Справа № 806/6800/13-а
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року
м. Київ К/800/26322/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Конюшка К.В.

суддів:
Гончар Л.Я., Горбатюка С.А.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 18 листопада
2013 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 27 лютого 2014 року

справа № 806/6800/13-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Житомирській області

третя особа ОСОБА_3

про визнання
протиправною та скасування постанови

В С Т А Н О В И В :

У травні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до
Ємільчинського районного суду
Житомирської області з
адміністративним позовом до
Ємільчинського РВ УМНС України у
Житомирській області в особі головного
інспектора - начальника СНПД
Ємільчинського РВ УМНС майора служби
цивільного захисту Черкеса В.А. про
визнання протиправною та скасування
постанови від 05.05.2011 № 37 про
застосування запобіжних заходів, а
саме припинення експлуатації будівлі
торгового павільйону за адресою:
АДРЕСА_1 (далі - торговий павільйон).

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 18.11.2013,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 27.02.2014, у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій,
ОСОБА_2 оскаржила їх у касаційному
порядку.

У касаційній скарзі касатор просила
скасувати вказані судові акти з
мотивів порушення судами норм
матеріального та процесуального права
та прийняти нове рішення про
задоволення позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що,
на думку скаржника, відповідач під час
організації та проведення перевірки
грубо порушив нормативно-правові акти,
що регулюють порядок і процедуру
здійснення перевірок дотримання
правил пожежної безпеки.

Справу розглянуто у попередньому
судовому засіданні в установленому
статтею 2201 Кодексу адміністративного
судочинства України порядку.

Згідно з частиною другою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи і правильність
застосування судами норм
процесуального та матеріального права,
судова колегія дійшла висновку про те,
що касаційна скарга підлягає
відхиленню з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, 04 та 05 травня 2011 року
комісією у складі начальника СНПД
Ємільчинського РВ УМНС Черкеса В. А. та
старшого інспектора СНПД
Ємільчинського РВ УМНС Антоненка С. М.
проведено планову перевірку торгового
павільйону, у якому ОСОБА_2 здійснювала
господарську діяльність. За
результатами контрольного заходу
складено акт від 05.05.2011 № 76. Відповідно
до вказаного акту на об'єкті виявлені
порушення вимог правил пожежної
безпеки. Постановою головного
державного інспектора СНПД
Ємільчинського РВ УМНС України в
Житомирській області Черкеса В.А. від
05.05.2011 № 36 у зв'язку з виявленими
порушеннями постановлено анулювати
дозвіл на початок роботи вищевказаного
об'єкта (торгового павільйону).

Також постановою від 05.05.2011 № 37 про
застосування запобіжних заходів за
виявлені порушення правил пожежної
безпеки зупинено експлуатацію
зазначеного торгового павільйону.
Постанову приведено в дію 23.05.2011 шляхом
опечатування вхідних дверей та
відключення електромережі на вводі.

Дане рішення прийнято контролюючим
органом на підставі виявлених у ході
перевірки та зафіксованих порушень
окремих пунктів Правил пожежної
безпеки в Україні, ДБН В 1.1-7.2002 «Пожежна
безпека об'єктів будівництва» тощо.

Відповідно до листа СНПД
Ємільчинського РВ УМНС України в
Житомирській області від 23.05.2011 № 313, на
підставі наряду Ємільчинського РЕМ від
24.05.2011 № 182, об'єкт знеструмлено на вводі
24.05.2011. СНПД Ємільчинського РВ УМНС
України в Житомирській області
опломбовано вхідні двері торгового
павільйону за адресою АДРЕСА_1.

Крім того, в листі від 26.05.2011 № 318
зазначено, що ПП ОСОБА_2 відмовлено у
видачі дозволу на початок роботи
торгівельного павільйону в АДРЕСА_1,
про що повідомлено адміністратора
Єдиного дозвільного центру
Ємільчинської райдержадміністрації
ОСОБА_6 Як зазначено у відповіді
Середівської сільської ради
Ємільчинського району Житомирської
області, власником торгового
павільйону, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 - є ОСОБА_2 з 2005 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що постанова від 05.05.2011
№ 37 про застосування запобіжних
заходів прийнята на підставі та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та Законом України «Про
пожежну безпеку», з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з таким обґрунтованим
висновком судів попередніх інстанцій з
огляду на таке.

За приписами частини першої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Закон України «Про пожежну безпеку»
від 17.12.1993 (надалі-Закон України № 3745-XII)
визначає, що забезпечення пожежної
безпеки є невід'ємною частиною
державної діяльності щодо охорони
життя та здоров'я людей, національного
багатства і навколишнього природного
середовища. Закон України № 3745-XII
визначає загальні правові, економічні
та соціальні основи забезпечення
пожежної безпеки на території України,
регулює відносини державних органів,
юридичних і фізичних осіб у цій галузі
незалежно від виду їх діяльності та
форм власності.

