Справа № 815/3003/14
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3003/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2017 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Токмілової Л.М.

за участю: секретаря - Музика А.О.

представника позивача - Марієна І.С.,

представників відповідача -
Мельниченко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
адміністративну справу за позовом
Всеукраїнської громадської
організації «Комітет конституційно -
правового контролю України» до ректора
Одеської національної морської
академії Міюсова М.В про визнання
неправомірною дії щодо відмови у
задоволенні запиту на інформацію, -

В С Т А Н О В И В:

21 травня 2014 року до Одеського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Всеукраїнської
громадської організації "Комітет
конституційно-правового контролю
України" (далі по тексту - позивач) до
Ректора Одеської національної
морської академії Міюсова М.В (далі по
тексту - відповідач), в якому просить
суд визнати протиправними дії ректора,
голови приймальної комісії Одеської
національної морської академії
Міюсова М.В, що полягає у відмові в
задоволенні запиту на інформацію
позивача.

В обґрунтування позовних вимог
представник позивача зазначив, що
25.11.2013 р. Всеукраїнська громадська
організація «Комітет
конституційно-правового контролю
України» направила розпоряднику
інформації, суб'єкту владних
повноважень, ректору, голові
приймальної комісії Одеської
національної морської академії
Міюсова М.В запит на інформацію з
проханням надати належним чином
засвідчених копій нижченаведених
документів: - Статуту Вищого
навчального закладу (далі по тексту -
ВНЗ); - Свідоцтва про реєстрацію ВНЗ; -
Довідки про включення ВНЗ до
Державного реєстру ВНЗ України з
додатками; - Ліцензії ВНЗ та додатків до
неї; - Витягу ВНЗ із Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних осіб
підприємців ; - Правил прийому до ВНЗ у
2014 р.; - Положення про приймальну
комісію ВНЗ; - Наказу про затвердження
складу приймальної комісії ВНЗ; - Плану
роботи та графіку засідань приймальної
комісії ВНЗ. 09.12.2013 р. відповідачем
направлено відповідь на запит на
електронну адресу позивача, але
позивач вважає, що відповідачем не
виконані вимоги стосовно запитуваної
інформації та порушено вимоги Закону
України «Про доступ до публічної
інформації». Зазначене стало підставою
для звернення до суду.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити в повному
обсязі з підстав, викладених у позові
(а.с.3-9).

Представник відповідача надав до суду
письмові заперечення проти позову та
просив суд відмовити в задоволенні
позовних вимог, оскільки вважає їх
незаконними, безпідставними та
необґрунтованими.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд приходить висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.05.2014 року
Всеукраїнська громадська організація
"Комітет конституційно-правового
контролю України" (далі по тексту -
позивач) направила розпоряднику
інформації, суб'єкту владних
повноважень, ректору, голові
приймальної комісії Ректору Одеської
національної морської академії
Міюсова М.В (далі по тексту -
відповідач), запит на інформацію з
проханням надати належним чином
засвідчених копій нижченаведених
документів: - Статуту Вищого
навчального закладу (далі по тексту -
ВНЗ); - Свідоцтва про реєстрацію ВНЗ; -
Довідки про включення ВНЗ до
Державного реєстру ВНЗ України з
додатками; - Ліцензії ВНЗ та додатків до
неї; - Витягу ВНЗ із Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних осіб
підприємців ; - Правил прийому до ВНЗ у
2014 р.; - Положення про приймальну
комісію ВНЗ; - Наказу про затвердження
складу приймальної комісії ВНЗ; - Плану
роботи та графіку засідань приймальної
комісії ВНЗ.

09.12.2013 року відповідачем направлено
відповідь на запит на електронну
адресу позивача, яка зазначена у листі,
інформацію у електронному вигляді, яку
запитує позивач, а саме: - Правил
прийому до Одеської національної
морської академії.; - Положення про
приймальну комісію Одеської
національної морської академії.; -
Довідки про включення академії до
Державного реєстру ВНЗ; - Ліцензії ОНМА
та додатків до неї. Додатково
повідомив, що з Правилами прийому,
Положення про приймальну комісію й
іншими документами, що стосуються
вступної компанії, позивач може
ознайомитися на сайті академії.

Також, представником позивача
зазначено, що протягом останніх семи
років він системно здійснює правовий
аналіз документів, моніторинг та
громадський контроль за здійсненням
зарахування до вищих навчальних
закладів, дотримання державних
стандартів освіти, забезпечення
належного рівня знань. До правового
аналізу на платній основі долучаються
адвокати та інші фахівці в галузі
права, які проводять правову оцінку
документів, що регулюють питання
вступу до ВНЗ. На виконання зазначених
повноважень, позивачем направлявся
запит на отримання інформації до
розпорядника інформації - суб'єкта
владних повноважень - ректору, голові
приймальної комісії Одеської
національної морської академії
Міюсова М.В, на який була отримана
відповідь.

