Справа № 2-а-587/10
Суддя: Єршова Л. С.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-587/10
Провадження № 2-а/522/321/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року Приморський районний
суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Єршової Л.С.

при секретарі - Ларіній Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради,
треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, про визнання нечинним
розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2006 року позивачка
звернулась до суду з адміністративним
позовом до Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради, в
якому просила скасувати як незаконне
розпорядження Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
від 20 листопада 2006 року № 2919 «Про
скасування розпорядження Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 08.09.2006 року за № 2213
«Про прийняття в експлуатацію
реконструйованої квартири АДРЕСА_1, під
нежитлове приміщення-клуб-кафе з
улаштуванням фасадного входу».

21 березня 2007 року Приморський районний
суд м. Одеси (суддя Кравчук Т.С.) ухвалив
постанову, якою позовну заяву ОСОБА_1
задовольнив у повному обсязі.

19 вересня 2007 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з заявою про перегляд зазначеного
судового рішення, у зв'язку з
нововиявленими обставинами. В
обґрунтування заяви посилався на те, що
вказаною постановою суд вирішив
питання щодо його прав, свобод та
інтересів.

28 вересня 2007 року судом була скасована
постанова Приморського районного суду
м. Одеси від 21 березня 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради про визнання незаконним
розпорядження.

При новому розгляді справи в якості
третіх осіб були залучені власники
квартир, що знаходяться у будинку
АДРЕСА_1 - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11.

Постановою Приморського
районного суду м. Одеси від 17 березня 2010
року (суддя Шенцева О.П.) позовну заяву
ОСОБА_1 було задоволено, а саме:
скасовано розпорядження Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради № 2919 від 20 листопада 2006
року в частині, щодо відміни
розпорядження Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
№2213 від 08 вересня 2006 року «Про
прийняття в експлуатацію
реконструйовану АДРЕСА_1, розташовану в
житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1
під нежитлове приміщення-клуб-кафе з
пристроєм фасадного входу».

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 31 жовтня 2012
року апеляційнй скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
залишено без розгляду, а постанову
Приморького районного суду м. Одеси від
17 березня 2010 року - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 31 жовтня 2013 року касаційну
скаргу ОСОБА_8 задоволено, постанову
Приморського районного суду м. Одеси
від 17 березня 2010 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 31 жовтня 2012
року скасовано, а справу направлено на
новий розгляд суду першої інстанції.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_1
підтримали у повному обсязі та просили
суд їх задовольнити, посилаючись на те,
що органи місцевого самоврядування є
відповідальними за свою діяльність
перед юридичними та фізичними особами.
Таким чином, вони не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення.

Представник відповідача Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради в судове засідання не
з'явився, повідомлявся належним чином,
про причини неявки суд не повідомив.

Представник третіх осіб в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 заперечувала, посилаючись
на те, що розпорядження Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 20 листопада 2006 року
№2919 «Про скасування розпорядження
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради від 08.09.2006 року за
№ 2213 «Про прийняття в експлуатацію
реконструйованої квартири АДРЕСА_1, під
нежитлове приміщення-клуб-кафе з
улаштуванням фасадного входу», було
прийнято цілком законно та
обгрунтовано, оскільки в свою чергу
розпорядження Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
від 08.09.2006 року за № 2213 «Про прийняття в
експлуатацію реконструйованої
квартири АДРЕСА_1, під нежитлове
приміщення-клуб-кафе з улаштуванням
фасадного входу» було прийнято з
численними порушеннями норм чинного
законодавства, що підтверджується
постановою Приморського районного
суду м. Одеси від 21 лютого 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративног суду
від 12 грудня 2013 року, якою останнє
розпорядження було визнано
протиправним та скасовано.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
врахувавши зауваження Вищого
адміністративного суду України, суд
вважає, що заявлені позовні вимоги
ОСОБА_1 є необґрунтованими, а тому
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником квартири АДРЕСА_1 на підставі
договору купівлі-продажу від 28.01.1995
року та свідоцтва про право власності
№ 75 від 15.12.1995 року.

