Справа № 2-а/2508/12302/2011
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Бараненко С.М.
Суддя-доповідач: Горбань Н.І.
У Х В А Л А

Іменем України

20 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Горбань Н.І.,

суддів:
Земляна Г.В., Сорочко Є.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційні скарги
Управління Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області та Управління соціального
захисту населення Козелецької
районної державної адміністрації
Чернігівської області на постанову
Козелецького районного суду
Чернігівської області від 05.04.2012 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області та Управління праці та
соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації Чернігівської області
про визнання бездіяльності незаконною
та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач 01.12.2011 року звернувся до
Козелецького районного суду
Чернігівської області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області та Управління праці та
соціального захисту населення
Козелецької районної державної
адміністрації Чернігівської області
про зобов'язання провести перерахунок
та виплату щомісячної грошової
допомоги у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування,
підвищення до пенсії, додаткової
пенсії, щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат,
компенсації в розмірі середньої
вартості путівки в Україні та
компенсації 25% вартості продуктів
харчування передбачених ст. ст. 37, 39, 48, 51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
за період з 2010 по 2011 роки.

Постановою Козелецького районного
суду Чернігівської області від 05.04.2012
року позов задоволено частково:
відповідно до ст. 37 Закону, за період з
01.06.2011 року по 31.12.2011 року та згідно до
ст. 39 Закону, починаючи з 01.06.2011 року по
22.07.2011 рік. У задоволенні вимог щодо
допомоги на оздоровлення передбаченої
ст. 48 Закону - відповідачем відмовлено у
зв'язку з тим, що виплати громадянам
віднесеним до 4-ї категорії не
передбачені. Також не підлягають
задоволенню вимоги щодо перерахунку та
виплати додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю в розмірі 30 % від
мінімальної пенсії за віком, як особі
віднесеної до 2-ї категорії - оскільки в
матеріалах справи наявне посвідчення
особи постраждалої внаслідок ЧАЕС 4-ї
категорії.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідачі подали
апеляційні скарги, в якіх просять
апеляційну інстанцію скасувати
незаконну, на їх думку, постанову суду
першої інстанції та відмовити в позові.
В своїй апеляційній скарзі апелянти
посилаються на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
знаходить, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є потерпілим від
Чорнобильської катастрофи, постійно
проживає на території зони посиленого
радіоекологічного контролю, що
підтверджується відповідним
посвідченням серії НОМЕР_1 та
відноситься до 4 категорії
постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС.

У відповідності до вимог ст. 49 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно до ст. 37 Закону, громадянам, які
відноситься до 4 категорії
постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС,
виплачується щомісячна грошова
допомога у зв'язку із обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
- 30% від мінімальної заробітної плати.

Згідно до ч. 1 ст. 39 Закону, пенсіонерам,
які проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до пенсії, яка
становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Всупереч ст. ст. 37, 39 Закону позивачу
вказані доплати виплачувалися
частково, у фіксованому розмірі,
визначеному відповідно до ПКМУ № 836
від 26.07.1996 року, а не в кратному
відношенні до мінімальної заробітної
плати та мінімальної пенсії за віком,
як того вимагає вказаний Закон.

З огляду на те, що Закон має вищу
юридичну силу в порівняні з ПКМУ № 836
від 26.07.1996 року, відповідачі
неправомірно виплачували щомісячну
грошову допомоу та доплату до пенсії в
меншому розмірі, ніж це передбачено
ст.ст. 37, 39 Закону.

Мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20
років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом (ч. 1 ст. 28 Закону
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»).

В свою чергу, чинним законодавством не
встановлено іншого, крім передбаченого
даною правовою нормою, мінімального
розміру пенсії за віком.

Крім того, ст. 22 Конституції України
передбачено, що права і свободи людини
і громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційні скарги
підлягають залишенню без задоволення,
а постанова суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 197, 198, 200, 205 та 206 КАС України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області та Управління соціального
захисту населення Козелецької
районної державної адміністрації
Чернігівської області - залишити без
задоволення.

Постанову Козелецького районного суду
Чернігівської області від 05.04.2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття та подальшому оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
Н.І. Горбань

Судді:
Г.В. Земляна

Є.О.Сорочко

Головуючий суддя
Горбань Н.І.

Судді:
Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.