Позивач вважає отриману відповідь
такою, що порушує його права, оскільки
оскаржувані дії Відповідача, як
суб'єкта владних повноважень, призвели
до настання низки негативних
наслідків, а саме: позивач не зміг
виконати зобов'язання, передбачені
умовами договору між позивачем,
адвокатами та іншими фахівцями в
галузі права, які надають правову
оцінку документів, пов'язаних із
вступом до вищого навчального закладу,
у зв'язку з чим ним понесені
непередбачені витрати. Крім того,
позивач вважає, що на підставі цих
обставин втратилась системність у
проведенні перевірок, що мало
негативні наслідки в роботі позивача.

Надаючи належну правову оцінку спірним
правовідносинам, суд виходив з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
регламентовано, що органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Відповідно до ч.2 ст.34 Конституції
України, кожен має право вільно
збирати, зберігати, використовувати і
поширювати інформацію усно, письмово
або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення та забезпечення
права кожного на доступ до інформації,
що знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом, та інформації,
що становить суспільний інтерес
визначає Закон України "Про доступ до
публічної інформації" від 13.01.2011 року
№2939-VI (далі Закон України № 2939-VI).

Згідно ст.1 Закону України № 2939-VI,
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.

Право на доступ до публічної
інформації гарантується, зокрема,
обов'язком розпорядників інформації
надавати та оприлюднювати інформацію,
крім випадків, передбачених законом
(ст. 3 Закону).

Частиною 1 ст. 5 Закону №2939-VI
передбачено, що доступ до інформації
забезпечується шляхом, зокрема,
надання інформації за запитами на
інформацію.

Згідно вимог ч.1 ст.12 Закону № 2939-VI,
суб'єктами відносин у сфері доступу до
публічної інформації, є: 1) запитувачі
інформації - фізичні, юридичні особи,
об'єднання громадян без статусу
юридичної особи, крім суб'єктів владних
повноважень; 2) розпорядники інформації
- суб'єкти, визначені у статті 13 цього
Закону; 3) структурний підрозділ або
відповідальна особа з питань запитів
на інформацію розпорядників
інформації.

Отже, позивач у справі - ВГО "Комітет
конституційно-правового контролю
України" - належить до суб'єктів, які
мають право запитувати інформацію в
порядку, встановленому вказаним
законом.

Згідно ч.1 ст. Закону України "Про вищу
освіту" від 17.01.2002 р. №2984-ІІІ, вищий
навчальний заклад - освітній, освітньо -
науковий заклад, який заснований і діє
відповідно до законодавства про
освіту, реалізує відповідно до наданої
ліцензії освітньо-професійні програми
вищої освіти за певними освітніми та
освітньо-кваліфікаційними рівнями,
забезпечує навчання, виховання та
професійну підготовку осіб відповідно
до їх покликання, інтересів, здібностей
та нормативних вимог у галузі вищої
освіти, а також здійснює наукову та
науково-технічну діяльність; вищий
навчальний заклад державної форми
власності - вищий навчальний заклад,
заснований державою, що фінансується з
державного бюджету і
підпорядковується відповідному
центральному органу виконавчої влади.

Згідно з ч.2 ст.21 цього Закону, власник
(власники) здійснює (здійснюють) права,
передбачені частиною першою цієї
статті, щодо управління вищим
навчальним закладом безпосередньо або
через уповноважений ним орган (особу).

Частиною 1 статті 32 Закону передбачено,
що безпосереднє управління діяльністю
вищого навчального закладу здійснює
його керівник - ректор (президент),
начальник, директор тощо.

Державний заклад "Одеська національна
морська академія" є вищим навчальним
закладом, керівником (ректором) якого є
Міюсов Михайло Валентинович.

Відповідно ч.3 ст.23 Закону № 2939-VI,
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності розпорядників
інформації до суду здійснюється
відповідно до Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відтак, відповідач є розпорядником
інформації, дії якого оскаржені
позивачем.

Положення п.1 ч.1 ст.3 Закону № 2939-VI,
закріплює право запитувача на доступ
до публічної інформації, яке
гарантується обов'язком розпорядників
інформації надавати інформацію.

Згідно із п.2 ст.5 Закону № 2939-VI, доступ
до інформації забезпечується шляхом
надання інформації за запитами на
інформацію.

Так, згідно вимог ч.1 ст.19 Закону № 2939-VI,
запит на інформацію - це прохання особи
до розпорядника інформації надати
публічну інформацію, що знаходиться у
його володінні.

У відповідності до ч.5 цієї статті
Закону № 2939-VI, запит на інформацію має
містити: 1) ім'я (найменування)
запитувача, поштову адресу або адресу
електронної пошти, а також номер засобу
зв'язку, якщо такий є; 2) загальний опис
інформації або вид, назву, реквізити чи
зміст документа, щодо якого зроблено
запит, якщо запитувачу це відомо; 3)
підпис і дату за умови подання запиту в
письмовій формі.

Пункт 3 частини 1 ст. 13 Закону № 2939-VI
визначає розпорядниками інформації
осіб, якщо вони виконують делеговані
повноваження суб`єктів владних
повноважень згідно із законом чи
договором, включаючи надання освітніх,
оздоровчих, соціальних або інших
державних послуг, - стосовно
інформації, пов`язаної з виконанням
їхніх обов`язків.

