Справа № 822/260/14
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/260/14
Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Хмельницькому Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 19 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у м. Хмельницькому Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області про зобов'язання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до
Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Хмельницькому Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області
(далі - Відповідач) про зобов'язання
вчинити дії.

Постановою кружного адміністративного
суду від 19 травня 2014 року позов
задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
Відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить його скасувати та
ухвалити нову постанову, якою
відмовити в частині задоволених
позовних вимог. В апеляційній скарзі
апелянт посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування всіх обставин справи що
призвело до неправильного її
вирішення.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суду не повідомив, хоча про час
та дату розгляду справи повідомлявся
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, на адресу суду
надіслав заяву про розгляд справи без
його участі в порядку письмового
провадження, апеляційну скаргу
підтримує у повному обсязі

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження, при цьому згідно частини 6
статті 12, частини 1 статті 41 КАС України,
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
що сторони не оспорюють факту
придбання позивачем у 2012 році за
державною програмою доступного житла
"Здешевлення вартості іпотечних
кредитів для забезпечення доступним
житлом громадян, які потребують
поліпшення житлових умов" квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
вартістю 263835 гривень та часткову
сплату її вартості - 66835 гривень, що
також підтверджено доказами, які
перевірено судом першої інстанції і
відшкодування позивачу у 2013 році ПДФО у
розмірі 771,09 гривень, тому це не
потребує доказування у цій справі,
відповідно до вимог ч.3 ст.72 КАС України.

Розглядаючи даний позов суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
суб'єкт владних повноважень грубо
порушив права позивача, яка виразилась
у протиправності дії податкового
органу у прийнятті і реєстрації
декларації, яка зареєстрована за
№ від 12.11.2013 року. З урахуванням
цього у відповідача не має підстав не
приймати рішення про повернення
позивачу ПДФО з бюджету за 2012 рік,
відповідно до декларацій поданих
ОСОБА_2, які зареєстровані податковим
органом за №3 від 18.06.2013 року та
№ від 20.08.2013 року, згідно Порядку,
який був чинним під час спірних
правовідносин. Колегія суддів
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції виходячи з
наступного.

Так, у податковому органі в 2013 році
зареєстровано три податкові
декларації про майновий стан і доходи
платника податку ОСОБА_2, оригінали
яких надані суду, а саме: 1) №3 від
18.06.2013 року; 2) № від 20.08.2013 року; 3)
№ від 12.11.2013 року.

Згідно наказу ДПС України від 21.05.2012 N 439
"Про затвердження Орієнтовного порядку
проведення камеральної перевірки
податкової декларації про майновий
стан і доходи" камеральна перевірка
даних, заявлених у податковій
декларації про майновий стан і доходи,
форма якої затверджена наказом
Міністерства фінансів України від
07.11.2011 N 1395 "Про затвердження форми
податкової декларації про майновий
стан і доходи та Інструкції щодо
заповнення податкової декларації про
майновий стан і доходи", проводиться: по
деклараціях, в яких визначено суму
податку, яка має бути повернута
платнику податків, - до закінчення
терміну, визначеного п. 179.8 ст. 179 ПК
України (протягом 60 календарних днів
після надходження такої податкової
декларації); по деклараціях, в яких
фізичними особами визначено суму
податкового зобов'язання, до
закінчення терміну, визначеного п. 179.7
ст. 179 ПК України; по деклараціях,
поданих платниками податків -
резидентами, які виїжджають за кордон
на постійне місце проживання, - до
закінчення терміну, визначеного
абзацом другим п. 179.3 ст. 179 ПК України
(протягом 30 календарних днів після
надходження податкової декларації).

Листом ДПІ у м. Хмельницькому №24972/10/17-03
від 09.12.2013 року за підписом заступника
начальника Процюк Т. стверджено про
проведення камеральної перевірки
поданої 20.08.2013 року ОСОБА_2 податкової
декларації і пакету документів до неї.
Зроблено висновок, що сплачений ОСОБА_2
авансовий платіж у сумі 66835 гривень не
враховується як витрати при
нарахуванні податкової знижки за
сплату видатків на будівництво
(придбання) доступного житла, так як цей
платіж здійснювався відповідно до умов
Договору по іпотечному кредиту №105 від
07.09.2012 року, а не як погашення
іпотечного житлового кредиту, тому
платнику запропоновано подати
уточнену декларацію про майновий стан
і доходи. 12.11.2013 року подано нову звітну
декларацію, в якій до витрат включено
оплату у сумі 4985 гривень згідно
квитанцій щодо погашення
заборгованості по кредиту.

Однак, відповіді відповідача суд дає
критичну оцінку, адже камеральної
перевірки по декларації податковий
орган не проводив (у листі №24972/10/17-03 від
09.12.2013 року констатовано, що проводив),
що не заперечила представник
відповідача у суді і це з урахуванням
встановлених судом обставин свідчить
про порушення податковим органом і
його посадовими особами вимог ст.21, ст.76
і ст.86 ПК України. Більше цього,
відповідач продовжив порушення, що
підтверджується показами даними у суді
позивачем, який пояснив, що жодна із
оглянутих оригіналів декларацій ним не
заповнена і не підписана, хоч зміст
декларацій зареєстрованих 18.06.2013 року і
20.08.2013 року відповідає змістові, які він
здавав, а декларації зареєстрованій
12.11.2013 року він не писав і не здавав,
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які ствердили,
що ОСОБА_2 здавав 3-и декларації, які
зареєстровані, але детально обставин
цього вони не пригадують та Висновком
експерта НДЕКЦ при УМВС України у
Хмельницькій області № 76 П від 17.04.2014
року.

