Справа № 344/3746/13-а (2-а/344/374/13)
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2014 р. м. Київ
К/800/24698/14

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Х-Адванс" на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07 квітня 2014
року у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Х-Адванс"
до Виконавчого комітету Вовчинецької
сільської ради Івано-Франківської
міської ради, третя особа: ОСОБА_4, про
визнання незаконними і недійсними
рішення та свідоцтва про право
власності на нерухоме майно,
скасування запису в реєстрі прав на
нерухоме майно,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Х-Адванс" звернулося
до суду з позовною заявою до
Виконавчого комітету Вовчинецької
сільської ради Івано-Франківської
міської ради про визнання незаконними
і недійсними рішення та свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,
скасування запису в реєстрі прав на
нерухоме майно.

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 31 жовтня 2013 року
адміністративний позов задоволено
повністю.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07 квітня 2014
року скасовано постанову
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 31
жовтня 2013 року та ухвалено нове
рішення, яким в задоволені позову
відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
апеляційної інстанції, позивач
звернувся з касаційною скаргою, в якій
просив його скасувати та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга підлягає
задоволенню частково.

Судами встановлено, що відповідно до
витягу з рішення 14 сесії 5 скликання
Вовчинецької сільської ради
Івано-Франківської міської ради "Про
матеріали Управління земельних
ресурсів" від 16 квітня 2008 року вирішено,
зокрема: затвердити проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки,
цільове призначення якої змінюється
Акціонерному товариству відкритого
типу "Родон", площею 3,5900 га, яка
розташована в АДРЕСА_1, для будівництва
торгівельного центру та паркінгу
автомобілів; АТВТ "Родон" виготовити
державні акти.

04 червня 2008 року Акціонерному
товариству відкритого типу "Родон"
оформлено Державний акт на право
власності на земельну ділянку, серія ЯЕ
№ 825462, площею 6,2207 га, яка розташована в
АДРЕСА_1, для обслуговування гаражної
стоянки автомобілів.

Рішенням Виконавчого комітету
Вовчинецької сільської ради
Івано-Франківської міської ради від 16
квітня 2008 року «Про оформлення права
власності» від 13 вересня 2008 року № 35
вирішено: оформити право власності в
гаражному кооперативі ФОК "Кристал" ВАТ
"Родон" на гараж НОМЕР_1, ряд IV, на ОСОБА_4
за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі розподільчого балансу від
18 жовтня 2011 року земельна ділянка,
площею 6,2207 га, яка розташована в
АДРЕСА_1, для обслуговування гаражної
стоянки автомобілів передана
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Х-Адванс", що
підтверджується Державним актом на
право власності на земельну ділянку,
серія ЯМ № 657804, виданим
Вовчинецькою сільською радою 25 жовтня
2012 року.

Не погоджуючись із рішенням
Виконавчого комітету Вовчинецької
сільської ради Івано-Франківської
міської ради від 16 квітня 2008 року «Про
оформлення права власності» від
13 вересня 2008 року № 35, позивач
заявив цей позов.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, відповідач не
довів правомірності оскаржуваного
рішення.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що відповідачем законно
отримано свідоцтво про право власності
на гараж та реєстрацію його органом
БТІ, відповідно.

Висновки судів є передчасним, виходячи
з наступного.

Частиною 10 ст. 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
встановлено, що акти органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Акт державного чи іншого органу - це
юридична форма рішень цих органів,
тобто офіційний письмовий документ,
який породжує певні правові наслідки,
спрямований на регулювання тих чи
інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Адміністративне судочинство
спрямоване на захист саме порушених
прав осіб у сфері публічно-правових
відносин, тобто для відновлення
порушеного права в зв'язку із
прийняттям рішення суб'єктом владних
повноважень особа повинна довести,
яким чином відбулось порушення її прав.

Таким чином, підставами для визнання
акта недійсним є невідповідність його
вимогам чинного законодавства та/або
визначеній законом компетенції органу,
який видав цей акт. Обов'язковою умовою
визнання акта недійсним є також
порушення у зв'язку з прийняттям
відповідного акта прав та охоронюваних
законом інтересів позивача у справі.

Відсутність порушеного права чи
невідповідність обраного позивачем
способу його захисту способам,
визначеним законодавством,
встановлюється при розгляді справи по
суті, та є підставою для прийняття
судом рішення про відмову в позові.

Отже, уявлення позивача про існування
підстав для задоволення позову у
обраний спосіб, за відсутності при
цьому порушень його прав та інтересів
оспорюваним рішенням, не є підставою
для задоволення такого позову,
оскільки відповідно до приписів
частини першої статті 2 КАС України
особа звертається до суду саме за
захистом своїх порушених або
оспорюваних прав та охоронюваних
законом інтересів.

На підтвердження порушеного права як
власника земельної ділянки, на захист
якого позивач звернувся до суду,
останній зазначив, що в момент
прийняття оспорюваного акту рішення
ради порушувало його права як власника
спірної земельної ділянки, що перейшла
до нього на підставі розподільчого
балансу від 18 жовтня 2011 року.

З огляду на зазначене, колегія суддів
дійшла висновку, що обов'язковою умовою
для захисту порушеного права
землевласника є наявність порушеного
права чи інтересу на момент винесення
оспорюваного акту власника цієї
земельної ділянки - позивача у справі.

Такі обставини мають значення при
вирішенні цієї справи. Між тим судами
не досліджувалось питання переходу
прав від попереднього власника до
нового за розподільчим балансом від 18
жовтня 2011 року в аспекті
правонаступництва, оскільки
оспорюване рішення видавалось радою,
коли власником земельної ділянки
значилась інша юридична особа -
АТВТ "Родон".

Таким чином, висновки судів
ґрунтуються на неповно встановлених
обставинах у справі, що є підставою для
скасування рішень судів та направлення
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

При новому розгляді справи судам
необхідно врахувати вказівки суду
касаційної інстанції.

Відповідно до частини другої статті 227
КАС України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Х-Адванс"
задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 31 жовтня 2013 року та
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07 квітня 2014
року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: