Справа № 761/27746/13-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Мальцев Д.О.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

19 червня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Межевича М.В.

за участю
секретаря Рижкової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі міста Києва на
постанову Шевченківського районного
суду м.Києва від 13 лютого 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі міста
Києва, Головного управління Пенсійного
фонду України в м. Києві про
перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_2, звернулася до суду з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі міста
Києва (в подальшому відповідач 1) та
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві (далі відповідач 2), в
якому просить зобов'язати відповідачів
провести перерахунок та виплату
різниці в розмірі пенсії, починаючи з
часу її призначення, а саме з 01.01.2007р. по
30.09.2011р. із урахуванням заробітної
плати за період роботи з 01.07.1995р. по
30.06.2000р.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 30.03.2012р. позовні вимоги
в частині позовних вимог за період
роботи з 01.01.2007р. до 08.08.2011р. залишено без
розгляду в цілому.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.10.2013р.
вказану ухвалу в частині позовних
вимог за період з 30.05.2011 по 30.09.2011
скасовано, а в іншій частині залишено
без змін.

Постановою Шевченківського районного
суду м.Києва від 13 лютого 2014 року
позовні вимоги задоволено частково.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Києві провести перерахунок та
виплату різниці в розмірі пенсії
починаючи з 30.05.2011р. по 30.09.2011р. із
урахуванням заробітної плати за період
роботи з 01.07.1995р. по 30.06.2000р. та раніше
виплачених сум. В решті позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
представник управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
міста Києва подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову в повному обсязі. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
рішення суду, неповне з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом норм
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанову суду
слід залишити без змін, з наступних
підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини справи, наданим
доказам дав правильну правову оцінку і
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач отримує пенсію за віком
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 04.01.2007р. При цьому,
відповідачем зазначено, що позивачу
необхідно надати додаткову довідку з
основного місця роботи.

На час звернення до відповідача із
заявою про призначення пенсії у лютому
2007р., позивачкою було надано всі
необхідні документи для призначення
(перерахунку) пенсії, в тому числі і
довідки про заробітну плату з
основного місця роботи та довідку про
заробітну плату за сумісництвом за
період з 01.07.1995р. по 30.06.2000р.

Однак, управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі міста
Києва при визначенні розміру пенсії у
2007році не врахував заробітну плату за
період страхового стажу до 01.07.2000р., а
саме за період роботи з 01.07.1995р. по
30.06.2000р., чим, на думку позивача, порушив
законні права на одержання пенсії в
належному розмірі.

Позивач неодноразово зверталась до
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі міста Києва із
заявами про відновлення порушеного
права, а саме про перерахунок пенсії з
урахуванням довідок про заробітну
плату за період з 01.07.1995р. по 30.06.2000р.
Позивачу неодноразово було відмовлено
в перерахунку пенсії з посиланням на ті
обставини, що в матеріалах справи
відсутня довідка, яка підтверджує, що
позивач працювала за сумісництвом у
вказаний період.

Тільки листом від 13.01.2012р. позивача
повідомлено, що пенсію призначено без
врахування вказаного періоду без
вчинення будь-яких дій по встановленню
права позивача на перерахунок пенсії з
урахуванням вказаного періоду та
зазначено, що згідно з заявою позивача
від 28.09.2011 року та довідкою про
заробітну плату за основним місцем
роботи, виданою «Українським центром
ділових зв'язків» проведено
перерахунок пенсії та зазначено, що
перерахунок пенсії з більш раннього
періоду немає законних підстав.

В зв'язку з чим позивач звернулась до
суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги прийшов до висновку, що
відповідач не обґрунтовано не врахував
заробітну плату за період роботи з
01.07.1995р. по 30.06.2000р. страхового стажу при
призначенні пенсії та не провів
перерахунок пенсії.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
оскільки вони знайшли своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи виходячи з наступного.

Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

Так, відповідно до ст.40 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» для обчислення
пенсії враховується заробітна плата
(дохід) за будь-які 60 календарних
місяців страхового стажу підряд до 1
липня 2000 року, незалежно від перерв, та
за весь період страхового стажу
починаючи з 1 липня 2000 року.

