Справа № 2а/761/3/14
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а/761/3/14
інстанції: Малинников О.Ф.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Літвіної Н.М.

Суддів:
Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

при секретарі:
Соловіцькій І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Шевченківського районного
суду м. Києва від 08 квітня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації), третя особа -
Товариство співвласників
багатоквартирного будинку «Комфорт»
про визнання незаконним, протиправним
Розпорядження Київської міської
державної адміністрації № 250 від 12
квітня 2010 року «Про погодження тарифів
на послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій» в
частині, що стосується Шевченківського
району м. Києва щодо Товариства
співвласників багатоквартирного
будинку «Комфорт», -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 08 квітня 2014 року у
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_3 до виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації), третя особа -
ТСББ «Комфорт» про визнання
незаконним, протиправним
Розпорядження Київської міської
державної адміністрації № 250 від 12
квітня 2010 року «Про погодження тарифів
на послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій» в
частині, що стосується Шевченківського
району м. Києва щодо ТСББ «Комфорт» -
відмовлено.

На вказану постанову суду позивач -
ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу, в
якій просить її скасувати та ухвалити
нову, якою адміністративний позов
задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_3 є власником квартири
АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки Київського
міського управління статистики № 5878
від 27 квітня 2001 року про внесення до
ЄДРПОУ, ТСББ «Комфорт» зареєстровано
як юридична особа Шевченківською
районною в м. Києві державною
адміністрацією 25 квітня 2001 року
рішенням № 11719.

ТСББ «Комфорт» як
організаційно-правова форма
господарювання віднесено до об'єднання
власників майна житлових будинків,
форма власності - колективна, форма
фінансування - за рахунок членських
внесків.

Розпорядженням виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) № 250
від 12 квітня 2010 року погоджено Тарифи
на послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій,
зокрема у Шевченківському районі м.
Києва за номером району - № 10; за
порядковою нумерацією по району - № 15;
по загальній порядковій нумерації по м.
Києву - № 116 стосовно ТСББ «Комфорт»,
АДРЕСА_1 тариф за 1 кв.м. загальної площі
квартири складає за місяць - 2, 35; тариф
за 1 кв. м. загальної площі квартири
першого поверху за місяць - 2, 35.

Між тим, на думку апелянта, наданий ТСББ
«Комфорт» тариф у зазначеному розмірі,
погоджений спірним розпорядження не
відповідає Закону України «Про засади
державної регуляторної політики у
сфері господарської діяльності» та
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», а тому просила його
скасувати.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» - до
виключної компетенції загальних
зборів членів об'єднання відноситься,
зокрема: затвердження кошторису,
балансу об'єднання та річного звіту;
затвердження договорів (угод),
укладених на суму, що перевищує
визначену в статуті об'єднання;
визначення розмірів внесків та
платежів членами об'єднання; прийняття
рішення про реконструкцію та ремонт
будинку або про зведення господарських
споруд; та інші питання.

До компетенції правління відноситься:
підготовка кошторису, балансу
об'єднання та річного звіту; здійснення
контролю за своєчасною сплатою членами
об'єднання внесків і платежів та вжиття
заходів щодо стягнення заборгованості
згідно з законодавством; розпорядження
коштами об'єднання відповідно до
затвердженого загальними зборами
об'єднання кошторису; укладення
договорів з суб'єктами підприємництва,
які виконують роботи, надають послуги,
та здійснення контролю за їх
виконанням; ведення діловодства,
бухгалтерського обліку та звітності
про діяльність об'єднання; тощо.

Згідно з роз'ясненнями Міністерства
регіонального розвитку будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 20 листопада 2012 року,
наданих Раді Міністрів АРК, обласним
Київській та Севастопольській міським
державним адміністраціям зазначено, що
Законом чи іншими законодавчими актами
України не передбачено затвердження
або погодження органами місцевого
самоврядування розмірів внесків та
платежів, визначених загальними
зборами ОСББ, що має місце на практиці,
що пов'язано із помилковим
ототожненням внесків (зборів, платежів)
на утримання будинків, споруд та
прибудинкових територій, які
визначаються загальними зборами ОСББ,
(ці об'єднання не є виробником або
виконавцем житлово-комунальних
послуг), із тарифом на
житлово-комунальні послуг з утриманням
будинків і споруд та прибудинкових
територій, (ст. 28 Закону України « Про
місцеве самоврядування та ст. 14 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги».).

