Справа № 826/5022/14
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2014 року № 826/5022/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі: головуючого судді
Аблова Є.В., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці про
визнання протиправним та скасування
наказу, поновлення на роботі,-
Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці про
визнання протиправним та скасування
наказу, поновлення на роботі,
обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що
станом на день видачі наказу про
накладення дисциплінарного стягнення
позивачем оскаржувався протокол про
адміністративне правопорушення від
19.11.2013 року, однак відповідачем
всупереч вимог положень
дисциплінарного статуту щодо
отримання результатів провадження у
справі про адміністративне
правопорушення, прийнято оскаржуваний
наказ, який підлягає скасуванню.
В позовній заяві позивач просив суд
наказ Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці від 15.01.2014
р. №10 о/с в частині притягнення ОСОБА_1
до дисциплінарної відповідальності та
накладення дисциплінарного стягнення
у вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ скасувати,
зобов'язати Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці поновити
ОСОБА_1 на посаді заступника начальника
відділу карного розшуку лінійного
відділу на станції Київ-Пасажирський
Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці, а у разі
неможливості поновлення на вказаній
посаді, призначити на будь-яку іншу
рівнозначну посаду в лінійному відділі
на станції Київ-Пасажирський
Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці, з
виплатою середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, зобов'язати
Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці
відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду,
завдану протиправним рішенням в
розмірі 2000 (дві тисячі) грн., стягнути з
Державного бюджету України на користь
громадянина України ОСОБА_1 судові
Позивач в судовому засіданні підтримав
позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином. Заперечень проти
позову до суду не надав.
Відповідно до ч.6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи неявку в судове засідання
відповідача, суд ухвалив розглядати
справу у порядку письмового
Розглянувши наявні матеріали справи,
суд встановив наступне.
15.01.2014 року Управлінням МВС України на
Південно-Західній залізниці видано
наказ №10 о/с «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності»,
згідно п.1 якого за вчинення
дисциплінарного проступку, який
виразився у керуванні транспортним
засобом із явними ознаками
алкогольного сп'яніння, відмові від
проходження медичного огляду у
встановленому законом порядку,
ігноруванні неодноразових вимог МВС
України щодо недопущення порушень
транспортної дисципліни, що призвело
до порушення вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ст.ст.1, 7 Закону України «Про
дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» від 22.02.2006 р.,
зважаючи на вимоги п.3.17 наказу МВС
України від 16.03.2007 р. №81 «Про заходи
щодо зміцнення дисципліни і законності
в органах внутрішніх справ та
попередження надзвичайних подій,
пов'язаних із загибеллю й травмуванням
особового складу», майора міліції
ОСОБА_1, заступника начальника відділу
карного розшуку лінійного відділу на
станції Київ-Пасажирський Управління
МВС України на Південно-Західній
залізниці звільнити з органів
внутрішніх справ за порушення
На підставі наказу №10 о/с від 16.01.2014
року Управлінням МВС України на
Південно-Західній залізниці прийнято
наказ №11 о/с від 16.01.2014 р. (по особовому
складу), яким відповідно до Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ звільнено з органів
внутрішніх справ у запас (з постановкою
на військовий облік) п.64 «є» (за
порушення дисципліни) майора міліції
ОСОБА_1 (М-064478), заступника начальника
відділу карного розшуку лінійного
відділу на станції Київ-Пасажирський
Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці, з 17 січня
Листом від 17.01.2014 р. №37/7-627 позивача
повідомлено про те, що з 17.01.2014 року його
звільнено з органів внутрішніх справ
та направлено витяг з наказу
Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці від 15.01.2014
року №10 о/с.
Позивач, вважаючи, що оскаржуваний
наказ прийнятий відповідачем з грубим
порушенням порядку притягнення до
дисциплінарного стягнення та є таким,
що порушує його права та законні
інтереси, звернувся до суду за їх
захистом шляхом поновлення на роботі з
даним адміністративним позовом.
Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України стосовно її
дотримання, види заохочень та
дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень
визначає Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України,
затверджений Законом України від 22
лютого 2006 року N 3460-IV (далі - Закон N 3460-IV).
Так, відповідно до ст. 1 Закону N 3460-IV
службова дисципліна - дотримання
особами рядового і начальницького
складу Конституції і законів України,
актів Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.
Згідно ст. 2 Закону N 3460-IV дисциплінарний
проступок - невиконання чи неналежне
виконання особою рядового або
начальницького складу службової
Статтею 7 Закону N 3460-IV визначено, що
службова дисципліна базується на
високій свідомості та зобов'язує кожну
особу рядового і начальницького
складу: дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників; захищати і охороняти від
протиправних посягань життя, здоров'я,
права та свободи громадян, власність,
довкілля, інтереси суспільства і
держави; поважати людську гідність,
виявляти турботу про громадян і бути
готовим у будь-який час надати їм
допомогу; дотримуватися норм
професійної та службової етики;
берегти державну таємницю; у службовій
діяльності бути чесною, об'єктивною і
незалежною від будь-якого впливу
громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб; стійко переносити всі
труднощі та обмеження, пов'язані зі
службою; постійно підвищувати свій
професійний та культурний рівень;
сприяти начальникам у зміцненні
службової дисципліни, забезпеченні
законності та статутного порядку;
виявляти повагу до колег по службі та
інших громадян, бути ввічливим,
дотримуватися правил внутрішнього
розпорядку, носіння встановленої форми
одягу, вітання та етикету; з гідністю і
честю поводитися в позаслужбовий час,
бути прикладом у дотриманні
громадського порядку, припиняти
протиправні дії осіб, які їх учиняють;
берегти та підтримувати в належному
стані передані їй в користування
вогнепальну зброю, спеціальні засоби,
Відповідно до ст. 12 Закону N 3460-IV на осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження про
неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ.
Стаття 14 Закону N 3460-IV встановлює
порядок накладання дисциплінарних
Так, з метою з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування. Службове розслідування
має бути завершене протягом одного
місяця з дня його призначення
начальником. У разі необхідності цей
термін може бути продовжено
начальником, який призначив службове
розслідування, або старшим прямим
начальником, але не більш як на один
Зміст наказу доводиться до відома
особи рядового або начальницького
складу, яку притягнуто до
дисциплінарної відповідальності, під
підпис. У разі звільнення з посади або
звільнення з органів внутрішніх справ
особі рядового або начальницького
складу видається витяг з наказу.
При визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
Звільнення осіб рядового і
начальницького складу з органів
внутрішніх справ як вид стягнення є
крайнім заходом дисциплінарного
Згідно ст. 16 Закону N 3460-IV, яка
встановлює строки накладання
дисциплінарних стягнень,
дисциплінарне стягнення накладається
у строк до одного місяця з дня, коли про
проступок стало відомо начальнику.
У разі проведення за фактом учинення
проступку службового розслідування,
кримінального провадження або
провадження у справі про
адміністративне правопорушення на
осіб рядового і начальницького складу
дисциплінарне стягнення може бути
накладено не пізніше одного місяця з
дня закінчення службового
розслідування, кримінального
провадження або провадження у справі
про адміністративне правопорушення, не
враховуючи періоду тимчасової
непрацездатності або перебування у
Як зазначає позивач та підтверджується
матеріалами справи, 19.11.2013 року щодо
позивача працівниками ДАІ був
складений протокол про вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 130 КУпАП (керування
транспортним засобом у стані
сп'яніння), внаслідок чого останній і
був оскаржуваним наказом притягнутий
до дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення з посади.
Даний протокол про адміністративне
правопорушення був оскаржений
позивачем в судовому порядку, про що
зазначив позивач у своїх поясненнях,
наданих під час проведення службового
В матеріалах справи міститься
постанова Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 01.04.2014 року, якою закрито
провадження у справі про притягнення
до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП у зв'язку з
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

