Справа № 754/14931/13-а(2а/754/433/13)
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Скрипка О.І.;
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

19 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді
Сорочко Є.О.

Суддів:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.

при секретарі
Грисюк Г.Г.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на постанову Деснянського
районного суду м. Києва від 25 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Управління Державної
служби охорони Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві, Головного Управління
Пенсійного фонду України в м. Києві про
визнання права на пенсію, визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Деснянського
районного суду м. Києва з позовом до
Управління Державної служби охорони
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві
(далі - УДСО ГУ МВС України в м. Києві),
Головного Управління Пенсійного фонду
України в м. Києві (далі - ГУПФУ в м.
Києві) про визнання права на пенсію за
вислугу років, відповідно до п. "б" ст. 12
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб", визнання протиправними дій щодо
не підготовлення та не подання до
ГУПФУ в м. Києві документів для
призначення такої пенсії та
зобов'язання вчинити такі дії.

Постановою Деснянського
районного суду м. Києва від 25 грудня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

На вказану постанову ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою позов задовольнити, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи,
04.07.2013 р. позивач звернувся через УДСО
ГУ МВС України в м. Києві до ГУПФУ в м.
Києві із заявою про призначення пенсії
за вислугу років, відповідно до п. "б" ст.
12 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб", надавши копії паспорту,
ідентифікаційного коду, трудової
книжки та довідки з місць роботи.

Листом від 15.07.2013 р. №24/5-С-61 УДСО ГУ
МВС України в м. Києві позивача
повідомлено, що оскільки позивач
звільнений з органів внутрішніх справ
у віці 37 років та на день звільнення не
мав страхового стажу 25 років, підстави
для призначення такої пенсії відсутні.

Позивач 18.07.2013 р. звернувся до
ГУПФУ в м. Києві із заявою щодо
визначення його права на пенсію за
вислугу років, відповідно до п. "б" ст. 12
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб", надавши копії паспорту,
ідентифікаційного коду, трудової
книжки та довідки з місць роботи.

Листом від 05.08.2013 р. №19054/12/Б-1768
ГУПФУ в м. Києві повідомлено позивача,
що відповідно до наданої ним копії
трудової книжки позивач був звільнений
з органів внутрішніх страв 22.12.1997 р. та
не мав на зазначену дату віку 45 років,
та роз'яснено, що для вирішення питання
можливості призначення такої пенсії
позивачу необхідно звернутись до
уповноваженого структурного
підрозділу за місцем звільнення з
військової служби.

Відповідно до п. "б" ст. 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб" (в чинній редакції
на час звернення позивача про
призначення пенсії) особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, іншим особам,
зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 1 2
цього Закону, в разі досягнення ними на
день звільнення зі служби 45-річного
віку, крім осіб, зазначених у частині
третій статті 5 цього Закону, за
наявності у них страхового стажу 25
років і більше, з яких не менше ніж 12
календарних років і 6 місяців становить
військова служба або служба в органах
внутрішніх справ, державній пожежній
охороні, Державній службі спеціального
зв'язку та захисту інформації України,
органах і підрозділах цивільного
захисту, податковій міліції чи
Державній кримінально-виконавчій
службі України. Особам, які є
інвалідами війни, пенсія на визначених
у цьому пункті умовах призначається
незалежно від віку.

Разом з тим, в період з 01.08.2002 р. по
29.04.2006 р. п. "б" ст. 12 цього Закону діяв в
такій редакції: особи офіцерського
складу, прапорщики і мічмани,
військовослужбовці надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особи, які мають право на
пенсію за цим Законом, звільнені зі
служби незалежно від підстав та часу
звільнення і досягли 45-річного віку,
крім осіб, позбавлених військових або
спеціальних звань, а також звільнених
із служби у зв'язку з засудженням за
умисний злочин, вчинений з
використанням свого посадового
становища, або вчиненням корупційного
діяння, а ті з них, що є інвалідами
війни, - незалежно від віку, і мають
загальний трудовий стаж 25 календарних
років і більше, з яких не менше 12
календарних років і 6 місяців становить
військова служба, служба в органах
внутрішніх справ або служба в
державній пожежній охороні.

Вирішуючи питання про застосування
цього Закону у часі, колегія суддів
виходить з того, що закріплені ст. 22
Конституції України права і свободи не
є вичерпними, гарантуються і не можуть
бути скасовані. При прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законодавчих актів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Аналогічного висновку дійшов
Верховний Суд України в постанові від
25.09.2012 р. по справі №21-230а12-1.

Разом з тим, колегія суддів
зазначає, що позивачем обрано не вірний
спосіб захисту його прав, оскільки
наявність чи відсутність права на
пенсію визначається безпосередньо
вищевказаним Законом, а тому вимога до
суду про визнання права на вказану
пенсію не підлягає задоволенню.

Крім того, згідно розрахунку
позивача, його загальний трудовий стаж
за період з 01.09.1977 р. по 17.04.2006 р.
становить 25 років 2 місяці 26 днів. До
даного стажу позивачем враховано
період навчання в училищі з 01.09.1977 р. по
01.09.1978 р., що підтверджується копією
документу про навчання.

Однак, такий документ про
навчання, який підтверджує трудовий
стаж за період з 01.09.1977 р. по 01.09.1978 р. та
включається до загального трудового
стажу, і в сумі перевищує межу 25 років,
позивачем не надано УДСО ГУ МВС України
в м. Києві при зверненні 04.07.2013 р. щодо
призначення пенсії за вислугу років.

Отже, позивачем при зверненні
щодо призначення пенсії за віком, не
надано відповідачу всіх необхідних
документів для підтвердження
загального трудового стажу, а тому
висновок відповідача щодо відсутності
підстав для призначення позивачу такої
пенсії, є обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
відмови в задоволенні позову, а тому
апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно
залишити без задоволення, а постанову
Деснянського районного суду м. Києва
від 25 грудня 2013 року - без змін, оскільки
вона ухвалена з дотриманням норм
матеріального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд,-

У Х В
А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
залишити без задоволення, а постанову
Деснянського районного суду м. Києва
від 25 грудня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в порядку та строки
передбачені ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань
Н.І.

Межевич
М.В.

Повний текст ухвали складено
24.06.2014 р.

.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.