Справа № 802/1047/14-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 червня 2014 р.
Справа № 802/1047/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Дончика
Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання:
Медвідь І.О.,

представників позивача:
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача:
Романовича С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - ОСОБА_5 з обмеженою
відповідальністю "Кей-Колект", Публічне
акціонерне товариство "УкрСиббанк" про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення

в с т а н о в и в:

До Вінницького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов ОСОБА_4 (далі -
позивач) до Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Вінницькій області (далі -
відповідач) про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення - рішення форми «Р» від
21.03.2014 року №.

Адміністративний позов мотивований
тим, що відповідачем проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку своєчасності, достовірності
, повноти нарахування та сплати
належних сум податків до бюджету
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4,
за результатами якої складено акт від
03.03.2014 року. На підставі даного акту
відповідачем 21 березня 2014 року
прийнято податкове повідомлення -
рішення №, яким було донараховано
позивачу грошове зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб за
основним платежем на суму 28993 гривень 52
копійки та за штрафними санкціями на
суму 7 248 гривень 42 копійки.

Позивач вважає зазначене рішення
відповідача протиправним та таким, що
підлягає скасуванню.

Представники позивача в судових
засіданнях позов підтримали повністю
та, посилаючись на обставини, викладені
в позовній заяві та надані під час
судового розгляду усні пояснення,
просили адміністративний позов
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача щодо
задоволення позову заперечували в
повному обсязі, зазначивши при цьому,
що оскаржуване податкове повідомлення
- рішення є правомірним, а тому
підстави для задоволення позову
відсутні.

Заслухавши думку представників
позивача та відповідача, оцінивши
докази в їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що адміністративний позов
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Ухвалою суду від 14 травня 2014 року до
участі у справі в якості третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача
ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю
"Кей-Колект" (далі - ТОВ "Кей-Колект") та
Публічне акціонерне товариство
"УкрСиббанк" (далі - ПАТ "УкрСиббанк").

Представник ТОВ "Кей-Колект" в судове
засідання не з'явився, письмові
заперечення до суду не надходили.

Відповідно до письмових заперечень ПАТ
"УкрСиббанк" (а.с. 108-111), останній щодо
заявленого позову заперечував в
повному обсязі та просив суд відмовити
у його задоволенні.

Як встановлено під час судового
розгляду, в період з 18 по 24 лютого 2014
року головним державним ревізором -
інспектором відділу
контрольно-перевірочної роботи
доходів та зборів з фізичних осіб
управління оподаткування доходів і
зборів фізичних осіб Вінницької ОДПІ
ГУ Міндоходів у Вінницькій області
ОСОБА_6 проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
діяльності фізичної особи ОСОБА_4 за
період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012
року.

За результатами даної перевірки
складено Акт від 03 березня 2014 року
№495/1701/НОМЕР_1 (а.с. 8-13), в якому
встановлено порушення п.п.п. 164.2.17 п.п 164.2
ст.164 Податкового кодексу України ,у
результаті чого донараховано податку
на доходи фізичних осіб за 2012 рік в
загальній сумі 28993 гривень 52 копійки.

Як слідує з Акту перевірки дане
порушення виникло в зв'язку з
виявленням під час її проведення
заниженням загального річного
оподатковуваного доходу платника
податків - фізичної особи,
відображеного в податковій декларації
ОСОБА_4, на суму 171812,46 грн. На підставі
отриманої відповіді ДПІ у Подільському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві №5487/10/2
56-17-02-16) з додатками, повідомлення TOB
«Кей-Колект» про анулювання боргу №
088-7617 від 14.11.2012р. ревізором встановлено,
що фізичною особою ОСОБА_4 С отримано
дохід як додаткове благо - сума боргу
платника податку, анульованого
(прощеного) кредитором , а саме - ТОВ
«Кей-Колект» на суму 171812 грн. 46 коп.

Визначаючись щодо даного позову суд
виходив також з наступного.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядку їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулюються
Податковим кодексом України від 02.12.2010
року №2755-VI (далі - Кодекс, ПК України ).

Відповідно до положень підпункту «в»
пункту 176.1 ПК України визначено, що
платники податку зобов'язані подавати
декларацію за встановленою формою у
визначені строки у випадках, коли
згідно з нормами цього розділу таке
подання є обов'язковим.

Згідно з положеннями підпункту 16.2.17
пункту 164.2 статті 164 ПК України до
загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку включається дохід, отриманий
платником податку як додаткове благо
(крім випадків, передбачених статтею 165
цього Кодексу) у вигляді суми боргу
платника податку, анульованого
(прощеного) кредитором за його
самостійним рішенням, не пов'язаним з
процедурою банкрутства, до закінчення
строку позовної давності. Якщо
кредитор повідомляє платника
податку-боржника рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
або шляхом укладення відповідного
договору, або шляхом надання
повідомлення боржнику під підпис
особисто про анулювання (прощеного)
боргу та включає суму анульованого
(прощеного) боргу до податкового
розрахунку суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, за підсумками звітного
періоду, у якому такий борг було
анульовано (прощеного), такий боржник
самостійно сплачує податок з таких
доходів та відображає їх у річній
податковій декларації.

