Справа № 815/2891/14
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2891/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Токмілової Л.М.,

за участю: секретаря - Музика А.О.,

представника позивача - Артошина О.С.,

представника відповідача - Фекліної
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інфокс" в особі філії
«Інфоксводоканал» до Державної
екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря про визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2014 року до Одеського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інфокс" в
особі філії «Інфоксводоканал» до
Державної екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря, у якому позивач просить визнати
протиправними дії Державної
екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря щодо проведення 16.04.2014 року
позапланової перевірки КНС-8 філії
«Інфокс» з питань дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони водних ресурсів.

В обґрунтування позову зазначено, що
позивачу взагалі не було відомо про
здійснення такої перевірки, так як
наказ Держекоінспекції та направлення
на проведення перевірки керівника
органу Держекоінспекції або його
заступника позивач не отримував, що є
порушенням зі сторони
Держекоінспекції п.3.8. Порядку
організації та проведення перевірок
суб'єктів господарювання щодо
дотримання вимог природоохоронного
законодавства, затвердженого Наказом
Міністерства навколишнього природного
середовища України від 10.09.2008 року № 464.
Зазначене стало підставою для
звернення до суду з позовом.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві (а.с.3-6) та просив
задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог, надав до
судового засідання заперечення проти
позову та просив відмовити у позові в
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в запереченнях на
позов (а.с.58-61).

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
а також обставини, якими
обґрунтовуються вимоги, докази, якими
вони підтверджуються, суд встановив
наступне.

12.04.2013р. за № (1685)35 вих-13 Одеською
міжрайонною прокуратурою з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері направлено
вимогу до Державної екологічної
інспекції Північно-Західного регіону
Чорного моря з метою проведення
позапланової перевірки додержання
вимог природоохоронного законодавства
України за фактом самовільного скиду
неочищених каналізаційних стоків до
Чорного моря. З огляду на це, Одеська
міжрайонна прокуратура з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері просить
залучити фахівців Державної
екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря для проведення перевірки
додержання вимог природоохоронного
законодавства ТОВ «Інфокс».

Відповідно до направлення на
проведення позапланової перевірки
вимог природоохоронного законодавства
України ТОВ «Інфокс», що розташовано за
адресою: м.Одеса, пляж Аркадія, 16-а від
15.04.2013р. за № 100192, правовими підставами
призначення перевірки є ст. 20-2 Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища» та наказ
Держекоінспекції Північно-Західного
регіону Чорного моря від 15.04.2013 року за
№ 209, а також підставами для здійснення
перевірки є вимога Одеської
міжрайонної прокуратури з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері від 12.04.2013р. за
№ (1685)35 вих-13.

За результатами проведеної
позапланової перевірки працівниками
Державної екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря встановлено факти порушення,
зокрема, скид неочищених стічних вод в
Чорне море без дозволу на спеціальне
водокористування, що є порушенням
ст.ст. 44, 49 Водного кодексу України, про
що складено відповідний Акт перевірки.

Згідно п. 1 Положення про Державну
екологічну інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 13 квітня 2011 року № 454/2011,
Державна екологічна інспекція України
(Держекоінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра екології та
природних ресурсів України.
Держекоінспекція України входить до
системи органів виконавчої влади та
утворюється для забезпечення
реалізації державної політики із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів.

Відповідно до приписів п. 7 Положення
про Державну екологічну інспекцію
України, Держекоінспекція України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через свої
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, морські екологічні
інспекції (Азовська,
Азово-Чорноморська, Північно-Західного
регіону Чорного моря).

Згідно п. 1 Положення про морські
екологічні інспекції, затвердженого
наказом Міністерства екології та
природних ресурсів України від 04.11.2011
року № 429, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25
листопада 2011 р. за № 1348/20086, морськими
екологічними інспекціями є Державна
Азовська морська екологічна інспекція,
Державна Азово-Чорноморська
екологічна інспекція, Державна
екологічна інспекція
Північно-Західного регіону Чорного
моря (далі - Держекоінспекція), які є
територіальними органами Державної
екологічної інспекції України, діють у
складі Держекоінспекції України і їй
підпорядковуються. Голови місцевих
державних адміністрацій координують
діяльність Держекоінспекцій і
сприяють їм у виконанні покладених на
них завдань.

