Справа № 826/2463/14
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/2463/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

19 червня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Межевича М.В.

за участю
секретаря Рижкової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Укрнафта" на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11 квітня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Публічного акціонерного товариства
"Укрнафта" до Управління
Держземагенства у Дрогобицькому
районі Львівської області, третя особа
Бориславська міська рада Львівської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, публічне акціонерне
товариство "Укрнафта", звернулось до
суду з позовом до управління
Держземагентства у місті Борислав
Львівської області (далі - відповідач)
про:

- визнання протиправними дій
відповідача щодо застосування
коефіцієнту Км3 у розмірі 1,05 при
визначенні нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, площею 1150,00
кв.м., розташованої у місті Бориславі
Львівської області (далі - земельна
ділянка);

- скасування витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки від 14 лютого
2012 року № 671 (далі - витяг з технічної
документації № 671);

- зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок нормативної грошової
оцінки земельної ділянки з урахуванням
коефіцієнту Км3 на рівні 0,90 та надати
позивачу витяг з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 квітня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, представник Публічного
акціонерного товариства "Укрнафта"
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі. В своїй апеляційній
скарзі апелянт посилається на
незаконність, необґрунтованість та
необ'єктивність рішення суду, неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом норм процесуального
права, що є підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
залишенню без змін, з наступних
підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини справи, наданим
доказам дав правильну правову оцінку і
прийшов до обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
між публічним акціонерним товариством
"Укрнафта" та Бориславською міською
радою Львівської області укладено
договір оренди земельної ділянки,
загальною площею 1150,00 кв.м., що
розташована у межах міста Борислава
Львівської області, який зареєстровано
у Бориславському відділі Львівської
регіональної філії державного
підприємства "Центр державного
земельного кадастру", про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 24 грудня 2010 року за №
04.10.439.00051.

У 2011 році товариством з обмеженою
відповідальністю "Експертна група
"Богдан" розроблено технічну
документацію з нормативної грошової
оцінки земель міста Борислава
Львівської області.

23 вересня 2011 року третьою особою
прийнято рішення № 373 "Про затвердження
нормативної грошової оцінки земель м.
Борислава", на підставі якого 14 лютого
2012 року відповідачем надано позивачу
витяг з технічної документації № 671,
згідно з яким, нормативна грошова
оцінка земельної ділянки склала 112157,10
грн.

З метою перевірки правильності
застосування коефіцієнтів при
складанні витягу з технічної
документації № 671, позивачем отримано
копію технічної документації,
виконаної ТОВ "Експертна група "Богдан".
У подальшому, позивач звернувся до ФОП
ОСОБА_1, як суб'єкта оціночної
діяльності, для здійснення аналізу та
складання висновку щодо правомірності
застосування коефіцієнтів та
здійснення розрахунку нормативної
грошової оцінки земельної ділянки.

Отримавши 04 лютого 2014 року висновок за
результатами експертного дослідження,
відповідно до якого, розмір
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки повинен становити 96255,00 грн.,
позивач звернувся до відповідача з
листом щодо перегляду її нормативної
грошової оцінки.

Листом від 25 лютого 2014 року № 1098
відповідач підтвердив правильність
грошової оцінки земельної ділянки,
оскільки її сформовано електронною
програмою формування витягів з
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок.

Вважаючи, що при складанні витягу з
технічної документації № 671
відповідачем не враховано усіх
факторів, які характеризують земельну
ділянку, що призвело до завищення бази
оподаткування - нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, позивач
звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що органи Держземагентства не
здійснюють розрахунок нормативної
грошової оцінки певної земельної
ділянки із застосуванням значень
факторів, що характеризують відповідну
земельну ділянку та безпосередньо
впливають на значення коефіцієнтів та
на розмір нормативної грошової оцінки
відповідної земельної ділянки, а
тільки формують витяг з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки за допомогою
електронної програми, яка
розробляється суб'єктом оціночної
діяльності.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
оскільки вони знайшли своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи виходячи з наступного.

Так, як зазначено вище між публічним
акціонерним товариством "Укрнафта" та
Бориславською міською радою
Львівської області укладено договір
оренди земельної ділянки від 24 грудня
2010 року за № 04.10.439.00051. 23 вересня 2011 року
третьою особою прийнято рішення № 373
"Про затвердження нормативної грошової
оцінки земель м. Борислава", на підставі
якого 14 лютого 2012 року відповідачем
надано позивачу витяг з технічної
документації № 671, згідно з яким,
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки склала 112157,10 грн.

Відповідно до статті 15 Закону України
«Про оренду землі», істотними умовами
договору оренди землі, зокрема, є
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату.