Статтею 7 Закону України № 3745-XII
передбачено, що державний пожежний
нагляд за станом пожежної безпеки в
населених пунктах і на об'єктах
незалежно від форм власності
здійснюється відповідно до чинного
законодавства державною пожежною
охороною в порядку, установленому
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень підпункту 3.3.2.
Інструкції про організацію роботи
органів державного пожежного нагляду,
затвердженої наказом Міністерства
України з питань надзвичайних ситуацій
та у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
від 06.02.2006 № 59 (надалі-Інструкція),
перевіркам підлягають об'єкти в
населених пунктах і об'єкти, які
належать до сфери управління суб'єктів
господарювання, та інші підконтрольні
об'єкти.

За приписами статті 6 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» та підпунктів 3.3.8-3.3.13
Інструкції позапланові перевірки
об'єктів, суб'єктів господарювання з
високим, середнім і незначним
ступенями прийнятного ризику та інших
підконтрольних об'єктів, які
проводяться з метою контролю за
виконанням приписів, постанов та
розпоряджень про усунення порушень
ліцензійних умов, здійснюються за
рішенням керівника відповідного
органу держпожнагляду.

Для здійснення планової (позапланової)
перевірки керівник відповідного
органу держпожнагляду видає наказ,
який має містити найменування суб'єкта
господарювання, що має перевірятись, та
предмет перевірки. На підставі наказу
оформляється посвідчення на
проведення планової чи позапланової
перевірки (далі - посвідчення), яке
підписується керівником або
заступником керівника відповідного
органу держпожнагляду, засвідчується
печаткою та реєструється у
спеціальному Журналі реєстрації
посвідчень даного органу. При
проведенні позапланових перевірок
повідомлення керівнику об'єкта або
уповноваженій ним особі не
надсилається.

Суд касаційної інстанції погоджується
з висновком судів попередніх
інстанцій про те, що посилання ОСОБА_2
на те, що торговий павільйон не
належить їй на праві власності, не
спростовує висновків щодо
правомірності прийняття відповідачем
рішення про припинення експлуатації
цього павільйону в зв'язку з порушенням
вимог пожежної безпеки, а ОСОБА_2 є
суб'єктом підприємницької діяльності і
свою діяльність здійснювала саме у
вищевказаному торговому павільйоні на
орендованій нею земельній ділянці.

Запобіжні заходи, застосовані
суб'єктом владних повноважень, не
направлені на покарання конкретної
особи, а вчинені з метою запобігання
виникненню пожежі, загрози життю та
здоров'ю людей, збереженню майна тощо.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, на запит СНПД
Ємільчинського РВ УМНС України в
Житомирській області Відділом
регіонального розвитку,
містобудування та архітектури
Ємільчинської райдержадміністрації
була надана відповідь від 15.07.2011 № 24,
згідно з якою встановлено, що МАФ ПП
ОСОБА_8 для прийняття в експлуатацію не
пред'являвся та не був зареєстрований.

Крім того, на момент проведення
перевірки 04.05.2011 контролюючим органом у
відповідності до частини другої статті
28 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» визначено,
що вищезгаданий об'єкт є тимчасовою
спорудою торговельного призначення
для здійснення підприємницької
діяльності - одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель та споруд, і встановлюється
тимчасово без улаштування фундаменту.

Відповідно до положень Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» від 17.02.2011 мала
архітектурна форма - невелика споруда
декоративного, допоміжного чи іншого
призначення, що використовується для
покрашення естетичного вигляду
громадських місць і міських об'єктів,
організації простору та доповнює
композицію будинків, будівель, їх
комплексів.

З огляду на приписи Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17.02.2011, які по-іншому визначили
поняття малої архітектурної форми,
застосування положень постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Порядку розміщення малих
архітектурних форм для провадження
підприємницької діяльності» від 26.08.2009
№ 982 до спірних правовідносин є
неправомірним як таких, що суперечать
нормативному акту вищої юридичної
сили. Зазначена постанова втратила
чинність на підставі постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Порядку проведення
експертизи містобудівної
документації» від 25.05.2011 № 548.

Згідно з частиною четвертою статті 28
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» (в редакції,
яка діяла на момент виникнення спірних
правовідносин) розміщення тимчасових
споруд для провадження
підприємницької діяльності
здійснюється в порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури. Відповідний порядок був
затверджений лише Наказом
Міністерством регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 21.10.2011 №244.

Суд касаційної інстанції погоджується
з висновками судів попередніх
інстанцій, що контролюючим органом
прийнято обґрунтоване та законне
рішення, виходячи з положень чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17.02.2011, та правомірно застосовано
правила пожежної безпеки до торгового
павільйону як до будівлі, зокрема ДБН В
1.1-7.2002 та інші вимоги.

Згідно з частиною третьою статті 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 18 листопада
2013 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 27 лютого 2014 року в цій справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237- 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.