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1
статті 14 ПК України додаткові блага -
кошти, матеріальні чи нематеріальні
цінності, послуги, інші види доходу, що
виплачуються (надаються) платнику
податку податковим агентом, якщо такий
дохід не є заробітною платою та не
пов'язаний з виконанням обов'язків
трудового найму або не є винагородою за
цивільно-правовими договорами
(угодами), укладеними з таким платником
податку (крім випадків, прямо
передбачених нормами розділу IV цього
Кодексу).

Як встановлено судом, 13 березня 2008 року
між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк»
укладено кредитний договір №0,
згідно якого банк надав позивачу
кредитні кошти в сумі 314 000 гривень. 12
грудня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та
ТОВ «Кей-Колект» укладено договір
факторингу №1, згідно якого останньому
передано права вимоги по кредитних
договорах ,в тому числі і по кредитному
договору позивача.

14 листопада 2011 року ТОВ «Кей-Колект»
направлено позивачу повідомлення про
анулювання боргу №088-7617, а саме - про
рішення щодо анулювання кредитної
заборгованості позивача, яка станом на
14.11.2012 року становила 171 812 гривень 46
коп. Дане повідомлення отримано
позивачем особисто, про що свідчить її
підпис на ньому.

Суд критично оцінює твердження
представника позивача, викладені у
позовній заяві і заяві про зміну
підстав позову, що на підставі положень
Цивільного кодексу України відносини
щодо анулювання боргу врегульовуються
виключно сторонами зобов'язання,
оскільки обов'язок сплати податку на
доходи фізичних осіб визначений
Податковим кодексом України, а саме -
підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164
цього Кодексу. Крім того, як слідує з
усних пояснень представника позивача,
останній вважає, що в даному випадку
базою оподаткування є саме сума
кредиту, а не вся сума боргу з
урахуванням відсотків за користування
кредитом та пені. З такою позицією
представника позивача суд також не
може погодитись, оскільки з аналізу
положень статті 164 ПК України слідує, що
базою оподаткування є вся сума боргу
включаючи відсотки, нараховані за
користування таким кредитом, та сума
пені.

Посилання позивача на наявність в
змісті акту перевірки суперечливих
відомостей та ряду порушень, вчинених
посадовою особою при проведенні
перевірки, суд приймає до уваги, однак,
вважає, що наведене не спростовує
наявності порушень податкового
законодавства, які були виявлені під
час проведення перевірки.

Таким чином, суд не розділяє позицію
позивача, що оскаржуване рішення
податковим органом прийнято
протиправно, оскільки, при розгляді
справи щодо оскарження рішення,
суб'єкта владних повноважень суд,
відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України,
перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони: 1)
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення.

Крім того, судом встановлено,
відповідачем було правомірно
проведено перевірку та на підставі
встановлених порушень прийнято
рішення в межах своїх повноважень.

Частина друга статті 19 Конституції
України зобов'язує органи державної
влади діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України та законами
України.

Згідно положень, закріплених статтею 11
КАС України, розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дій чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

В судовому засіданні встановлено, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення відповідає
критеріям щодо правомірності рішення
суб'єкта владних повноважень, в
контексті статті 2 КАС України, з боку
відповідача надано достатніх
аргументів та доводів, які свідчать, що
оскаржуване рішення прийнято в межах
повноважень податкового органу та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. В той же час позивач
не довів обставин в обґрунтування
своїх вимог, в зв'язку з чим суд
приходить до висновку, що в позові слід
відмовити.

У відповідності до частини 3 статті 4
Закону України "Про судовий збір" під
час подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

З урахуванням положень вище вказаного
Закону, на користь Державного бюджету
підлягають стягненню з позивача 3624 грн.
20 коп. судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
2, 9, 11, 70, 71, 79, 86, 94, 158, 159, 160,161, 162, 163, 167, 186,
255, 257 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

В задоволені адміністративного позову
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) в дохід
Державного бюджету (отримувач: УДКСУ у
м. Вінниці, код платежу: 22030001, код ЄДРПОУ
отримувача: 38054707, банк отримувача: ГУ
ДКСУ у Вінницькій області, МФО 802015,
рахунок отримувача: 4002) судовий
збір в розмірі 3261 (три тисячі двісті
шістдесят одну) грн. 78 (сімдесят вісім)
коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Дончик
Віталій Володимирович