Справа № 815/3308/14
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3308/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний
адміністративний суд в складі
головуючого судді Самойлюк
Г.П., розглянувши в порядку
скороченого провадження справу за
адміністративним позовом Любашівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Одеській області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов позов
Любашівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, в якому позивач просить
стягнути з відповідача заборгованість
по єдиному податку в сумі 1804,14 грн.

Ухвалою від 05 червня 2014 року відкрито
скорочене провадження по справі та
відповідачу надіслано ухвалу про
відкриття скороченого провадження по
справі №815/3308/14. Ухвала повернулась до
суду з відміткою поштового відділення
«адресат не проживає». Згідно із ч.11. ст.
35 КАС України, у разі повернення
поштового відправлення із повісткою,
яке не вручено адресату з незалежних
від суду причин, вважається, що така
повістка вручена належним чином.

Згідно п.2 ч.5 ст. 183-2 КАС України
справа повинна бути розглянута у
порядку скороченого провадження не
пізніше трьох днів з дня закінчення
строку, передбаченого для надання
заперечень або заяви про визнання
позову, якщо до суду не було подано
заперечення відповідача та за умови, що
справа розглядається судом за
місцезнаходженням відповідача.

За таких обставин суд приходить до
висновку про можливість розглянути
справу за наявними матеріалами.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
зареєстрований Любашівською районною
державною адміністрацією Одеської
області 14.04.2011р.

Відповідач знаходиться на обліку
Любашівської МДПІ з 15.04.2011 року за №2519.

19.01.2012 року відповідач звернувся до
Любашівської МДПІ з заявою про
застосування спрощеної системи
оподаткування, в якій обрано ставку
єдиного податку 20% до розміру
мінімальної заробітної плати (2 група
платників податку).

Статтею 291 ПК України встановлено
правові засади застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та
звітності, а також справляння єдиного
податку.

Відповідно зазначеної статті спрощена
система оподаткування, обліку та
звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності. Юридична особа чи фізична
особа - підприємець може самостійно
обрати спрощену систему оподаткування,
якщо така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою.

Згідно абз. 2 п.291.4. ст. 291 ПК України
другу групу платників єдиного податку
складають: фізичні особи - підприємці,
які здійснюють господарську
діяльність з надання послуг, у тому
числі побутових, платникам єдиного
податку та/або населенню, виробництво
та/або продаж товарів, діяльність у
сфері ресторанного господарства, за
умови, що протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень. Дія цього підпункту не
поширюється на фізичних осіб -
підприємців, які надають посередницькі
послуги з купівлі, продажу, оренди та
оцінювання нерухомого майна (група 70.31
КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють
діяльність з виробництва, постачання,
продажу (реалізації) ювелірних та
побутових виробів з дорогоцінних
металів, дорогоцінного каміння,
дорогоцінного каміння органогенного
утворення та напівдорогоцінного
каміння. Такі фізичні особи -
підприємці належать виключно до
третьої групи платників єдиного
податку, якщо відповідають вимогам,
встановленим для третьої групи.

Відповідно ст. 293 ПК України ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки). Фіксовані ставки єдиного
податку встановлюються сільськими,
селищними та міськими радами для
фізичних осіб - підприємців, які
здійснюють господарську діяльність,
залежно від виду господарської
діяльності, з розрахунку на
календарний місяць: для другої групи
платників єдиного податку - у межах від
2 до 20 відсотків розміру мінімальної
заробітної плати.

Податковим (звітним) періодом для
платників єдиного податку другої -
четвертої груп є календарний квартал
(п. 294.1 ст. 294 ПКУ).

Відповідно п. 295.1 ст. 295 ПК України
платники єдиного податку першої і
другої груп сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Такі платники єдиного податку
можуть здійснити сплату єдиного
податку авансовим внеском за весь
податковий (звітний) період (квартал,
рік), але не більш як до кінця поточного
звітного року.

Як вбачається з матеріалів справи, в
порушення вищенаведених вимог
Податкового кодексу України,
відповідачем не сплачено єдиний
податок у повному розмірі, у зв'язку з
чим позивачем здійснено нарахування
єдиного податку (основний борг - 865,24
грн. та штрафні санкції згідно
податкових повідомлень-рішень №
від 26.03.2014р. та № від 14.05.2014 року).

Відповідно п.п. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК
України, податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Таким чином, судом встановлено, що
загальний борг відповідача складає
1804,14 грн.

Не зважаючи на вжиті заходи,
податковий борг відповідачем
сплачений не був. З огляду на
викладене, суд доходить висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
необхідність їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 122, 159-164, 167,
183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов
Любашівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по
єдиному податку у розмірі 1804, 14 грн., -
задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1,
місце проживання: АДРЕСА_1) на користь
Державного бюджету України
заборгованість по єдиному податку (код
платежу 18050400) в сумі 1804, 14 (одна тисяча
вісімсот чотири гривні 04 копійки) грн.,
з яких основний платіж - 865, 24 (вісімсот
шістдесят п'ять гривень 24 копійки) грн.,
штрафна санкція 938,90 (дев'ятсот тридцять
вісім гривень 90 копійок) грн. на р/р
0344, одержувач УДК в Любашівському
районі, код 37914235, банк одержувача УДК в
Одеській області м. Одеса, МФО 828011.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Постанова суду може бути
оскаржена до Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня отримання копії
постанови апеляційної скарги.

Суддя:
Г.П. Самойлюк