Справа № 2а-292/12/2406
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-292/12/2406
Головуючий у 1-й інстанції: Масюк Л.О.
Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Мельник-Томенко Ж. М.

судді: Курко О. П. Сторчак В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Кіцманської
районної державної адміністрації на
постанову Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 10 січня 2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Кіцманської районної державної
адміністрації про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2011 року позивач звернувся до
Кіцманського районного суду
Чернівецької області з позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Кіцманської
районної державної адміністрації
Чернівецької області про визнання дій
неправомірними та стягнення
недоотриманих коштів згідно з п.2 ч.1 ст.
23, ст.37 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Кіцманський районний суд Чернівецької
області постановою від 10.01.2012 року
позов задовольнив частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Кіцманського районного суду
Чернівецької області в частині
задоволених позовних вимог та прийняти
нову, якою відмовити позивачу в
задоволенні позову повністю.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Судова колегія, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено Кіцманським районним
судом Чернівецької області та
підтверджується матеріалами справи,
позивач є потерпілим внаслідок
Чорнобильської катастрофи 4-ї
категорії, що підтверджується копією
посвідчення.

Позивач звернувся до Управління праці
та соціального захисту населення
Кіцманської районної державної
адміністрації Чернівецької області із
заявою, в якій просив провести
нарахування та виплату належної йому
щомісячної допомоги (у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва) та
компенсації в розмірі середньої
вартості путівки в Україні згідно з ст.
37 та п.2 ч.1 ст.23 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Своїм листом відповідач відмовив
позивачу в проведенні нарахування та
виплати щомісячної допомоги у зв'язку
з тим, що с. Малятинці Кіцманського
району Чернівецької області не входить
до переліку населених пунктів, жителям
яких з 01 квітня 1991 року виплачується
щомісячна грошова допомога у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва і
особистого підсобного господарства, а
також у зв'язку з тим, що протягом 2008-2010
років позивач не звертався до
Управління праці та соціального
захисту населення Кіцманської
районної державної адміністрації із
заявою про отримання
санаторно-курортної путівки або
путівки на відпочинок, тобто було
порушено порядок отримання такої
путівки.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
першочергове щорічне забезпечення
пільговою санаторно-курортною
путівкою або путівкою на відпочинок
шляхом надання щорічної грошової
допомоги для компенсації вартості
путівок через безготівкове
перерахування санаторно-курортним
закладам чи закладам відпочинку, які
мають ліцензію на провадження
господарської діяльності з медичної
практики, за надання послуг із
санаторно-курортного лікування або
відпочинку чи одержання за їх бажанням
грошової компенсації у розмірі 50
процентів середньої вартості путівки в
Україні. Порядок надання путівок,
розмір та порядок виплати компенсації
вартості самостійного
санаторно-курортного лікування
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з п. 10, 17 Постанови Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
положення про організацію
оздоровлення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
№ 800 від 16 травня 2000 року, громадяни,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи
,забезпечуються путівками на підставі
письмової заяви та довідки, зазначеної
в п. 6 цього Положення. У разі
самостійної організації
санаторно-курортного лікування
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
виплачується компенсація середньої
вартості путівки у розмірах,
установлених Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.п. 7, 8 вказаного
Положення, громадяни, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
до 15 жовтня поточного року подають до
органів, що організовують
оздоровлення, заяви щодо виділення
путівок для санітарно-курортного
лікування та відпочинку в наступному
році або виплати грошової компенсації.

У разі самостійної організації
санаторно-курортного лікування
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
виплачується компенсація середньої
вартості путівки у розмірах,
установлених Кабінетом Міністрів
України.

Оскільки, як видно із матеріалів
справи, позивач у спірний період до
Управління праці та соціального
захисту населення Кіцманської
районної державної адміністрації
Чернівецької області із письмовою
заявою про взяття на облік для надання
путівки не звертався та самостійно
санаторно-курортне лікування не
організовував, він не має права на
отримання путівки або грошової
компенсації.

Аналогічною із порушеного під час
апеляційного розгляду питання є
позиція Вищого адміністративного суду
України, висловлена в Ухвалі по справі
№К/9991/36797/12 від 09 квітня 2013 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції при
прийнятті оскаржуваного рішення
порушено норми матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, а тому оскаржувана постанова
підлягає скасуванню в частині
задоволених позовних вимог з
прийняттям нового рішення про відмову
в задоволенні позову.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Кіцманської районної державної
адміністрації задовольнити повністю.

Постанову Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 10 січня 2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Кіцманської районної державної
адміністрації про перерахунок пенсії, -
скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог
відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Мельник-Томенко Ж. М.

Судді
Курко О. П.

Сторчак В. Ю.