Справа № 2а-7843/11
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-7843/11
інстанції: Борисенко П.І.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді: Бужак Н.П.,

суддів: Гром Л.М., Троян Н.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Лисянському районі Черкаської області
на постанову Лисянського районного
суду Черкаської області від 28.10.2011 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Лисянському районі Черкаської області
про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Лисянському районі Черкаської області
про зобов'язання провести
донарахування та виплату доплати до
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров»ю відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постановою Лисянського районного суду
Черкаської області від 28.10.2011 року
позовні вимоги задоволено.

Крім того, постанову допущено до
негайного виконання.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій відповідач
просить скасувати судове рішення та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для його скасування.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач перебуває на обліку як
непрацюючий пенсіонер, віднесений до 4
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та постійно проживає в зоні посиленого
радіоекологічного контролю.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають у зоні посиленого
радіоекологічного контролю,
підвищується на одну мінімальну
заробітну плату.

У відповідності до статті 49 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно ст. 51 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», особам, віднесених до
категорії 4, додаткова пенсія,
заподіяна за шкоду здоров'ю,
призначається у розмірі 15 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Нарахування позивачу пенсії
відповідно до положень ст. 39, 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
відповідачем не здійснено, у зв'язку з
чим він звернувся до суду за захистом
своїх прав.

Всупереч ст. 39, 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному Постановою КМУ №
836 від 26.07.1996 року по ст. 39 вказаного
Закону та по ст. 51, відповідно до
Постановою КМУ № 530 від 28.05.2008 року, а не
в кратному відношенні до мінімальної
заробітної плати, як того вимагає
вказаний Закон.

З огляду на те, що Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з вищевказаними Постановами
КМУ, відповідач неправомірно
виплачував додаткову пенсію в меншому
розмірі ніж це передбачено ст.ст. 39, 51
зазначеного Закону.

Разом з тим, при винесенні рішення,
судом першої інстанції було
передбачене його негайне виконання без
зазначення строку такого виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України,
негайно виконуються постанови суду,
зокрема, про присудження виплати
пенсій, інших періодичних платежів з
Державного бюджету України або
позабюджетних державних фондів - у
межах суми стягнення за один місяць.

Відповідна норма визначає категорії
адміністративних справ, постанови у
яких виконуються або можуть
виконуватися негайно, тобто до
набрання постановою законної сили.

Оскільки судом першої інстанції не
було зазначено межі суми стягнення, що
визначені законом, рішення суду в цій
частині підлягає зміні.

Згідно до ч. 1 ст. 201 КАС України,
підставами для зміни постанови суду
першої інстанції є правильне по суті
вирішення справи чи питання, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права.

У разі оскарження в апеляційному
порядку постанови, прийнятої у
скороченому провадженні, судове
рішення апеляційної інстанції по такій
справі є остаточним і оскарженню не
підлягає (ч. 10 ст. 183-2 КАС України).

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 201, 205, 207,
212, 254 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області -
задовольнити частково.

Абзац четвертий резолютивної частини
постанови Лисянського районного суду
Черкаської області від 28.10.2011 року -
змінити, виклавши його наступним чином:

«Постанова підлягає негайному
виконанню у межах суми стягнення за
один місяць».

В іншій частині постанову - залишити
без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
Бужак Н.П.

Судді:
Гром Л.М.

Троян Н.М.

Головуючий суддя

Бужак Н.П.

Судді:

Гром Л.М.