Справа № 449/1156/13-ц 6/449/48/13
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року
Справа №
15188/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Макарика В.Я.

суддів -
Святецького В.В., Шинкар Т.І.

за участю секретаря судового засідання
- Шуптар Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Перемишлянському районі Львівської
області на ухвалу Перемишлянського
районного суду Львівської області від
19.11.2013р. про зміну способу та порядку
виконання рішення у справі №482/10 за
позовом ОСОБА_1, відділу ДВС
Перемишлянського районного управління
юстиції до управління Пенсійного фонду
України в Перемишлянському районі
Львівської області про стягнення
виплат «дитині війни», -

В С Т А Н О В
И В:

04 листопада 2013 року відділ ДВС
Перемишлянського районного управління
юстиції звернулося до суду з заявою у
якій просило зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Перемишлянському районі Львівської
області надати інформацію про суму
нарахованого підвищення до пенсії за
період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.
Змінити спосіб і порядок виконання
рішення Перемишлянського районного
суду № 2а-482 від 12.08.2013 року шляхом
стягнення з управління Пенсійного
фонду України в Перемишлянському
районі Львівської області на користь
ОСОБА_1 нарахованого підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008
року із врахуванням ст.. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», та ст.. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

Ухвалою Перемишлянського районного
суду Львівської області від 19.11.2013 року
заяву заступника начальника ВДВС
Перемишлянського РУЮ Макар О.С. про
зміну способу виконання рішення у
справі 2а-482/2010 - задоволено. Змінено
спосіб виконання судового рішення по
справі 2а-482/2010 (в частині виплати
підвищення до пенсії за період з 22.05.2008
по 31.12.2008р.) шляхом стягнення з
Управління Пенсійного фонду України в
Перемишлянському районі Львівської
області нарахованої але не виплаченої
ОСОБА_1 (Перемишлянський район, с.
Великі Глібовичі) нарахованого
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком за період з
22.05.2008р. по 31.12.2008 р. із врахуванням ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» та ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та виплечених
сум.

Не погодившись із ухвалою суду першої
інстанції, відповідач управління
Пенсійного фонду України в
Перемишлянському районі Львівської
області оскаржило її в апеляційному
порядку та просить скасувати ухвалу
Перемишлянського районного суду
Львівської області від 19.11.2013 року та
прийняти нову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог. Апелянт
свої вимоги мотивує тим, що судом 1
інстанції неповно з'ясовано обставини
справи, висновки суду не відповідають
обставинам справи, висновки суду
вважає необґрунтованими.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст.
196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга підлягає до
задоволення з таких мотивів.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини рішення
Перемишлянського районного суду
Львівської області від 10 грудня 2010 року
та синтез наведених процесуальних норм
дають підстави зробити висновок про те,
що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

Судове рішення набрало законної сили
та виконується у порядку встановленому
Законом України «Про виконавче
провадження».

За таких обставин відділ ДВС
Перемишлянського районного управління
юстиції просило змінити не спосіб
виконання постанови суду, а судове
рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цього рішення. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відповідно до статті 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Суд розглядає питання про відстрочення
або розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням державного
виконавця або сторони виконавчого
провадження, що звернулися із поданням
(заявою), та осіб, які беруть участь у
справі, та у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення. Неприбуття у судове
засідання осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
судовому розгляду.

Аналіз наведеної норми дає підстави
вважати, що суд може змінити спосіб і
порядок виконання рішення лише: 1) у
виняткових випадках; 2) за наявності
обставин, що ускладнюють його
виконання або роблять його неможливим;
3) за умови надання достатніх доказів
наявності таких обставин.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення суду слід розуміти прийняття
судом нових заходів реалізації
(виконання) рішення в разі неможливості
його виконання у спосіб і порядок,
встановлений раніше.

Зміна способу і порядку виконання
рішення суду може відбутися шляхом
заміни одного заходу примусового
виконання судового рішення іншим або
коли, при виконанні рішення
адміністративного суду, яким
присуджені певні речі або кошти,
неможливо їх повернути за їх
відсутності, що є підставою для
звернення стягнення на грошові кошти
тощо.

Даючи оцінку матеріалів доданих до
заяви про зміну способу і порядку
виконання рішення суду, судами
попередніх інстанцій не встановлено
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення, а заявником не надано
доказів наявності таких підстав.

Вказана заявником підстава
неможливості виконання рішення суду
через відсутність коштів у відповідача
не дає суду можливості застосування
зміни способу і порядку виконання
цього рішення, оскільки не вичерпані
інші встановлені законом заходи
виконання рішення суду, в тому числі
примусового характеру.

Крім того, слід зазначити, що
реалізуючи своє право на захист
позивач має право вимагати від суду
зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень прийняти рішення
або вчинити певні дії (пункт 2 частини 4
статті 105 КАС України).

У разі задоволення адміністративного
позову суд, обираючи спосіб захисту
порушених прав позивача, може прийняти
постанову про зобов'язання відповідача
вчинити певні дії (пункт 2 частини 2
статті 162 КАС України).

Аналіз наведених норм та статті 263 КАС
України дають підстави зробити
висновок про те, що суд, здійснюючи
зміну способу і порядку виконання
рішення суду, не може змінювати зміст
резолютивної частини рішення або
змінити обраний судом спосіб захисту
порушеного права.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

З урахуванням того, що фактичні
обставини справи судом першої
інстанції встановлено повно та
правильно, але неправильно застосовано
норми процесуального права, що
призвело до ухвалення незаконного
судового рішення, а тому колегія
суддів вважає за необхідне ухвалу суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
заяви про зміну способу і порядку
виконання рішення суду.

Керуючись статтями ст. ст. 41, 195, 196, ст.
199, ст. 202, ст. 205, ст. 206, 254, 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Перемишлянському районі Львівської
області задовольнити.

Ухвалу Перемишлянського районного
суду Львівської області від 19.11.2013 року
скасувати, та прийняти нову ухвалу,
якою у задоволенні заяви відділу ДВС
Перемишлянського районного управління
юстиції про зміну способу та порядку
виконання постанови Перемишлянського
районного суду Львівської області
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя:
В.Я. Макарик

Судді:
В.В. Святецький

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали складений 01 липня
2014 року.