Справа № 310/6562/13-а
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 травня 2014 рокусправа № 310/6562/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Головко О.В.

суддів:
Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 28 лютого 2014 року в
адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Комунального підприємства з
технічної інвентаризації Бердянської
міської ради, Реєстраційної служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області

третя особа ОСОБА_2

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у вересні 2012 року звернувся до
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області з позовом, в якому
просив визнати незаконними дії
Комунального підприємства з технічної
інвентаризації Бердянської міської
ради по державній реєстрації права
власності на квартиру АДРЕСА_1 в м.
Бердянську в Запорізькій області від
30.03.2001; зобов'язати Реєстраційну службу
Бердянського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області скасувати державну реєстрацію
права власності на квартиру АДРЕСА_1 в
м. Бердянську в Запорізькій області від
30.03.2001.

Постановою Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 28 лютого 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою позов задовольнити.
Апеляційна скарга ґрунтується на тому,
що судом першої інстанції не надано
належної оцінки нормам чинного
законодавства, що призвело до
прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що між ОСОБА_3 та Повним
товариством «Шаповалов, Ткаченко і К
«Азов-Ломбард» 16 березня 2000 року було
укладено договір позики № 2. В
забезпечення укладеного договору 16
березня 2000 року між вказаними особами
також було укладено договір застави
нерухомого майна, а саме двокімнатної
квартири АДРЕСА_1 в місті Бердянську.
При цьому приватним нотаріусом
Бердянського міського нотаріального
округу Запорізької області ОСОБА_4
16.03.2000 накладено заборону на відчуження
заставленого майна до повного
виконання зобов'язання по поверненню
позики у повному обсязі.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 умов
договору позики № 2 від 16.03.2000, на
підставі виконавчого напису виданого
31.07.2000 приватним нотаріусом ОСОБА_4 було
видано виконавчий напис, заставлене
майно арештоване та передане
Запорізькій філії СДП «Укрспец'юст» на
реалізацію з прилюдних торгів,
переможцем яких визнана ОСОБА_2.

На підставі Акта про проведення
прилюдних торгів від 20.03.2001 приватним
нотаріусом Бердянського міського
нотаріального округу Запорізької
області ОСОБА_4 26.03.2001 на ім'я ОСОБА_2
було видано свідоцтво про право
власності на майно, яке складається з
двокімнатної квартири АДРЕСА_1 в місті
Бердянську, реєстраційний номер 1049.

Згідно з довідкою Комунального
підприємства з технічної
інвентаризації Бердянської міської
ради № 522 від 02.12.2013 право власності
ОСОБА_2 на вказану квартиру
зареєстроване 30.03.2001.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначив, що 16.03.2000 приватним
нотаріусом Бердянського міського
нотаріального округу Запорізької
області ОСОБА_4 при реєстрації договору
застави було накладено заборону
відчуження квартири АДРЕСА_1 в місті
Бердянську, яка була знята лише 23.03.2011
на підставі рішення Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області, у зв'язку з чим дії
Комунального підприємства з технічної
інвентаризації Бердянської міської
ради щодо реєстрації 30.01.2001 права
власності на вказане майно за ОСОБА_2 є
незаконними.

Надаючи оцінку доводам апелянта та
обставинам справи суд апеляційної
інстанції зазначає, що відповідно до
пункту 1.4 Інструкції про порядок
державної реєстрації права власності
на об'єкти нерухомого майна, що
перебувають у власності юридичних та
фізичних осіб, затвердженої наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України № 121 від 09.06.1998, зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 26
червня 1998 року за № 399/2839, в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин, державній реєстрації в
бюро технічної інвентаризації
підлягають об'єкти нерухомості,
розташовані на всій території України
(населених пунктах, військових
містечках, військових частинах,
аеропортах, річкових і морських портах,
заповідниках, заказниках, на дорогах,
полігонах і т.п.).

Згідно з п. 1.7 вказаної Інструкції
реєстрація права власності на об'єкти
нерухомого майна провадиться на
підставі правовстановлювальних
документів за рахунок коштів власників
нерухомого майна.

В Додатку 1 до Інструкції про
порядок державної реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого
майна, що перебувають у власності
юридичних та фізичних осіб, визначено
перелік правовстановлювальних
документів, на підставі яких
провадиться державна реєстрація права
власності на об'єкти нерухомого майна,
до яких, зокрема, віднесено свідоцтва
про придбання житлових будинків з
прилюдних торгів, видані державними
нотаріальними конторами та приватними
нотаріусами.

Пунктом 1.10 Інструкції
передбачено, що у державній реєстрації
об'єкта нерухомості може бути
відмовлено якщо: а)
правовстановлювальний документ не
передбачений цією Інструкцією; б) у
правовстановлювальному документі
відсутні потрібні реквізити (місто, в
якому розташований об'єкт нерухомого
майна, найменування юридичної особи чи
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, розмір власності і т.і.); в) форма
правовстановлювального документа не
відповідає формі, передбаченій чинним
законодавством.