Відповідно до підпункту 6.4. п. 6
Положення про морські екологічні
інспекції, Держекоінспекція для
виконання покладених на неї завдань
має право проводити перевірки з питань,
що належать до її компетенції, видавати
за їх результатами обов'язкові для
виконання приписи, розпорядження.

Згідно преамбули до Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" (далі - Закон), цей Закон
визначає правові та організаційні
засади, основні принципи і порядок
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності, повноваження органів
державного нагляду (контролю), їх
посадових осіб і права, обов'язки та
відповідальність суб'єктів
господарювання під час здійснення
державного нагляду (контролю).

Відповідно до абзацу 2 ст. 1 Закону,
державний нагляд (контроль) -
діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Абзацом 3 ст. 1 Закону визначено, що
заходи державного нагляду (контролю)
планові та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Згідно ч. 6 ст. 7 Закону, за результатами
здійснення планового або
позапланового заходу посадова особа
органу державного нагляду (контролю), у
разі виявлення порушень вимог
законодавства, складає акт.

Відповідно до положень п. д) та е) ст. 20-2
Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища»
до компетенції центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику із здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів, у сфері охорони
навколишнього природного середовища
належить одержання безоплатно в
установленому порядку необхідних для
виконання покладених на нього завдань
інформації, документів і матеріалів
від державних органів та органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ і організацій усіх форм
власності та їх посадових осіб,
фізичних осіб; надання обов'язкових до
виконання приписів щодо усунення
виявлених порушень вимог
законодавства з питань, що належать до
його компетенції, та здійснення
контролю за їх виконанням.

Відповідно до п.«а» ч.1 ст. 20-2 Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища» до компетенції
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів, у сфері охорони
навколишнього природного середовища
належить, зокрема, організація і
здійснення у межах компетенції
державного нагляду (контролю) за
додержанням центральними органами
виконавчої влади та їх територіальними
органами, місцевими органами
виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування в частині здійснення
делегованих їм повноважень органів
виконавчої влади, підприємствами,
установами та організаціями незалежно
від форми власності та господарювання,
громадянами України, іноземцями та
особами без громадянства, а також
юридичними особами - нерезидентами
вимог законодавства: про екологічну та
радіаційну безпеку; про використання
та охорону земель; про охорону і
раціональне використання вод та
відтворення водних ресурсів; про
охорону атмосферного повітря; у сфері
хімічних джерел струму в частині
забезпечення екологічної безпеки
виробництва хімічних джерел струму та
утилізації відпрацьованих хімічних
джерел струму, ведення обліку обсягів
накопичення відпрацьованих хімічних
джерел струму та передачі їх на
утилізацію; щодо дотримання вимог
реєстрації в суднових документах
операцій із шкідливими речовинам та
сумішами; про поводження з відходами;
щодо наявності дозволів, лімітів та
квот на спеціальне використання
природних ресурсів, дотримання їх умов.

Статтею 34 Закону України від 25 червня
1991 року № 1264-XII "Про охорону
навколишнього природного середовища"
(далі - Закон № 1264-XII) встановлено, що
завдання контролю у галузі охорони
навколишнього природного середовища
полягають у забезпеченні додержання
вимог законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
всіма державними органами,
підприємствами, установами та
організаціями, незалежно від форм
власності і підпорядкування, а також
громадянами.

За змістом статті 37 Закону № 1264-XII
нагляд за додержанням законодавства
про охорону навколишнього природного
середовища здійснює Генеральний
прокурор України та підпорядковані
йому органи прокуратури. При
здійсненні нагляду органи прокуратури
застосовують надані їм законодавством
України права.

Відповідно до частини першої статті 8
Закону України від 5 листопада 1991 року
№ 1789-XII "Про прокуратуру" (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин; далі - Закон № 1789-XII) вимоги
прокурора, які відповідають чинному
законодавству, є обов'язковими для всіх
органів, підприємств, установ,
організацій, посадових осіб та
громадян і виконуються невідкладно або
у передбачені законом чи визначені
прокурором строки.

Інспекція є урядовим органом
державного управління, який діє у
складі Міністерства охорони
навколишнього середовища та здійснює
державний контроль за додержанням
вимог законодавства про охорону
навколишнього природного середовища.

