Справа № 817/1191/14
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

817/1191/14

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1191/14

06 травня 2014 року

12год. 04хв.

м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сало А.Б. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Державної фінансової інспекції в Рівненській області

до

Комунального підприємства "Спецкомбінат - ритуальна служба"

про зобов'язання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ :

Державна фінансова інспекція у Рівненській області (далі по тексту – ДФІ у Рівненській області) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства «Спецкомбінат – ритуальна служба» Рівненської міської ради (далі по тексту – КП «Спецкомбінат – ритуальна служба» Рівненської МР) про зобов’язання вчинення певних дій.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідно до п.1.2.4.1 Плану контрольно-ревізійної роботи ДФІ у Рівненській області на ІІІ квартал 2013 року ДФІ у Рівненській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності КП «Спецкомбінат – ритуальна служба» Рівненської МР за період з 01.07.2011 по 31.10.2013, якою встановлено ряд порушень та недоліків, що викладені в акті ревізії від 20.12.2013 №17-06-06/87.

За результатами ревізії на адресу відповідача листом №17-06-17/756 від 28.01.2014 направлені вимоги щодо усунення виявлених ревізією фінансових порушень та встановлено термін інформування про повне їх усунення до 28.02.2014.

Станом на момент звернення до суду відповідачем не забезпечено повного виконання п.3, п.6, п.12, п.13, п.14, п.15 вимоги від 28.01.2014 №17-06-17/756, у зв’язку з чим позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не прибув, проте подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання також не з'явився, участь свого представника не забезпечив, заперечень проти позову суду не надав, подав до суду клопотання в якому просить розглядати справу за його відсутності.

За таких обставин на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішив спір за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши в порядку письмового провадження матеріали справи, повно і всебічно з’ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими письмовими доказами, суд приходить до переконання, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено, що відповідно до п.1.2.4.1 Плану контрольно-ревізійної роботи ДФІ у Рівненській області на ІІІ квартал 2013 року ДФІ у Рівненській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності КП «Спецкомбінат – ритуальна служба» Рівненської МР за період з 01.07.2011 по 31.10.2013, якою встановлено ряд порушень та недоліків, що викладені в акті ревізії від 20.12.2013 №17-06-06/87.

За результатами ревізії на адресу відповідача листом №17-06-17/756 від 28.01.2014 направлені вимоги щодо усунення виявлених ревізією фінансових порушень та встановлено термін інформування про повне їх усунення до 28.02.2014.

Так зокрема, вимогою від 28.01.2014 №17-06-17/756 «Про усунення виявлених ревізією фінансових порушень» до КП «Спецкомбінат – ритуальна служба» Рівненської МР було пред’явлено наступні вимоги:

пункт 3 вимоги - вжити заходів щодо відшкодування коштів в сумі 31 755,10 грн., в т.ч. шляхом надходження на розрахунковий рахунок КП «Спецкомбінат – ритуальна служба» Рівненської МР 31 755,10 грн. втрачених доходів від наданих послуг з навантаження сміття, снігу на транспорт екскаватором, вивезення сміття, снігу транспортом з кладовищ;

пункт 6 вимоги – вжити заходів щодо повернення на розрахунковий рахунок УЖКГ ВК РМР зайво отриманих коштів в сумі 46 126,30 грн.;

пункт 12 вимоги – вжити заходів щодо повернення на розрахунковий рахунок УЖКГ ВК РМР зайво отриманих коштів в сумі 351,84 грн.;

пункт 13 вимоги – вжити заходів щодо повернення на розрахунковий рахунок УЖКГ ВК РМР зайво отриманих коштів в сумі 33,47 грн.;

пункт 14 вимоги – вжити заходів щодо повернення на розрахунковий рахунок УЖКГ ВК РМР зайво отриманих коштів в сумі 2003,21 грн.;

пункт 15 вимоги – вжити заходів щодо відшкодування коштів в сумі 3804,58 грн., у тому числі шляхом проведення взаємозвірки з ПП «ВВ», визнання ними заборгованості в добровільному порядку, також шляхом звернення до суду щодо поновлення строків позовної давності, для забезпечення стягнення з ПП «ВВ» заборгованості в сумі 3804,58 грн.