Згідно Висновку експерта НДЕКЦ при
УМВС України у Хмельницькій області №
76 П від 17.04.2014 року встановлено, що кожна
окремо з трьох декларацій, які
зареєстровані у податковому органі -
ДПІ у м. Хмельницькому: 18.06.2013 року
№3; 20.08.2013 року №; 12.11.2013 року
№, виконані (заповнені) і
підписані не ОСОБА_2, а іншою особою (
стор. 213 - 221 т.2 справи).

Відповідно до копії декларації №
від 20.08.2013 року, на якій є відмітка
податкового органу, яка надана
позивачем і яка підписана ОСОБА_2, сума
податку що підлягає поверненню з
бюджету, код рядка 13.02, сума податку
становить 1116379 гривень.

Пунктом 7 розділу 2 Інструкції щодо
заповнення податкової декларації про
майновий стан і доходи, затвердженої
наказом Міністерства фінансів України
від 07.11.2011 року № 1395 в редакції на
момент спірних правовідносин, яка
втратила чинність згідно з наказом
Міністерства фінансів України від 11
грудня 2013 року N 1054 було визначено, що
достовірність даних декларації та
додатків до неї підтверджується
власноручним підписом фізичної особи -
платника податку або особи,
уповноваженої на заповнення
декларації.

Відповідно до пунктів 179.5 - 179.6 ст.179 ПК
України, податкова декларація
заповнюється платником податку
самостійно або іншою особою,
нотаріально уповноваженою платником
податку здійснювати таке заповнення, у
порядку, передбаченому главою 2 розділу
II цього Кодексу. Обов'язок щодо
заповнення та подання податкової
декларації від імені платника податку
покладається на таких осіб: опікуна або
піклувальника - щодо доходів, отриманих
малолітньою/неповнолітньою особою або
особою, визнаною судом недієздатною;
спадкоємців (розпорядників майна,
державних виконавців) - щодо доходів,
отриманих протягом звітного
податкового року платником податку,
який помер; державного виконавця,
уповноваженого здійснювати заходи
щодо забезпечення майнових претензій
кредиторів платника податку,
визначеного в установленому порядку
банкрутом.

На момент спірних правовідносин діяв
Порядок взаємодії органів державної
податкової служби, місцевих фінансових
органів та органів Державного
казначейства України в процесі
повернення платникам податків
помилково та/або надміру сплачених сум
грошових зобов'язань, який
затверджений спільним наказом
Державної податкової адміністрації
України, Міністерством фінансів
України і Державним казначейством
України № 974/1597/499 від 21.12.2010 року (далі -
Порядок), який регламентував
взаємовідносини органів державної
податкової служби, місцевих фінансових
органів та органів Державного
казначейства України в процесі
повернення платникам податків
помилково та/або надміру сплачених сум
грошових зобов'язань, тому суд вважає,
що ним потрібно керуватись, так як
декларації подані і зареєстровані
податковим органом в 2013 році про
повернення з бюджету податку за 2012 рік.

Згідно п.49.3 ст.49 ПК України, податкова
декларація подається за вибором
платника податків, якщо інше не
передбачено цим Кодексом, в один із
таких способів: а) особисто платником
податків або уповноваженою на це
особою; б) надсилається поштою з
повідомленням про вручення та з описом
вкладення; в) засобами електронного
зв'язку в електронній формі з
дотриманням умови щодо реєстрації
електронного підпису підзвітних осіб у
порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 49.9 ст.49 ПК України визначено, що
за умови дотримання платником податків
вимог цієї статті посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана зареєструвати податкову
декларацію платника датою її
фактичного отримання контролюючим
органом.

Відповідно до п.49.11 ст.49 ПК України, у
разі подання платником податків до
контролюючого органу податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу, такий контролюючий орган
зобов'язаний надати такому платнику
податків письмове повідомлення про
відмову у прийнятті його податкової
декларації із зазначенням причин такої
відмови.

Пунктом 49.13 ст.49 ПК України стверджено,
що у разі якщо в установленому
законодавством порядку буде
встановлено факт неправомірної
відмови контролюючим органом
(посадовою особою) у прийнятті
податкової декларації, остання
вважається прийнятою у день її
фактичного отримання контролюючим
органом.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Отже враховуючи вищезазначене, колегія
суддів вважає висновки суду першої
інстанції обґрунтованими, постанова
місцевого суду ухвалена з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, зміні або скасуванню не
підлягає, а апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.
Хмельницькому Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області, -
залишити без задоволення, а постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 19 травня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
01 липня 2014 року .

Головуючий
Совгира Д. І.

Судді
Білоус О.В.

Курко О. П.