Водночас, як вбачається з
оскаржуваного наказу, позивач
звільнений з органів внутрішніх справ
за вчинення дисциплінарного проступку,
який виразився у керуванні
транспортним засобом із явними
ознаками алкогольного сп'яніння,
відмові від проходження медичного
огляду у встановленому законом
порядку, ігноруванні неодноразових
вимог МВС України щодо недопущення
порушень транспортної дисципліни, що
призвело до порушення вимог ч. 1 ст. 130
КУпАП, що свідчить про те, що
відповідачем порушено вимоги щодо
врахування тяжкості проступку,
обставин, за яких його скоєно,
заподіяної шкоди, попередньої
поведінки особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації.

Крім того, судом вбачається
недотримання відповідачем вимог
Закону N 3460-IV в частині строків
накладання дисциплінарних стягнень, а
саме не пізніше одного місяця з дня
закінчення службового розслідування,
кримінального провадження або
провадження у справі про
адміністративне правопорушення, не
враховуючи періоду тимчасової
непрацездатності або перебування у
відпустці.

Зважаючи, що наказ №10 о/с був прийнятий
15.01.2014 року, а постанова про закриття
провадження у справі про притягнення
до адміністративної відповідальності
01.04.2014 року, відповідачем повністю
ігноровано вимоги чинного
законодавства та притягнено позивача
до дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення з органів внутрішніх справ
з грубим порушенням норм
законодавства.

Крім того, до позивача застосовано
крайній захід дисциплінарного впливу,
обгрунтованість якого відповідачем не
доведена.

Суд також зазначає, що відповідачем
доводи позивача не спростовано та не
надано суду доказів правомірності
прийнятого наказу №10 о/с «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності».

За таких обставин, суд приходить до
висновку про наявність підстав для
скасування оскаржуваного наказу, а для
відновлення порушених прав позивача
необхідно поновити останнього на
посаді заступника начальника відділу
карного розшуку лінійного відділу на
станції Київ-Пасажирський Управління
МВС України на Південно-Західній
залізниці.

Щодо позовних вимог про стягнення з
відповідача моральної шкоди в сумі 2000,00
грн., суд зазначає наступне

Згідно ст.56 Конституції України, кожен
має право на відшкодування за рахунок
держави чи органів місцевого
самоврядування матеріальної та
моральної шкоди, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади, органів
місцевого

самоврядування, їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" від 31.03.1995 р. № 4
визначено, що під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Статтею 23 Цивільного кодексу України
визначено, що моральна шкода полягає: у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи.

Згідно ст.1173 Цивільного кодексу
України, шкода, завдана фізичній або
юридичній особі незаконними рішеннями,
дією чи бездіяльністю органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні ними
своїх повноважень, відшкодовується
державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування
незалежно від вини цих органів.

Як зазначено у п.4 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995
р. № 4, у позовній заяві про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди має бути зазначено, в чому
полягає ця шкода, якими неправомірними
діями (бездіяльністю) її заподіяно та
якими доказами вона підтверджується.
Факт заподіяння моральної шкоди
повинен довести позивач.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" від 27.03.1992 р. № 6
визначено, що розглядаючи позови про
відшкодування шкоди, суди повинні мати
на увазі, що відповідно до статей 440 і 450
ЦК шкода, заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи, а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки,
незалежно від наявності вини.

Позивачем не доведено причинного
зв'язку його звільнення з виникненням у
нього будь-яких хвороб чи інших
душевних страждань та/або фізичного
болю. Крім того, на підтвердження
наведених обставин до суду не надано
жодних доказів, зокрема медичних
довідок.

За таких обставин, Окружний
адміністративний суд міста Києва за
правилами, встановленими ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази та заслухавши пояснення
представників сторін, вважає заявлені
позовні вимоги часткового
обґрунтованими та такими, що
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого вирішує справи відповідно до
Конституції України та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. Суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч.1, 2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, належним чином не
виконаний покладений на нього
обов'язок щодо доказування
правомірності оскаржуваного наказу.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України,
Окружний адміністративний суд міста
Києва,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Наказ Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці від 15.01.2014
р. №10 о/с скасувати.

Зобов'язати Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці поновити
ОСОБА_1 на посаді заступника начальника
відділу карного розшуку лінійного
відділу на станції Київ-Пасажирський
Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці.

Зобов'язати Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці виплатити
ОСОБА_1 середній заробіток за час
вимушеного прогулу за період з дня
звільнення до дня поновлення на роботі.

Допустити негайне виконання постанови
в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді
заступника начальника відділу карного
розшуку лінійного відділу на станції
Київ-Пасажирський Управління МВС
України на Південно-Західній залізниці
та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку
за час вимушеного прогулу.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Окружний адміністративний суд міста
Києва апеляційної скарги на постанову
протягом десяти днів з дня її
проголошення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає до Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
Є.В. Аблов