Згідно до статті 14 Закону № 2939 - VI,
розпорядники інформації зобов'язані: 1)
оприлюднювати інформацію про свою
діяльність та прийняті рішення; 2)
систематично вести облік документів,
що знаходяться в їхньому володінні; 3)
вести облік запитів на інформацію; 4)
визначати спеціальні місця для роботи
запитувачів з документами чи їх
копіями, а також надавати право
запитувачам робити виписки з них,
фотографувати, копіювати, сканувати їх,
записувати на будь-які носії
інформації тощо; 5) мати спеціальні
структурні підрозділи або призначати
відповідальних осіб для забезпечення
доступу запитувачів до інформації; 6)
надавати достовірну, точну та повну
інформацію, а також у разі потреби
перевіряти правильність та
об'єктивність наданої інформації.

Відповідно до ст. 20 Закону № 2939 - VI,
розпорядник інформації має надати
відповідь на запит на інформацію не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту. У разі якщо запит
стосується надання великого обсягу
інформації або потребує пошуку
інформації серед значної кількості
даних, розпорядник інформації може
продовжити строк розгляду запиту до 20
робочих днів з обґрунтуванням такого
продовження. Про продовження строку
розпорядник інформації повідомляє
запитувача в письмовій формі не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту.

Статтею 22 Закону № 2939-VI, передбачено
право розпорядника інформації
відмовити в задоволенні запиту (-
розпорядник інформації не володіє і не
зобов'язаний відповідно до його
компетенції, передбаченої
законодавством, володіти інформацією,
щодо якої зроблено запит; - інформація,
що запитується, належить до категорії
інформації з обмеженим доступом
відповідно до частини другої статті 6
цього Закону; - особа, яка подала запит
на інформацію, не оплатила передбачені
статтею 21 цього Закону фактичні
витрати, пов'язані з копіюванням або
друком; - не дотримано вимог до запиту
на інформацію, передбачених частиною
п'ятою статті 19 цього Закону).

Частиною 3 вищевказаної статті
запроваджено, що розпорядник
інформації, який не володіє
запитуваною інформацією, але якому за
статусом або характером діяльності
відомо або має бути відомо, хто нею
володіє, зобов'язаний направити цей
запит належному розпоряднику з
одночасним повідомленням про це
запитувача. У такому разі відлік строку
розгляду запиту на інформацію
починається з дня отримання запиту
належним розпорядником.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
доступ до публічної інформації"
визначено, що публічна інформація з
обмеженим доступом є: 1) конфіденційна
інформація; 2) таємна інформація; 3)
службова інформація.

З матеріалів справи встановлено, що
відповідачем не надано доказів, що
запитувана інформація належить до
інформації з обмеженим доступом.

З матеріалів справи встановлено, що
звертаючись до Ректора Одеської
національної морської академії
Міюсова М.В. позивач зазначив, що
зобов'язується виконати всі
зобов'язання покладені на запитувача
Законом України "Про доступ до
публічної інформації".

Проте, відповідач, у своєї відповіді не
надав жодних рахунків з визначенням
кількості сторінок та вартості
фактичні витрати на копіювання та друк,
а послався на те що запитувану
інформацію, а саме : - Правил прийому до
Одеської національної морської
академії.; - Положення про приймальну
комісію Одеської національної
морської академії.; - Довідки про
включення академії до Державного
реєстру ВНЗ; - Ліцензії ОНМА та додатків
до неї надіслав на електронну адресу
зазначену в листі. Додатково повідомив,
що з Правилами прийому, Положення про
приймальну комісію й іншими
документами, що стосуються вступної
компанії, позивач може ознайомитися на
сайті академії.

Також, суд зазначає, що ч. 2 статті 22
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» передбачено, що
визнання відповіді розпорядника
інформації про те, що інформація може
бути одержана запитувачем із
загальнодоступних джерел є
неправомірною відмовою в наданні
інформації.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів,
висновків експертів. Належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судові витрати розподілити відповідно
до приписів ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якою передбачено, що якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

З огляду на встановленні у судовому
засіданні обставини, підтверджені
відповідними доказами, та із
урахуванням наведених правових норм,
позовні вимоги слід задовольнити
частково.

На підставі вимог частини 3 статті 160
КАС України, в судовому засіданні 16
червня 2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Всеукраїнської
громадської організації «Комітет
конституційно - правового контролю
України» до ректора Одеської
національної морської академії
Міюсова М.В про визнання неправомірною
дії щодо відмови у задоволенні запиту
на інформацію - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Ректора,
голови приймальної комісії Одеської
національної морської академії
Міюсова М.В в частині, щодо не надання
інформації стосовно статуту ВНЗ та
Наказу про затвердження складу
приймальної комісії ВНЗ.

Врешті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги на постанову
суду одночасно надсилається особою,
яка її подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст.. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Суддя
Л.М.Токмілова

23 червня 2014 року