Згідно із частинами 1, 2 Закону України
«Про оренду землі», орендна плата за
землю - це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення
орендної плати за землю встановлюються
за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про плату за землю», використання
землі в Україні є платним. Плата за
землю справляється у вигляді
земельного податку або орендної плати,
що визначається залежно від грошової
оцінки земель. Розміри податку за
земельні ділянки, грошову оцінку яких
не встановлено, визначаються до її
встановлення в порядку, визначеному
цим Законом.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про
плату за землю», ставки земельного
податку з земель, грошову оцінку яких
встановлено, встановлюються у розмірі
одного відсотка від їх грошової оцінки,
за винятком земельних ділянок,
зазначених у частинах 5 - 10 цієї статті
та частині 2 статті 6 цього Закону.

Статтею 23 Закону України «Про оцінку
земель» визначено, що технічна
документація з бонітування ґрунтів,
економічної оцінки земель та
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок у межах населених пунктів
затверджується відповідною сільською,
селищною, міською радою.

Судом першої інстанції встановлено, що
з метою перевірки правильності
застосування коефіцієнтів при
складанні витягу з технічної
документації № 671 позивач звернувся до
суб'єктів оціночної діяльності, для
здійснення аналізу та складання
висновку щодо правомірності
застосування коефіцієнтів та
здійснення розрахунку нормативної
грошової оцінки земельної ділянки та
отримав висновок, відповідно до якого,
розмір нормативної грошової оцінки
земельної ділянки повинен становити
96255,00 грн. Однак, листом від 25 лютого 2014
року № 1098 відповідач підтвердив
правильність грошової оцінки
земельної ділянки.

Так, відповідно до ст. 5 Закону України
"Про оцінку земель", залежно від мети та
методів проведення оцінка земель
поділяється на такі види: бонітування
грунтів, економічна оцінка земель та
грошова оцінка земельних ділянок. При
цьому, грошова оцінка земельних
ділянок залежно від призначення та
порядку проведення може бути
нормативною і експертною. Нормативна
грошова оцінка земельних ділянок
використовується для визначення
розміру земельного податку, державного
мита при міні, спадкуванні та даруванні
земельних ділянок згідно із законом,
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності,
втрат сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва,
вартості земельних ділянок площею
понад 50 гектарів для розміщення
відкритих спортивних і
фізкультурно-оздоровчих споруд, а
також при розробці показників та
механізмів економічного стимулювання
раціонального використання та охорони
земель.

Поряд з цим, ст. 15 Закону України "Про
оцінку земель" встановлено, що
підставою для проведення оцінки земель
(бонітування ґрунтів, економічної
оцінки земель та нормативної грошової
оцінки земельних ділянок) є рішення
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 20 Закону України "Про
оцінку земель", за результатами
бонітування ґрунтів, економічної
оцінки земель та нормативної грошової
оцінки земельних ділянок складається
технічна документація, а за
результатами проведення експертної
грошової оцінки земельних ділянок
складається звіт. Дані про нормативну
грошову оцінку окремої земельної
ділянки оформляються як витяг з
технічної документації з нормативної
грошової оцінки земель.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що рішенням Бориславської
міської ради Львівської області № 373
від 23 вересня 2011 року затверджено
грошову оцінку земель міста Борислава,
яка включає, зокрема: норматив витрат
на освоєння та облаштування території
міста Борислава у розрахунку на 1 кв.м. у
розмірі 37,99 грн.; базову вартість 1 кв.м.
земель міста Борислава з урахуванням
регіональних факторів у розмірі 91,17
грн.; коефіцієнти, які характеризують
функціональне використання земельної
ділянки (додаток № 1 технічної
документації); грошову оцінку 1 га
сільськогосподарських угідь (додаток
№ 2 технічної документації); вартість 1
кв.м. земельної ділянки з урахуванням
зональних коефіцієнтів (додаток № 3
технічної документації); систему
коефіцієнтів, що враховують локальні
особливості місця розташування
окремої земельної ділянки для
визначення грошової оцінки ділянки у
межах економіко-планувальних зон міста
Борислава (додаток № 4 технічної
документації).

При цьому, вказаним рішенням
землевласників та землекористувачів
зобов'язано до 01 березня 2012 року
звернутися до відповідача для
одержання довідки про грошову оцінку
земельних ділянок, які є у їхньому
користуванні.