Вказані вимоги про усунення виявлених ревізією фінансових порушень станом на момент звернення позивача з даним позовом відповідачем не були виконані. У зв'язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 1 Закону України “Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні” №2939-XII від 26.01.1993 та п. 1 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011 №499/2011, Державна фінансова інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністром України через Міністерство фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Згідно зі ст. 2 Закону №2939 - завдання органу державного фінансового контролю полягає у здійсненні державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов’язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у бюджетних установах, а також за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, який забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення інспектування, Державною фінансовою інспекцією в Рівненській області.

В силу вимог ч. 7 ст. 10 вказаного Закону - органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Пунктом 7 Положення №499 визначено, що Державна фінансова інспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об’єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах.

Згідно з абз. 3 п.п. 4 п. 4 Положення про Державну фінансову інспекцію України, Державна фінансова інспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону №2939 законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України у випадках, встановлених законом, органи державної влади можуть звертатися до адміністративного суду із адміністративними позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади повинні надати адміністративному суду докази, які підтверджують наявність поважних причин, що унеможливлюють самостійне звернення цих осіб до адміністративного суду для захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 10 Закону України “Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні”, органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

З урахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, орган контрольно-ревізійної служби у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (аналогічну позицію див. рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), а якщо позов пред’явлено в інтересах юридичної особи (не держави) - зазначає цю особу як позивача, вказує причини, що унеможливлюють самостійне звернення цієї особи до суду та обґрунтовує з посиланням на Закон України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" наявність повноважень здійснювати представництво інтересів такої особи в суді.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства, адміністративний позов суб’єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках встановлених законом.

Згідно ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства - суд вправі прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині зобов’язання Комунального підприємства «Спецкомбінат – ритуальна служба» Рівненської міської ради виконати п.п.3, 6, 12, 13, 14 вимоги Державної фінансової інспекції у Рівненській області від 28.01.2014 №17-06-17/756 є підставними і обґрунтованими, та підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги ДФІ у Рівненській області про зобов’язання відповідача виконати п.15 вимоги від 28.01.2014 №17-06-17/756, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Вказаним пунктом вимоги ДФІ у Рівненській області зобов’язує КП «Спецкомбінат - ритуальна служба» Рівненської МР вжити заходів щодо відшкодування коштів в сумі 3804,58 грн., у тому числі шляхом проведення взаємозвірки з ПП «ВВ», визнання ними заборгованості в добровільному порядку, також шляхом звернення до суду щодо поновлення строків позовної давності, для забезпечення стягнення з ПП «ВВ» заборгованості в сумі 3804,58 грн.

З’ясовуючи питання правомірності п.15 вимоги, суд звертає увагу на те, що зазначені зобов’язання не узгоджуються з встановленими Законом правами Державної фінансової інспекції, тобто такі виходять за межі її повноважень.

Виходячи з головних завдань державної фінансової інспекції позивач, здійснюючи державний фінансовий контроль за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, ефективним використанням коштів і майна реалізує такі через механізм вилучення в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, стягнення у дохід держави коштів, одержаних підконтрольними установами за незаконними угодами, без встановлених законом підстав та з порушенням чинного законодавства, звернення до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також порушення перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства, накладати у випадках, передбачених законодавчими актами, на керівників та інших службових осі підконтрольних установ адміністративні стягнення.

Приписи зазначених норм матеріального права не наділяють суб'єкта владних повноважень правами щодо спонукання господарюючого суб'єкта на проведення претензійно-позовної роботи, укладення договорів, здійснення коригування фінансового обліку чи проведення взаємозвірки, звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості тощо.

З огляду на зазначене, вимога Державної фінансової інспекції у Рівненській області про зобов’язання виконати п.15 вимоги від 28.01.2014 №17-06-17/756 є такою, що виходить за межі повноважень Державної фінансової інспекції, а тому не ґрунтується на нормах матеріального права та до задоволення не підлягає.

Судові витрати по справі згідно ч.4 ст.94 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов’язати Комунальне підприємство «Спецкомбінат – ритуальна служба» виконати в повному обсязі пункти 3, 6, 12, 13, 14 вимоги Державної фінансової інспекції в Рівненській області від 28.01.2014 №17-06-17/756.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.