Як вбачається з висновку № 771/99
Управління архітектури та
містобудування виконавчого комітету
Одеської міської ради від 19.10.1999 року №
2891 (т.1, а.с.210) та листа Управління
охорони об'єктів культурної спадщини
Одеської обласної державної
адміністрації від 20.04.1999 року № 183 (т.1,
а.с.211) жилий будинок по АДРЕСА_1
включений до списку пам'яток
архітектури, відповідно до ст. 20 Закону
УРСР «Про охорону і використання
пам'яток історії та культури».

Включення жилого будинку по АДРЕСА_1 в
список пам'яток архітектури
підтверджуєгься також і висновком
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз №
11578/11937/11938 від 16.06.2009 року. (т.3, а.с.3)

На підставі отриманого згідно
розпорядження Жовтневої районної
адміністрації м.Одеси № 943 від 17.09.1999
року дозволу, ОСОБА_1 було проведено
реконструкцію вказаної квартири під
кафе-клуб.

Розпорядженням Жовтневої районної
адміністрації м. Одеси від 15.10.1999 року
№1010 була затверджена реконструкція
квартири АДРЕСА_1, виконана згідно
проекту МЧП «СВС».

Згодом, розпорядженням Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради № 2213 від 08.09.2006 року
реконструйоване нежитлове
приміщення-клуб-кафе, розташоване в
житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1
було прийнято в експлуатацію.

Розпорядженням Приморської районної
адміністрації від від 20 листопада 2006
року № 2919 було скасовано вищезазначене
розпорядження Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради №
2213 від 08.09.2006 року про прийняття в
експлуатацію реконструйованої
квартири АДРЕСА_1, у зв'язку зі скаргами
мешканців будинку АДРЕСА_1 площі
відносно реконструйованої квартири та
зобов'язано ОСОБА_1 привести
реконструйовану АДРЕСА_1 згідно
проекту забудови.

Не погоджуючись з прийнятим
розпорядженням, ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом про його скасування.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори, зокрема: спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

За загальним правилом
нормативно-правові акти - це правові
акти управління, які встановлюють,
змінюють, припиняють (скасовують)
правові норми. Нормативно-правові акти
містять адміністративно-правові норми,
які встановлюють загальні правила
регулювання однотипних відносин у
сфері виконавчої влади, розраховані на
тривале застосування. Вони
встановлюють загальні правила
поведінки, норми права, регламентують
однотипні суспільні (відносини у
певних галузях і, як правило,
розраховані на довгострокове та
багаторазове їх застосування).

Другу групу актів за критерієм
юридичної природи складають
індивідуальні акти. Останні стосуються
конкретних осіб та їхніх відносин.
Характерною рисою, яка відрізняє
індивідуальні акти управління, є їх
виражений правозастосовний характер.
Такі акти відрізняються конкретністю,
а саме: чітким формулюванням
конкретних юридичних волевиявлень
суб'єктами адміністративного права,
які видають такі акти; розв'язання за їх
допомогою конкретних (індивідуальних)
справ або питань, що виникають у сфері
державного управління; чітким
визначенням адресата - конкретної
особи або осіб, для яких ці акти
породжують юридичні наслідки
(створюють, змінюють чи припиняють
юридичні права чи обов'язки).

Згідно з Рішенням Конституційного Суду
України від 16.04.2009 року №7-рп/2009,
ненормативні акти органу місцевого
самоврядування є актами одноразового
застосування, вичерпують свою дію
фактом їхнього виконання, тому вони не
можуть бути скасовані чи змінені
органом місцевого самоврядування
після їх виконання. Ненормативні акти
передбачають конкретні приписи,
звернені до окремого суб'єкта чи
юридичної особи, застосовуються
одноразово і після реалізації
вичерпують свою дію.

Таким чином, розпорядження Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 08.09.2006 року за № 2213
«Про прийняття в експлуатацію
реконструйованої квартири АДРЕСА_1, під
нежитлове приміщення-клуб-кафе з
улаштуванням фасадного входу», видане
позивачці, є актом ненормативного
характеру, а саме, не повинно було бути
скасованим тим органом, яким воно було
прийнято.

Згідно з ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Підставою для визнання акта недійсним
є його не відповідність вимогам
діючого законодавства, а також
порушення у зв'язку з прийняттям такого
акта прав, свобод і інтересів фізичних
осіб або прав і інтересів юридичних
осіб.

