Справа № К/9991/54693/11-С
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/54693/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Голубєвої Г.К.

Карася О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні

на постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17 грудня
2010 року

у справі № 2-а-10587/09/2170

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

до старшого державного податкового
ревізора-інспектора Державної
податкової адміністрації у
Херсонській області Щербини Ірини
Володимирівни,

головного державного податкового
ревізора-інспектора Державної
податкової адміністрації у
Херсонській області Кравченка Петра
Геннадійовича,

Державної податкової інспекції у м.
Херсоні,

Державної податкової адміністрації у
Херсонській області

про визнання протиправними дій
посадових осіб

та за позовом Державної податкової
інспекції у м. Херсоні

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення штрафних (фінансових)
санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2009 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП
ОСОБА_3; позивач) звернулась до суду з
позовом до старшого державного
податкового ревізора-інспектора
Державної податкової адміністрації у
Херсонській області Щербини Ірини
Володимирівни (далі - Щербина
І.В.; відповідач-1), головного державного
податкового ревізора-інспектора
Державної податкової адміністрації у
Херсонській області Кравченка Петра
Геннадійовича (далі - Кравченко П.Г.;
відповідач-2), Державної податкової
інспекції у м. Херсоні (далі - ДПІ у м.
Херсоні; відповідач-3) та Державної
податкової адміністрації у
Херсонській області (далі - ДПА у
Херсонській області; відповідач-4), в
якому просила визнати протиправними
дії відповідача-4 з організації
проведення перевірки, визнати
протиправними дії посадових осіб ДПА у
Херсонській області
Щербини І.В. та Кравченка П.Г. щодо
складання акту перевірки
№ 0215/21/22/23//214 від 03
березня 2009 року, скасувати
направлення на перевірку № 253/237 від 02
березня 2009 року, акт перевірки
№ 0215/21/22/23//214 від 03
березня 2009 року, рішення № від 19
березня 2009 року про застосування
штрафних (фінансових) санкцій.

16 березня 2010 року ДПІ у м. Херсоні
звернулась до суду з позовом до
ФОП ОСОБА_3 про стягнення штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі
1 113,00 грн.

Ухвалою Херсонського окружного
адміністративного суду від 05 травня
2010 року вищевказані
адміністративні справи об'єднано в
одне провадження.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 02 вересня
2010 року закрито провадження у справі в
частині позовних вимог про скасування
направлення на перевірку № 253/237 від 02
березня 2009 року та акту перевірки
№ 0215/21/22/23//214 від 03 березня
2009 року. В решті позовних вимог ФОП
ОСОБА_3 відмовлено. Позовні вимоги ДПІ у
м. Херсоні задоволено. Стягнуто з ФОП
ОСОБА_3 до Державного бюджету України
суму штрафних (фінансових) санкцій у
розмірі 1 113,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, позивач оскаржив
його в апеляційному порядку.

Постановою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 17 грудня 2010 року
апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_3
задоволено частково. Постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 02 вересня
2010 року змінено. Адміністративну
справу в частині задоволення вимог ДПІ
у м. Херсоні залишено без розгляду. В
іншій частині вищезазначену постанову
суду залишено без змін.

Залишаючи без розгляду позов ДПІ
у м. Херсоні до ФОП ОСОБА_3 про стягнення
суми штрафних (фінансових) санкцій у
розмірі 1 113,00 грн., суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про
відсутність у суду першої інстанції
правових підстав для об'єднання в одне
провадження зустрічних позовних вимог
з огляду на те, що це суперечить
правилам статті 116 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Не погоджуючись із зазначеним
судовим рішенням у справі, відповідач-3
оскаржив його в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, з
посиланням на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про зміну постанови
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17 грудня
2010 року шляхом залишення
постанови Херсонського окружного
адміністративного суду від 02 вересня
2010 року без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи в
межах доводів касаційної скарги
відповідно до статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
таких підстав.

Відповідно до статті 116 Кодексу
адміністративного судочинства України
(в редакції, чинній на момент вчинення
відповідної процесуальної дії) суд
може своєю ухвалою об'єднати для
спільного розгляду і вирішення кілька
адміністративних справ за однорідними
позовними заявами одного й того ж
позивача до того ж відповідача чи до
різних відповідачів або за позовними
заявами різних позивачів до одного й
того самого відповідача, а також
роз'єднати одну чи декілька поєднані в
одне провадження позовні вимоги у
самостійні провадження, якщо їхній
спільний розгляд ускладнює чи
сповільнює вирішення справи.

Отже, Кодекс адміністративного
судочинства України не встановив
інститут зустрічного позову та не
передбачив можливості об'єднання в
одне провадження двох справ, вимоги
яких ґрунтуються на одному і тому ж
індивідуальному акті податкового
органу, зокрема, про стягнення штрафних
(фінансових) санкцій за його рішенням
та особи, якої таке рішення стосується,
про його скасування.

Водночас суд не позбавлений
можливості застосувати інститут
зустрічного позову за аналогією закону
у випадку, коли податковим органом
заявлено вимогу про стягнення штрафних
(фінансових) санкцій, а особою, щодо
якої прийнято рішення, на підставі
якого заявлено вимоги, подається позов
про скасування такого рішення, та
об'єднати справу за позовом про
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій із
справою про стягнення застосованих ним
санкцій в одне провадження.

Такі дії суду є виправданими,
позаяк спрямовані на пришвидшення
судового розгляду та реалізації вимог
процесуальної економії.

За наведених обставин, колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
апеляційної інстанції помилково
змінив постанову суду першої інстанції
та залишив без розгляду позов ДПІ у м.
Херсоні до ФОП ОСОБА_3 про стягнення
суми штрафних (фінансових) санкцій у
розмірі 1 113,00 грн.

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
задовольнити частково.

Скасувати постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 17 грудня 2010 року, а
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 02 вересня
2010 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав і в порядку,
встановленими главою 3 розділу IV
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Голубєва Г.К.

Карась О.В.