У разі, якщо утримання будинку, споруди,
прибудинкової території ОСББ
здійснюється відповідним
підприємством - виконавцем послуг або
іншим суб'єктом господарювання, то їх
послуги мають надаватись за
встановленими органами місцевого
самоврядування тарифами.

А тому, визначений загальними зборами
розмір внесків на утримання будинків,
споруд та прибудинкових територій не
потребує затвердження чи погодження
органами місцевого самоврядування;
розмір внесків повинен визначатися
виходячи із затверджених кошторисом
витрат; склад зазначених витрат слід
визначати згідно із Правилами
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій.

Проте, Розпорядженням виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) № 1227 від 19 липня 2013 року
«Про внесення змін до деяких
розпоряджень виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) з
метою упорядкування тарифів на послуги
з утримання будинків, споруд та
прибудинкових територій в межах
функцій органу місцевого
самоврядування» виключено позицій,
зокрема, за № 116 з Тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій у
розпорядженні № 250 від 12 квітня 2010 року
«Про погодження тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій», які
стосуються погодження тарифів на
послуги з утримання будинків, споруд та
прибудинкових територій для
житлово-будівельних кооперативів,
об'єднань співвласників
багатоквартирних будинків та інших
балансоутримувачів жилих будинків та
інших управителів жилих будинків,
погоджених розпорядженням виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації).

Отже, враховуючи, що положення спірного
розпорядження щодо погодження тарифів
втратили чинність, а тому відсутні
підстави для визнання спірного акта не
чинним та протиправним.

Доводи апелянта з приводу того, що
позивачем оплачувались послуги за
тарифами, погодженими спірним
розпорядженням, що призвело до
порушення майнового інтересу позивача,
колегія суддів до уваги не приймає,
оскільки вказаний спір підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України - у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити
певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися
від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення)
окремих видів або всієї діяльності
об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи
особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності
компетенції (повноважень) суб'єкта
владних повноважень.

Відповідно до п. 10. 2 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№ 7 від 20 травня 2013 року «Про судове
рішення в адміністративній справі» - із
змісту статті 162 КАС України випливає,
що в разі задоволення позову про
визнання протиправним рішення суб'єкта
владних повноважень чи його окремих
положень суд повинен зазначити про це в
судовому рішенні та одночасно
застосувати один із встановлених
законом способів захисту порушеного
права позивача: про скасування або
визнання нечинними рішення чи окремих
його положень.

При цьому суди повинні мати на увазі, що
одночасне застосування обох способів
захисту порушеного права - визнання
спірного акта нечинним та скасування
такого акта - є помилковим.

Скасування акта суб'єкта владних
повноважень як способу захисту
порушеного права позивача
застосовується тоді, коли спірний акт
не породжує жодних правових наслідків
від моменту прийняття такого акта.

Визнання ж акта суб'єкта владних
повноважень нечинним означає втрату
чинності таким актом з моменту
набрання чинності відповідним судовим
рішенням або з іншого визначеного
судом моменту після прийняття такого
акта.

Суд визначає, що рішення суб'єкта
владних повноважень є нечинним, тобто
втрачає чинність з певного моменту
лише на майбутнє, якщо на підставі
цього рішення виникли правовідносини,
які доцільно зберегти.

При цьому суди повинні виходити з того,
що вимоги про визнання акта владного
органу недійсним або неправомірним
тощо є різними словесними формами
вираження одного й того самого способу
захисту порушеного права позивача, а
саме визнання акта протиправним.

Виходячи з аналізу вказаних норм
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що в
разі задоволення позову про визнання
протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень чи його окремих положень
суд визнає скасованими тарифи, які вже
втратили чинність, що буде порушенням
ст. 162 КАС України.

.

Отже, судом першої інстанції було
об'єктивно та ґрунтовно досліджено всі
обставини справи і на цій підставі
винесено законне рішення.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Шевченківського районного
суду м. Києва від 08 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Літвіна Н.М.

Судді
Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Повний текст ухвали виготовлений 27
червня 2014 року.

Головуючий суддя
Літвіна Н. М.

Судді:
Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.