Справа № 809/1799/14
Суддя: Черепій П.М.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"25" червня 2014 р.
Справа № 809/1799/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Черепія П.М.

при секретарі Візінського М.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Державної податкової
інспекції у Снятинському районі
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в сумі
1067,41 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

10.06.2014 року Державна податкова
інспекція у Снятинському районі
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (надалі -
позивач) звернулася до суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі -
відповідач) про стягнення
заборгованості в сумі 1067,41 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у
відповідача в порушення підпункту 16.1.4.
пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу
України наявна заборгованість в
розмірі 1067,41 грн. по єдиному податку з
фізичних осіб та надходження від
сплати збору за забруднення
навколишнього природного середовища
фізичними особами. Просить суд винести
рішення, яким стягнути з відповідача
вищевказану суму боргу.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, на адресу суду
направив клопотання про розгляд справи
без його участі, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, з підстав,
наведених ним у позовній заяві.

Оскільки представник позивача в
поданому клопотанні просить дану
справу розглянути без його участі, суд
вважає за можливе справу розглянути за
відсутності представника позивача.

Відповідач в судовому засіданні проти
позову не заперечує.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення відповідача, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
і оцінивши докази, суд дійшов висновку
про те, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.10.1999 року
відповідач зареєстрований як фізична
особа-підприємець Снятинською
районною державною адміністрацією
Івано-Франківської області та взятий
на облік у Державній податковій
інспекції в Снятинському районі. (а.с. 6 -
7).

Згідно зі статтею 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Податковий кодекс України (надалі -
Кодекс) регулює відносини, що виникають
у сфері справляння податків і зборів,
зокрема, визначає вичерпний перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

У відповідності до вимог статті 36
Кодексу, податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом або законами з питань митної
справи.

Згідно статті 38 Кодексу, виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Підпунктом 16.1.4. пункту 16.1 статті 16
Кодексу передбачено, що платники
податків і зборів зобов'язані
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Стаття 57.1 Кодексу встановлює, що
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень пункту 295.3. статті 295
Кодексу, платники єдиного податку
третьої - шостої груп сплачують єдиний
податок протягом 10 календарних днів
після граничного строку подання
податкової декларації за податковий
(звітний) квартал.

Пунктом 49.2 статті 49 Кодексу
встановлено, що платник податків
зобов'язаний за кожний встановлений
цим Кодексом звітний період подавати
податкові декларації щодо кожного
окремого податку, платником якого він
є, відповідно до цього Кодексу
незалежно від того, чи провадив такий
платник податку господарську
діяльність у звітному періоді.

Згідно положень пункту 4.1.4 статті 4 ЗУ
"Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин, податкові
декларації подаються за базовий
податковий(звітний) період, що
дорівнює:

а) календарному місяцю (у тому числі при
сплаті місячних авансових внесків),
-протягом 20 календарних днів, наступних
за станнім календарним днем звітного
(податкового) місяця;

б) календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі при
сплаті квартальних або піврічних
авансових внесків), - протягом 40
календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя);

в) календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктом "г" підпункту
4.1.4 цього пункту, - протягом 60
календарних днів за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року;

г) календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб
(прибуткового податку з громадян), - до
1 квітня року, наступного за звітним.

Відповідно до пункту 120.1 статті 120
Кодексу, неподання або несвоєчасне
подання платником податків або іншими
особами, зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків) тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 170
гривень, за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Частиною 2 пункту 120.1 статті 120 Кодексу
встановлено, що ті самі дії, вчинені
платником податків, до якого протягом
року було застосовано штраф за таке
порушення, тягнуть за собою накладення
штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне
таке неподання або несвоєчасне
подання.

За результатами проведеної
документальної позапланової перевірки
дотримання вимог податкового
законодавства ФОП ОСОБА_1 за період з
15.01.2010 року по 14.01.2013 року складено акт
за № 334/17/НОМЕР_1 від 28.01.2013 року,
відповідно до якого встановлено
несвоєчасну сплату єдиного податку та
несвоєчасне подання розрахунків збору
за забруднення навколишнього
середовища за І квартал 2010 року, за І
півріччя 2010 року та за 9 місяців 2010 року,
чим порушено пункт 295.3 статті 295
Кодексу, пункт 4.1.4 статті 4 ЗУ "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами". (а.с. 8 -
11).

Внаслідок чого, позивачем винесено
податкові повідомлення-рішення №
, № від 31.01.2013 року, якими до
відповідача застосовано штрафні
санкції в сумі 510 грн. та 651,20 грн.
відповідно. (а.с. 12- 13).

Вищевказані податкові
повідомлення-рішення відповідачем
отримано 31.01.2013 року, що
підтверджується підписом на корінцях
податкових повідомлень-рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, у
відповідача була наявна переплата в
сумі 93,79 грн., внаслідок чого
заборгованість перед бюджетом
становить 1067,41 грн., що підтверджується
зворотнім боком облікової картки
платника податків відповідача. (а.с. 16 -
19).

Згідно пункту 59.1 статті 59 Кодексу, у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Як встановлено з матеріалів справи,
позивачем вжиті заходи щодо вручення
відповідачу податкової вимоги форми "Ф"
за № 46-25 від 12.02.2014 року на суму 838,01 грн.
(а.с. 14).

Підпунктом 14.1.156. пункту 14.1 статті 14
Кодексу визначено, що податкове
зобов'язання - це сума коштів, яку
платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту
14.1. статті 14 Кодексу, податковий борг -
сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Таким чином, податковий борг
відповідача підтверджується
податковими повідомленнями-рішеннями,
зворотнім боком облікової картки
платника податків відповідача та
іншими доказами, що містяться в
матеріалах справи.

Доказів, які б свідчили про сплату
податкового боргу відповідач суду не
надав, доводи позивача не спростував.

Відповідно до підпункту 20.1.18 пункту 20.1
статті 20 Кодексу, органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.

Відповідно до вимог статті 87 Кодексу,
джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-які власні
кошти та майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Враховуючи те, що станом на момент
розгляду справи, податковий борг
відповідачем не погашено, суд вважає
вимоги позивача обґрунтованими, а
позов таким, що підлягає до
задоволення, шляхом стягнення з
відповідача заборгованості в сумі 1067,41
грн. з розрахункових рахунків в
банківських установах, обслуговуючих
фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 та за
рахунок готівки.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158, 159, 160, 161,
162, 163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з розрахункових рахунків в
банківських установах, обслуговуючих
фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (ідент.
номер НОМЕР_1) та за рахунок готівки в
дохід Державного бюджету України
податковий борг в сумі 1067,41 грн. (одну
тисячу шістдесят сім гривень сорок
одну копійку).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
Черепій
П.М.

Постанова складена в повному
обсязі 01.07.2014 року.