У разі якщо страховий стаж становить
менший період, ніж передбачено абзацом
першим цієї частини, враховується
заробітна плата (дохід) за фактичний
страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за
пенсією, з періоду, за який
враховується заробітна плата (дохід)
для обчислення пенсії, виключається
період до 60 календарних місяців підряд
за умови, що зазначений період
становить не більше ніж 10 відсотків
тривалості страхового стажу.

Для визначення розміру пенсії за віком
відповідно до частини другої статті 27
цього Закону заробітна плата для
обчислення частини пенсії за період
страхового стажу до набрання чинності
цим Законом визначається на умовах і в
порядку, передбачених законодавством,
що діяло раніше, а для обчислення
частини пенсії за період страхового
стажу після набрання чинності цим
Законом - на умовах, передбачених
абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період
страхового стажу до 1 липня 2000 року
враховується для обчислення пенсії на
підставі документів про нараховану
заробітну плату (дохід), виданих у
порядку, встановленому законодавством,
а за період страхового стажу починаючи
з 1 липня 2000 року - за даними, що
містяться в системі персоніфікованого
обліку.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що при призначенні пенсії,
позивачем разом із заявою про
призначення пенсії від 28.02.2007р. були
надані наступні документи: подання,
копія паспорту, копія трудової книжки,
довідка про заробіток по сумісництву
та дані персоніфікованого обліку,
довідки про трудовий стаж, анкета,
ідентифікаційний код, заява. Крім
цього, у поданій заяві відповідачем
було роз'яснено позивачу про
необхідність надання довідки за
основним місцем роботи за період з 1995р.
по 2000 р. у строк до 28.05.2007 року. Позивачем
була надана довідка про заробітну
плату за основним місцем роботу, у
зазначений термін. Вказана обставина
підтверджені копією пенсійної справи,
яка наявна в матеріалах справи.

Крім того, судом першої інстанції
встановлено та не заперечувалось
відповідачем, що згідно записів у
трудовій книжці позивачці остання
працювала з 01.07.1994р. по 14.04.1999р. на посаді
начальника фінансово-економічного
відділу - головним бухгалтером ТОВ
«Український центр ділових зв'язків».
Також під час звернення до управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі міста Києва із
завою про призначення пенсії
позивачкою було подано довідку № 2 від
16.04.2007р. про заробітну плату для
обчислення пенсії та довідку № 1 від
16.04.2007р. про роботу на посаді головного
бухгалтера ТОВ «Український центр
ділових зв'язків».

Таким чином, позивачем підтверджено
належними доказами, що вона працювала
на посаді головного бухгалтера ТОВ
«Український центр ділових зв'язків», а
тому колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
вона має право на перерахунок пенсії із
урахуванням заробітної плати за період
роботи з 01.07.1995р. по 30.06.2000р. Отже,
відповідачами були порушені права
позивача при перерахунку пенсії.

З викладеного вбачається, що першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про наявність підстав для
задоволення позову.

Посилання відповідача на наявність в
заяві про призначення пенсії від 28.02.2007
року, відмітки про відсутність довідки
про заробітну плату та сплати
соціальних внесків позивача за роботу
за сумісництвом спростовані
матеріалами справи, зокрема, та
обставина, що позивачем була надано
вказана довідка підтверджена копією
пенсійної справи.

Суд першої інстанції дав належну
оцінку всім обставинам справи та вірно
застосував законодавство, що регулює
ці правовідносини.

Надані докази були оцінені судом
першої інстанції, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Крім того, було оцінено
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, що відповідає
вимогам ст. 86 КАС України.

При цьому апеляційні скарги не містять
посилання на обставини, передбачені
статтями 202 - 204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за яких рішення суду підлягає
скасуванню.

Доводи, викладені заявниками в
апеляційних скаргах були предметом
дослідження суду першої інстанції і не
знайшли свого належного підтвердження.

Вказані в апеляційних скаргах
процесуальні порушення не призвели до
неправильного вирішення справи і не є
підставою для скасування судового
рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права, в зв'язку з чим
апеляційні скарги залишаються без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі міста Києва -
залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного
суду м.Києва від 13 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів із дня
складання у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України у
порядку ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Повний текс виготовлено 25.06.2014 року

Головуючий суддя
Земляна Г.В.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.