З огляду на викладені обставини,
відповідачем надано позивачу витяг з
технічної документації № 671, у якому
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить: 112157,10 грн., з
урахуванням таких даних: площа
земельної ділянки - 1150,00 кв.м; базова
вартість земельної ділянки - 91,17 грн. за
1 кв.м.; економіко-планувальна зона - 22;
коефіцієнт Км2 - 1,02; сукупний коефіцієнт
КмЗ - 1,05; коефіцієнт Кф - 1, 00; коефіцієнт
індексації нормативної грошової
оцінки К(і) - 1,00; нормативна грошова
оцінка кв.м. земельної ділянки під
забудовою - 97,53 грн.

Поряд із цим, відповідно до ст. 12 Закону
України "Про оцінку земель",
нормативно-методичне регулювання
оцінки земель здійснюється у
відповідних нормативно-правових актах,
що встановлюють порядок проведення
оцінки земель, організації і виконання
землеоціночних робіт, склад і зміст
технічної документації та звітів з
експертної грошової оцінки земельних
ділянок, вимоги до них, порядок їх
виконання. Нормативно-правові акти з
проведення оцінки земель, які
розробляються з урахуванням вимог
положень національних стандартів,
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Так, зокрема, нормативна грошова оцінка
земельної ділянки здійснюється згідно
з Методикою № 213. Поряд з цим, Порядок №
18/15/21/11 який регламентує механізм
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення та населених пунктів.

Відповідно до п. 21 Методики № 213,
нормативна грошова оцінка земель
населених пунктів визначається за
формулою: ВхНп

Цн = х Кф х Км, де:

Цн - нормативна грошова оцінка
квадратного метра земельної ділянки (у
гривнях); В - витрати на освоєння та
облаштування території в розрахунку на
квадратний метр (у гривнях);

Нп - норма прибутку (6 %); Нк - норма
капіталізації (3 %);

Кф - коефіцієнт, який характеризує
функціональне використання земельної
ділянки (під житлову та громадську
забудову, для промисловості,
транспорту тощо);

Км - коефіцієнт, який характеризує
місцерозташування земельної ділянки.

Витрати на освоєння та облаштування
території включають відновну вартість
- як первісну вартість, що змінюється
після проведення переоцінки,
інженерної підготовки головних споруд
і магістральних мереж водопостачання,
каналізації, теплопостачання,
електропостачання (у тому числі
зовнішнього освітлення)
слабкострумових пристроїв,
газопостачання, дощової каналізації,
вартість санітарної очистки, зелених
насаджень загального користування,
вулично-дорожньої мережі, міського
транспорту станом на початок року
проведення оцінки.

Коефіцієнт, який характеризує
місцеположення земельної ділянки (Км),
обчислюється за формулою: Км = Кмі х Км2
х КмЗ, де

Кмі - коефіцієнт, який характеризує
регіональні фактори місцеположення
земельної ділянки, зокрема:
чисельність населення та
адміністративний статус населеного
пункту, його місце в системі
розселення; розміщення в межах
населених пунктів, розташованих у
приміських зонах великих міст;
розміщення в межах населених пунктів,
що мають статус курортів.

Км2 - коефіцієнт, який характеризує
зональні фактори місцеположення
земельної ділянки в межах населених
пунктів, зокрема: відстань до
загальноміського центру населеного
пункту, концентрованих місць праці,
масового відпочинку населення;
розташування в ядрі центру великих і
найбільших міст та інших населених
пунктів, що мають особливо важливе
історичне значення, в приморській
смузі населених пунктів.

КмЗ - коефіцієнт, який характеризує
локальні фактори місцеположення
земельної ділянки за
територіально-планувальними,
інженерно-геологічними,
історико-культурними,
природно-ландшафтними,
санітарно-гігієнічними умовами та
рівнем облаштування території.

При цьому, згідно з розділом 4 технічної
документації для міста Борислава,
враховуючи його статус як міста
обласного підпорядкування, Кмі
прийнятий рівним -1,2.

Крім того, відповідно до витягу з
технічної документації № 671, що не
заперечувалось позивачем ні в суді
першої ні в суді апеляційної інстанції,
орендована позивачем земельна ділянка
знаходиться у 22 економіко-планувальній
зоні, тому, враховуючи технічну
документацію, розраховано коефіцієнт
Км2, який складає 1,02.

Також, судом першої інстанції
правомірно зазначено, що п. 3.10 Порядку
№ 18/15/21/11 передбачено, що вартість
одного квадратного метра земельної
ділянки певного функціонального
використання (Цн) визначається з
урахуванням
територіально-планувальних,
інженерно-геологічних,
історико-культурних,
природно-ландшафтних,
санітарно-гігієнічних та
інженерно-інфраструктурних
особливостей місця її розташування в
межах економіко-планувальної зони за
формулою: Цн = Цнз х Кф х Км3.

