графіком, що визначається
договором.

Оскільки ПП «Сириус III» не оскаржувало
у передбаченому Законом порядку
істотні умови Договору пайової участі
у розвитку інфраструктури м.
Новомосковська, тому вимоги про
скасування рішення суб'єкта владних
повноважень, яким затверджено Методику
розрахунку розміру пайової участі у
розвитку інфраструктури м.
Новомосковська лише з тих підстав, що
при фактичному проведенні робіт
виникла необхідність понести
додаткові витрати та без зазначення
доказів, що рішення ради приймалось
поза межами повноважень та не у спосіб,
передбачений Законами України, слід
визнати такими, що задоволенню не
підлягають.

З огляду на зазначене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції, як прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову у задоволенні
позовних вимог Приватного
підприємства «Сириус-III» у повному
обсязі.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, 205, 207
КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Новомосковського
міжрайонного прокурора
Дніпропетровської області та
Новомосковської міської ради -
задовольнити .

Постанову Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від від 07 травня 2013 року у
справі № 183/1726/13-а (2а/183/113/13) - скасувати
та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог
Приватного підприємства «Сириус-III» -
відмовити.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення її повного тексту.

Повний текст постанови виготовлено 20
червня 2014 року.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко