Справа № 683/3238/13-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 683/3238/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Цимбалюк О.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Боровицького О. А.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі на
постанову Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 05 листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі про
перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з позовом до управління Пенсійного
фонду України в
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області, в якому просив
визнати неправомірною відмову
управління Пенсійного фонду України у
Старокостянтинівському районі
Хмельницької області в призначенні
йому пенсії на пільгових умовах згідно
ст. 13 п. «Б» Закону України «Про
пенсійне забезпечення»; визнати право
на пенсію за віком на пільгових умовах
згідно п. «Б» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» та зобов'язати
УПФУ у Старокостянтинівському районі
Хмельницької області призначити йому
пенсію на пільгових умовах з дня
реєстрації заяви, тобто з 31 травня 2013
року

Постановою Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 05 листопада 2013 року
адміністративний позов задоволено:
визнано неправомірною відмову
управління Пенсійного фонду України у
Старокостянтинівському районі в
призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до п. „б"
ст. 13, 62 Закону України „Про пенсійне
забезпечення"; зобов'язано управління
Пенсійного фонду України у
Старокостянтинівському районі
призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до п. ,б" ст.
13, 62 Закону України „Про пенсійне
забезпечення" з часу звернення, тобто з
31 травня 1013 року.

Не погодившись з вказаною постановою
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, що були належним чином
повідомлені про його дату, час і місце,
а також враховуючи те, що їх явка в
судове засідання не визнавалась
обов'язковою, колегія суддів визнала за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження, відповідно до
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у
справі матеріалами, при цьому, згідно
частини 6 статті 12, частини 1 статті 41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки після досягнення 55 років і при
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Із записів у трудовій книжці
вбачається, що ОСОБА_2 працював
електрозварювальником: 17.07.1984 р. -
09.03.1986 р. в Остропільському
відділенні Старокостянтинівської
райсільгосптехніки; 10.03.1986 р. -21.03.1993
р. в Остропільській спецмайстерні
Старокостянтинівського
госпрозрахункового
ремонтно-транспортного підприємства;
22.03.1993 р.; 15.10.2003 р. в радгоспі
"Левківський", реорганізованого в КП ACT
"Левківський; 18.02.2005 р. - 01.06.2008 р. в
Остропільській дільниці
Старокостянтинівської філії AT
"Хмельницькгаз".

Пенсії на пільгових умовах за ст. 100
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» призначаються
відповідно до Списків виробництв,
цехів, професій і посад, робота в яких
дає право на державну пенсію на
пільгових умовах і в пільгових
розмірах, затверджених постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173. Під
час визначення права на пенсію на
пільгових умовах застосовуються
Списки, що були чинними на час
виконання роботи. Тобто, підставою для
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах є, насамперед,
наявність професії чи посад,
встановленої в зазначеному Списку.

Розділом XXXI1 «Загальні професії»
Списку № 2 виробництв, цехів, професій і
посад, робота в яких дає право на
державну пенсію на пільгових умовах і в
пільгових розмірах, затвердженого
Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173
від 22 серпня 1956 року, передбачено
посаду електрозварювальника.

Відповідно до списку №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників з
шкідливими важкими умовами праці,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах
затверджених постановою КМУ від 11.03.1994
року «Про затвердження списків
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, зайнятість в яких дає право
на пенсію за віком на пільгових
умовах», до таких професій відноситься
професія електрозварювальника.

Однак, період роботи позивача з 17.07.1984 р.
по 22.03.1993 p., відповідач відмовився
зарахувати до пільгового стажу, з
посиланням на те, що з
Старокостянтинівського відділення
"Сільгосптехніка" с. Старий Остропіль
документи на зберігання трудового
архіву не передавались. Також
відповідач вказує на те, що період
роботи з 20.01.1995 р. по 15.10.2003 р. в КП ACT
"Лемківський не підтверджено
атестацією робочого місця.