Значення коефіцієнта Км3 визначається
щодо кожного населеного пункту,
виходячи з його особливостей. При
встановленні значення локального
коефіцієнта для окремої земельної
ділянки можливо встановлювати його
значення на основі визначення частки
площі, яку займає цей фактор на
земельній ділянці. Установлення частки
площі здійснюється переважно шляхом
використання ГІС-технологій та
електронних цифрових карт масштабу, не
меншого, ніж 1:10000, - для міст з
чисельністю населення понад 100 тис. чол.
та 1:5000 - для інших населених пунктів.

Для обчислення Км3 враховувати
локальні фактори, наведені в додатку 1,
табл. 1.7, при цьому, добуток пофакторних
оцінок не повинен бути нижче 0,50 і вище
1,50.

Так, як вбачається з матеріалів справи,
згідно із витягом з технічної
документації № 671, відповідачем
визначено сукупний локальний
коефіцієнт Км3 - 1,05, який складається з
переліку локальних факторів,
обчислений із розрахунку локальних
коефіцієнтів на місцезнаходження у
межах економіко-планувальної зони
відповідно до додатку № 4 технічної
документації, а саме: зони пішохідної
доступності до національних,
зоологічних та дендрологічних парків
тощо - 1,15; зони без каналізації - 0,95;
санітарно-захисної зони - 0,96.

Враховуючи викладені обставини, суд
першої інстанції обґрунтовано
зазначає, що сукупний коефіцієнт Км3,
згідно із витягом з технічної
документації № 671, складає 1,05,
відповідно, нормативна грошова оцінка
земельної ділянки становить 112157,10 грн.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про
оцінку земель", технічна документація з
бонітування ґрунтів, економічної
оцінки земель та нормативної грошової
оцінки земельних ділянок у межах
населених пунктів затверджується
відповідною сільською, селищною,
міською радою. Технічна документація з
бонітування ґрунтів, економічної
оцінки земель та нормативної грошової
оцінки земельних ділянок, розташованих
за межами населених пунктів,
затверджується районними радами. Витяг
з технічної документації про
нормативну грошову оцінку окремої
земельної ділянки видається
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано прийняв до уваги доводи
представника відповідача про те, що
органи Держземагентства не здійснюють
розрахунок нормативної грошової
оцінки певної земельної ділянки із
застосуванням значень факторів, що
характеризують відповідну земельну
ділянку та безпосередньо впливають на
значення коефіцієнтів та на розмір
нормативної грошової оцінки
відповідної земельної ділянки, а
тільки формують витяг з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки за допомогою
електронної програми, яка
розробляється суб'єктом оціночної
діяльності.

Тобто, витяг з технічної документації
№ 671, який видано відповідачем,
сформовано електронною програмою на
підставі технічної документації,
затвердженої рішенням третьої особи,
тому відповідач не здійснював
розрахунок нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а тільки
надав уже сформований оскаржуваний
витяг із такої електронної програми.

Поряд з цим, судом першої інстанції
обґрунтовано зазначено, що перерахунок
нормативної грошової оцінки
відповідної земельної ділянки можливо
здійснити тільки за умови внесення
змін до технічної документації та до
електронної програми, розробленої ТОВ
"Експертна група "Богдан", яка
самостійно розраховує коефіцієнти та
формує відповідні витяги з технічної
документації. Вказана обставина
спростовує доводи позивача, що
відповідачем невірно розрахований
коефіцієнт нормативної вартості
земельної ділянки.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 17 грудня 2013 року №К/800/29688/13.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Разом з тим, в порушення ст. 71 КАС
України відповідачем суду першої
інстанції та суду апеляційної
інстанції надані докази правомірності
своїх дій.

З огляду на вищезазначене апеляційна
інстанція приходить до висновку, що суд
першої інстанції правомірно відмовив в
задоволенні позову.

При цьому апеляційна скарга не містить
посилання на обставини, передбачені
статтями 202 - 204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за яких рішення суду підлягає
скасуванню.

Доводи, викладені заявником в
апеляційній скарзі були предметом
дослідження суду першої інстанції і не
знайшли свого належного підтвердження.

Вказані в апеляційній скарзі
процесуальні порушення не призвели до
неправильного вирішення справи і не є
підставою для скасування судового
рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права, в зв'язку з чим
апеляційна скарга залишається без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Укрнафта" -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів із дня
складання у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України у
порядку ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Повний текст виготовлено 25 червня 2014
року

Головуючий суддя
Земляна Г.В.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.