Справа № К/9991/8407/12-С
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/8407/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд
касаційної скарги ОСОБА_3 на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 1.07.2010р. та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20.12.2011р. у
справі

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Територіального
управління Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті у Рівненській області

про визнання дій протиправними , -

В С Т А Н О В И В :

17.03.2010р. до суду надійшов позов ОСОБА_3
про визнання протиправною та
скасування постанови Територіального
управління Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті у Рівненській області (далі
Головавтотрансінспекція) від 25.06.2009р.
№0387 про застосування фінансових
санкцій в сумі 1700грн. Позов мотивовано
тим, що штрафні санкції до нього
застосовані неправомірно, оскільки він
не є суб'єктом підприємницької
діяльності.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 1.07.2010р.,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 20.12.2011р., в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, ОСОБА_3 звернувся
із касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
просив їх скасувати. При цьому,
скаржник зазначив, що суди дійшли
помилкового висновку про не
обґрунтованість позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 29.04.2009 інспектори
Головавтотрансінспекції на підставі
завдання на перевірку №033152 від 29.04.2009
здійснили рейдову перевірку
транспортного засобу, що належить
ОСОБА_3, за наслідками якої складено Акт
140051 від 29.04.2009.

Як вбачається з Акту, державними
інспекторами Головавтотрансінспекції
встановлено, що водій транспортного
засобу ОСОБА_3 здійснював надання
послуг з перевезення вантажу (продукти
харчування) згідно накладної №681 від
28.04.2008 вантажовідправник ОСОБА_5,
вантажоотримувач ОСОБА_6 без
документів передбачених ст. 39 Закону
"Про автомобільний транспорт", а саме
ліцензійної картки. Від підпису Акту та
дачі письмових пояснень позивач
відмовився.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про автомобільний транспорт" від 5.04.2001
№2344-III (далі Закон №2344-III) перевізник -
це фізична або юридична особа, яка
здійснює на комерційній основі чи за
власний кошт перевезення пасажирів чи
(та) вантажів транспортними засобами.

Статтею 6 Закону №2344-III встановлено, що
державному контролю підлягають усі
транспортні засоби українських та
іноземних перевізників, що здійснюють
автомобільні перевезення пасажирів та
вантажів на території України.
Державний контроль автомобільних
перевізників здійснюється шляхом
проведення планових, позапланових
рейдових перевірок.

Відповідно пункту 3 Постанови Кабінету
Міністрів України від 8.11.2006 №1567 «Про
затвердження Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті» органами державного
контролю на автомобільному транспорті
є Головавтотрансінспекція, її
територіальні управління в областях,
Автономній Республіці Крим, м. Києві та
м. Севастополі.

Відповідно до статей 39 та 48 Закону
№2344-III, автомобільні перевізники,
водії, пасажири повинні мати і
пред'являти особам, які уповноважені
здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконуються пасажирські
перевезення. Зокрема, перевізнику
необхідно мати ліцензію, інші
документи, передбачені законодавством
України; водію посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
ліцензійну картку, дорожній лист, інші
документи, передбачені законодавством
України. Зазначені документи на момент
перевірки у позивача були відсутні.

Статтею 60 Закону №2344-III встановлено, що
за надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений ст.
39 та 48 цього Закону передбачена
відповідальність - застосовується
штраф у розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Безпідставним є посилання позивача на
те, що він не є суб'єктом
підприємницької, оскільки Закон
України "Про автомобільний транспорт"
не обмежує застосування передбаченої
статтею 60 Закону штрафної санкції лише
до суб'єкта підприємницької
діяльності.

Отже, враховуючи вище наведене, вірними
є висновки судів попередніх інстанцій
про необґрунтованість позовних вимог.

Згідно зі статтею 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231, 254
КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
1.07.2010р. та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 20.12.2011р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку, передбаченому ст.ст. 235-244 КАС
України.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф.
Мороз