Отже, органи прокуратури в межах
наданих повноважень мали право
звернутися з відповідною вимогою до
Інспекції, а остання, в свою чергу,
зобов'язана виконати вказані вимоги,
однак, виконуючи зазначену вимогу,
відповідач - суб'єкт владних
повноважень повинен діяти, реалізуючи
свої повноваження тільки на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачений Конституцією та законами
України.

Відповідно до Законів України "Про
охорону навколишнього природного
середовища", «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», Положення
про Міністерство охорони
навколишнього природного середовища
України, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 02.11.2006
року за № 1524, наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 10.09.2008р. за № 464
та зареєстровано в Міністерстві
юстиції України від 15 січня 2009 р. за №
18/16034 затверджено Порядок організації
та проведення перевірок суб'єктів
господарювання щодо дотримання вимог
природоохоронного законодавства (далі
- Порядок № 464).

Згідно із п. 3.6 Порядку № 464 позапланова
перевірка, а саме на таку перевірку
відповідно до направлення від 15.04.2013р.
за № 100192 направлялись уповноважені
особи відповідача, проводиться за
наявності таких обставин:

- подання суб'єктом господарювання
письмової заяви до відповідного органу
Держекоінспекції про здійснення
заходу державного нагляду (контролю) на
його бажання;

- виявлення та підтвердження
недостовірності даних, заявлених у
документах обов'язкової звітності,
поданих суб'єктом господарювання;

- перевірка виконання суб'єктом
господарювання приписів, розпоряджень
або інших розпорядчих документів щодо
усунення порушень вимог законодавства,
виданих за результатами проведення
планових заходів органом
Держекоінспекції;

- звернення фізичних та юридичних осіб
про порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на його проведення;

- неподання у встановлений термін
суб'єктом господарювання документів
обов'язкової звітності без поважних
причин, а також письмових пояснень про
причини, які перешкоджали поданню
таких документів.

Зазначений перелік підстав здійснення
позапланових перевірок є вичерпним.

Крім того, відповідно до положень ст. 6
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» від 05.04.2007р.
за № 877-V передбачає підстави для
здійснення позапланових заходів зі
здійснення державного нагляду
(контролю)», а саме:

- подання суб'єктом господарювання
письмової заяви до відповідного органу
державного нагляду (контролю) про
здійснення заходу державного нагляду
(контролю) за його бажанням;

- виявлення та підтвердження
недостовірності даних, заявлених у
документах обов'язкової звітності,
поданих суб'єктом господарювання;

- перевірка виконання суб'єктом
господарювання приписів, розпоряджень
або інших розпорядчих документів щодо
усунення порушень вимог законодавства,
виданих за результатами проведення
планових заходів органом державного
нагляду (контролю);

- звернення фізичних та юридичних осіб
про порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на його проведення.

Проведення позапланових заходів з
інших підстав, крім передбачених цією
статтею, забороняється, якщо інше не
передбачається законом або
міжнародним договором України, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України.

Статтею 7 Закону передбачені
розпорядчі документи органів
державного нагляду та зазначено, що для
здійснення планового або
позапланового заходу орган державного
нагляду (контролю) видає наказ, який мас
містити найменування суб'єкта
господарювання, щодо якого буде
здійснюватися захід, та предмет
перевірки.

На підставі наказу оформляється
посвідчення (направлення) на
проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на
проведення заходу зазначаються:
найменування органу державного
нагляду (контролю), що здійснює захід;
найменування суб'єкта господарювання
та/або його відокремленого підрозділу
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи - підприємця, щодо
діяльності яких здійснюється захід;
місцезнаходження суб'єкта
господарювання та/або його
відокремленого підрозділу, щодо
діяльності яких здійснюється захід:
номер і дата наказу, на виконання якого
здійснюється захід; перелік посадових
осіб, які беруть участь у здійсненні
заходу, із зазначенням їх посади,
прізвища, ім'я та по батькові; дата
початку та дата закінчення заходу; тип
заходу (плановий або позаплановий); вид
заходу (перевірка, ревізія, обстеження,
огляд, інспектування тощо); підстави
для здійснення заходу: предмет
здійснення заходу; інформація про
здійснення попереднього заходу (тип
заходу і строк його здійснення).