Таким чином Інструкцією про порядок
державної реєстрації права власності
на об'єкти нерухомого майна, що
перебувають у власності юридичних та
фізичних осіб, визначено чіткий
перелік підстав, за наявності яких бюро
технічної інвентаризації відмовляє у
державній реєстрації права власності
на об'єкти нерухомого майна, проте
позивачем не доведено існування
будь-якої з вказаних підстав на момент
реєстрації права власності ОСОБА_2 на
квартиру АДРЕСА_1 в місті Бердянську.

Крім того вказаною Інструкцією не
передбачено обов'язку реєстраційного
органу здійснювати перевірку
наявності чи відсутності обтяжень
накладених на об'єкт нерухомого майна.

Також суд апеляційної
інстанції зазначає, що наказом
Міністерства юстиції України № 31/5 від
09.06.99, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 10 червня 1999 року за №
364/3657, затверджено Положення про Єдиний
реєстр заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, розділом 1 якого в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин, встановлено, що
Єдиний реєстр заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна - це
комп'ютерна база даних, яка містить
відомості про: - накладені заборони та
арешти; - зняття заборон та арештів; -
видані довідки про відсутність або
наявність заборон та арештів.
Реєстратори Єдиного реєстру - державні
нотаріальні контори, державні
нотаріальні архіви, приватні
нотаріуси, що уклали відповідні угоди з
Адміністратором і мають повний прямий
доступ до Єдиного реєстру через
комп'ютерну мережу. Реєстратори
приймають повідомлення про накладені
(зняті) заборони та арешти від інших
державних нотаріальних контор та
приватних нотаріусів, які не є
реєстраторами, посадових осіб
виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських рад, судових та
слідчих органів, вносять записи до
Єдиного реєстру про накладені (зняті)
заборони або арешти та отримують
довідки про відсутність або наявність
заборони або арешту щодо вчинюваних
ними нотаріальних дій, а також видають
довідки про відсутність або наявність
заборони або арешту за письмовим
запитом.

Відповідно до 4.1
Положення довідки про відсутність або
наявність заборони відчуження та
арештів об'єктів нерухомого майна
мають право одержувати: державні
нотаріальні контори та приватні
нотаріуси та, за письмовим запитом -
суди, арбітражні суди, прокуратура,
органи дізнання і слідства - у зв'язку з
кримінальними, цивільними або
господарськими справами, що
перебувають у їх провадженні, а також
органи державної виконавчої служби - у
зв'язку з відкриттям виконавчого
провадження.

Аналіз наведених норм
дає змогу дійти висновку, що бюро
технічної інвентаризації не було
наділене повноваженнями щодо
отримання відомостей про відсутність
або наявність заборони відчуження та
арештів об'єктів нерухомого майна.

Окрім того в
матеріалах справи міститься витяг з
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна від 16.03.2010,
відповідно до якого запис про заборону
відчуження квартири АДРЕСА_1 в місті
Бердянську внесено лише 08.06.2005.

Таким чином суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
здійснюючи державну реєстрацію права
власності ОСОБА_2 на вказану квартиру
КП з технічної інвентаризації
Бердянської міської ради діяло на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Додатково суд апеляційної інстанції
зазначає, що рішенням Місцевого суду м.
Бердянська Запорізької області від
07.06.2002 визнано дійсними результати
публічних торгів арештованого
нерухомого мана, квартири АДРЕСА_1.
Рішеннями Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 13.08.2007 та
від 01.08.2012 визнано дійсними договори
позики та застави, укладеними між
ОСОБА_5 та Повним товариством
«Шаповалов, Ткаченко і Ко
«Азов-Ломбард».

Разом з тим ухвалюючи
оскаржуване рішення суд першої
інстанції посилався на Положення про
Єдиний реєстр для реєстрації заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна,
затверджене наказом Міністерства
юстиції України № 41/5 від 27.05.1997,
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 27 травня 1997 року за № 194/1998, тоді
як вказаний наказ втратив чинність 10
червня 1999 року на підставі наказу
Міністерства юстиції України «Про
внесення змін і доповнень до
нормативно-правових актів
Міністерства та про затвердження
Положення про Єдиний реєстр заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна»
№ 31/5 від 09.06.99, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 10 червня
1999 року за № 364/3657.

Враховуючи викладене
колегія суддів доходить висновку, що
судом першої інстанції правильно по
суті вирішено справу, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального права, у зв'язку з чим
постанова суду підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 201, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 28 лютого
2014 року в адміністративній справі №
310/6562/13-а - змінити.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров

Суддя:
Т.І. Ясенова