Однак, суд приймає до уваги, що
відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України
власникам квартир у багатоквартирному
житловому будинку належать на праві
спільної сумісної власності
приміщення загального користування,
опорні конструкції будинку, механічне,
електричне, сантехнічне та інше
обладнання за межами або всередині
квартири, яке обслуговує більше однієї
квартири, а також споруди, будівлі, які
призначені для забезпечення потреб
усіх власників квартир, а також
власників нежитлових примішень, які
розташовані у житловому будинку.

Положення ч. 2 ст. 383 ЦК України
обумовлюють, що власник квартири на
свій розсуд може здійснювати ремонт і
зміни в квартирі, наданій йому для
використання як единого цілого, за
умови, що ці зміни не призведуть до
порушень прав власників інших квартир
у багатоквартирному житловому будинку
та не порушуватиме санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Отже, власник житла повинен
використовувати належне йому майно
(квартиру, будинок) за цільовим
призначенням, тобто для проживання,
забезпечувати його схоронність,
утримувати у належному санітарному та
технічному стані. Утримуватись від
руйнування або псування, підвищувати
благоустрій житла, вживаючи заходів
щодо запобігання аварій квартирного
обладнання. Власник не має права
використовувати його для будь-якого
промислового виробництва (наприклад,
перебудування квартири у майстерню,
лабораторію, цех та ін. забороняється)
або на шкоду інтересам суспільства.

Також, суд враховує, що будинок по
АДРЕСА_1 включений до списку пам'яток
архітектури, а отже, консервація,
реставрація, реабілітація,
музеєфікація, ремонт, пристосування
пам'яток місцевого значення
здійснюються за наявності письмового
дозволу органу охорони культурної
спадщини відповідно до їхньої
компетенції, на підставі погодженої з
ними науково-проектної документації.

Розроблення проектів та проведення
робіт з консервації, реставрації,
реабілітації, музеєфікації, ремонту,
пристосування пам'яток здійснюються за
наявності у проектувальника та
виконавця робіт ліцензій, виданих в
установленому законом порядку.
Розробленню проектів передує
проведення необхідних
науково-дослідних робіт, у тому числі
археологічних і геологічних.

Роботи із збереження об'єктів
культурної спадщини проводяться
згідно з реставраційними нормами га
правилами, погодженими центральним
органом виконавчої влади у сфері
охорони культурної спадщини.
Будівельні норми та правила
застосовуються у разі проведення робіт
із збереження об'єкта культурної
спадщини ліше у випадках, що не
суперечать інтересам збереження цього
об'єкта.

Жодна із зазначених вище вимог
чинного законодавства позивачем при
проведенні реконструкції квартири
АДРЕСА_1 не була виконана, а тому
постановою Приморського районного
суду м. Одеси від 21 лютого 2013 року,
залишеною ухвалою Одеського
апеляційного адміністративног суду
від 12 грудня 2013 року, розпорядження
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради від 08.09.2006 року за
№ 2213 «Про прийняття в експлуатацію
реконструйованої квартири АДРЕСА_1, під
нежитлове приміщення-клуб-кафе з
улаштуванням фасадного входу», було
визнано протиправним та скасовано.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
задоволенню не підлягають, оскільки
розпорядження Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
від 08.09.2006 року за № 2213 «Про прийняття в
експлуатацію реконструйованої
квартири АДРЕСА_1, під нежитлове
приміщення-клуб-кафе з улаштуванням
фасадного входу» було прийнято з
численними порушеннями норм чинного
законодавства, що підтверджується
постановою Приморського районного
суду м. Одеси від 21 лютого 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративног суду
від 12 грудня 2013 року, якою останнє
розпорядження було визнано
протиправним та скасовано, а тому, і
розпорядження Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
від 20 листопада 2006 року №2919 «Про
скасування розпорядження Приморської
районної адміністрації Одеської
міської ради від 08.09.2006 року за № 2213
«Про прийняття в експлуатацію
реконструйованої квартири АДРЕСА_1, під
нежитлове приміщення-клуб-кафе з
улаштуванням фасадного входу», було
прийнято цілком законно та
обгрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 7-9, 11, 71, 122, 128, 158, 160, 162, 163,
167, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради,
треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, про визнання нечинним
розпорядження, - відмовити.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Л. С. Єршова

20.05.2014