Направлення від 15.04.2013р. за № 100192, яке
видано відповідно до наказу Державної
екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря від 15.04.2013р. за № 209, не містили
жодної з підстав для здійснення
позапланових заходів, які визначені ч.1
ст.6 Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» та п. 3.6
Порядку № 464, які передбачають підстави
для здійснення позапланових заходів зі
здійснення державного нагляду
(контролю), а ч.2 ст.6 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» забороняє проводити
перевірки з інших підстав не
зазначених в ч.1 ст.6 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності».

Суд не може прийняти до уваги посилання
відповідача, що підставами для
проведення перевірки була вимога
Одеської міжрайонної прокуратори з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері, оскільки
відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», дія цього
Закону не поширюється на відносини, що
виникають під час здійснення заходів
прокурорського нагляду.

Відносно посилань відповідача про
дотримання вимог Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 05.04.2007р. №877-У та наказу
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України «Про
затвердження Порядку організації та
проведення перевірок суб'єктів
господарювання щодо дотримання вимог
природоохоронного законодавства» від
10.09.2008р. № 464, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 15.01.2009р.
за №18/16034 в розрізі правомірності
проведення перевірки, зокрема щодо
реєстрації у відповідному журналі,
наданні під підпис направлення,
забезпечення вручення і підписання
акту перевірки суд зазначає наступне.

Як вказано в Законі, так і Порядок,
передбачають вступ у відповідні
правовідносини перевіряючих при
здійсненні позапланових заходів
виключно з керівником або його
заступником, або уповноваженою особою
суб'єкта господарювання, якими
працівник ОСОБА_3 не являється, проте
він отримав направлення та підписав
акт перевірки.

Отже, процедура початку перевірки
(вручення направлення), як і її
завершення (підписання, надання акту),
відбулась з порушенням зазначених норм
і відповідно свідчить про незаконність
і необґрунтованість дій відповідача.

На вимогу суду відповідачем не надано
доказів вручення постанови про
проведення перевірки, проте відповідач
посилається, що Одеською міжрайонною
прокуратурою з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері
вручено копію постанови керівнику,
однак з вказаної постанови ( а.с. 64-65) не
вбачається кого саме повідомлено.

Крім того, судом встановлено, що в
журналі перевірок філії
«Інфоксводоканал» Товариства з
обмеженою відповідальністю «Інфокс»
перевіряючі також не вчиняли
відповідних записів, при тому що журнал
наявний у позивача та ведеться ним
(а.с.82-83).

Що ж стосується нібито виявленого
порушення щодо самовільного скиду
неочищених стоків до Чорного моря в ніч
з 05.03.2013 року по 06.03.2013 року з КНС 8, суд
зазначає про відсутність даного факту,
як і порушення, виходячи з обставин,
встановлених рішенням господарського
суду Одеської області від 17.10.2013 року у
справі № 916/1543/13 (а.с.40-47), залишеним без
змін постановою Одеського
апеляційного господарського суду від
26.11.2013 року (а.с.48-57).

За таких обставин, факт самовільного
скиду неочищених стоків відсутній і
спростовується вказаними вище
обставинами, встановленими рішенням
господарського суду Одеської області
від 17.10.2013 року у справі № 916/1543/13,
залишеним без змін постановою
Одеського апеляційного господарського
суду від 26.11.2013р., що в силу ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
не потребує додаткового доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними
владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти
тільки на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, передбачений Конституцією
та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів,
висновків експертів. Належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судові витрати розподілити відповідно
до приписів ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якою передбачено, що якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Розглядаючи спір по суті, суд дійшов
висновку, що дії Державної екологічної
інспекції Північно-Західного регіону
Чорного моря, що були спрямовані на
проведення позапланової перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інфокс" у період
16.04.2013 року є протиправними.

На підставі вимог частини 3 статті 160
КАС України, в судовому засіданні 17
червня 2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інфокс" в
особі філії «Інфоксводоканал» до
Державної екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря про визнання дій протиправними -
задовольнити.

Визнати дії Державної екологічної
інспекції Північно-Західного регіону
Чорного моря щодо проведення 16.04.2014
року позапланової перевірки КНС-8 філії
«Інфокс» з питань дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони водних ресурсів -
протиправними.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги на постанову
суду одночасно надсилається особою,
яка її подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Суддя

Л.М.Токмілова

23 червня 2014 року.