Проте, колегія суддів не погоджується з
даними твердженнями відповідача, так
як відсутність відповідних записів в
первинних документах, на які
посилається відповідач, як на причину
відмови в призначенні позивачу
пільгової пенсії, доповнюється
показаннями свідків в суді першої
інстанції ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Статтею 62 вищезазначеного Закону
встановлено, що основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. Порядок підтвердження наявного
трудового стажу при відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній встановлюється Кабінетом
Міністрів України

Згідно п. п. 1.2 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки бо відповідних записів
у ній, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 12
серпня 1993 року № 637 основним
документом, що підтверджує стаж роботи
є трудова книжка. За відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, трудовий стаж
встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами. У разі коли документи про
трудовий стаж не збереглися,
підтвердження наявного трудового
стажу здійснюється органами
Пенсійного фонду на підставі показань
свідків.

Аналізуючи досліджені в судовому
засіданні докази в їх сукупності,
колегія суддів вважає доведеним
наявність у позивача на посаді
електрозварювальника та слюсаря
доменного цеху загального стажу не
менше 25 років, з них не менше 20 років на
зазначеній посаді, в зв'язку з чим,
позивач з моменту звернення до
відповідача за призначенням пенсії
підпадає під дію пункту „б" ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
оскільки досягнув віку 55 років і має
необхідний загальний та спеціальний
стаж, тому заявлені позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 п.4 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації на
керівника підприємства, організації,
тобто, своєчасність та проведення
атестації робочих місць за умовами
праці не залежить від працівника і не
може обмежувати його право на
отримання пенсії.

Згідно ст. 13 п. "б" Закону України "Про
пенсійне забезпечення" пенсії за віком
на пільгових умовах за Списком № 2
призначаються за результатами
атестації робочих місць. Починаючи з 22
серпня 1992 року є обов'язковою атестація
робочих місць. Статтею 83 даного Закону
пенсії призначаються з дня звернення
за пенсією.

Відповідно до змісту наказу
Міністерства праці та соціальної
політики України „Про затвердження
Порядку застосування Списків № 1 та № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах" № 383 від 18
листопада 2005 року, до пільгового стажу
зараховується весь період роботи на
відповідних посадах або за професіями
незалежно від дати їх внесення до
Списків за умови підтвердження
документами відповідних умов праці за
час виконання роботи до 21.08.1992 року та
за результатами проведення атестації
робочих місць за умовами праці після
21.08.1992 року.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 року № 637, основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

У відповідності до п. п. 1, 2 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки бо
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№ 637 основним документом, що
підтверджує стаж роботи є трудова
книжка. За відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній, трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами. У разі коли документи про
трудовий стаж не збереглися,
підтвердження трудового стажу
здійснюється органами Пенсійного
фонду на підставі показань свідків.

Зробивши системний аналіз
вищезазначених норм законодавства,
колегія суддів вважає, що посилання
відповідача на відсутність атестації
робочих місць як на підставу для
відмови в призначенні пенсії на
пільгових умовах, є хибним.

Відповідно до пунктів 1,2 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 1 серпня 1992 року № 442, атестація
робочих місць за умовами праці
проводить на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть сприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхні
нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу несприятливих
умовах.

Частиною 2 пункту 4 зазначеного Порядку
встановлено, що відповідальність за
своєчасне та якісне проведення
атестації покладається на керівника
підприємства, організації.

Таким чином, законодавцем покладено
обов'язок проведення атестації робочих
місць на керівників підприємств, а тому
її не проведення не може позбавити
громадян їх конституційного права на
соціальний захист щодо вирішення
питань надання пенсій за віком на
пільгових умовах, відповідно до статті
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Отже, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції в повному обсязі
встановив обставини справи, що мають
значення для її вирішення, відповідно
визначив правове регулювання спірних
правовідносин, постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Статтею 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Старокостянтинівському районі, -
залишити без задоволення, а постанову
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 05 листопада
2013 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Біла Л.М.

Боровицький О. А.