Справа № 752/18492/13-а 2-а/752/40/14
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Фролов М.О.
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

19 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко
Є.О.

Суддів: Горбань
Н.І.

Межевич М.В.

при секретарі Грисюк
Г.Г.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва на
постанову Голосіївського районного
суду м. Києва від 20 січня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в Голосіївському районі м.
Києва, за участю третьої особи без
самостійних вимог Закритого
акціонерного товариства "Промарматура"
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до
Голосіївського районного суду м. Києва
з позовом до Управління Пенсійного
фонду України в Голосіївському районі
м. Києва (далі - УПФУ в Голосіївському
районі) про визнання протиправними дій
щодо відмови в призначенні пенсії за
віком на пільгових умовах за Списком
№2, та зобов'язання призначення такої
пенсії з 31.07.2013 р.

Постановою Голосіївського
районного суду м. Києва від 20 січня 2014
року позов задоволено, визнано
протиправними дії в Голосіївському
районі щодо відмови позивачу в
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах за Списком №2 та
зобов'язано призначити позивачу таку
пенсію з 31.07.2013 р.

На вказану постанову УПФУ в
Голосіївському районі подало
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою в задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи,
позивач 31.07.2013 р. звернувся до УПФУ в
Голосіївському районі із заявою про
призначення пенсії на пільгових умовах
за Списком №2, однак листом УПФУ в
Голосіївському районі від 09.08.2013 р.
№16932/11 позивачу відмовлено в
призначенні такої пенсії, оскільки
записи трудової книжки та довідки про
підтвердження наявності трудового
стажу містять розбіжності, а атестація
робочих місць шліфувальників на
підприємстві не проводилась, і така
посада не була підтверджена.

Згідно абз. 1 п. 2 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за Списком №1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за Списком №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Згідно п.п. 1 абз. 2 п. 2 Прикінцевих
та перехідних положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», до
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. б ч. 2 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за Списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно постанови Верховної Ради
України від 06 грудня 1992 року «Про
порядок введення в дію Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
затвердження Кабінетом Міністрів
України списків виробництв, робіт,
професій, посад і показників, що дають
право на пільгове пенсійне
забезпечення, діють наявні списки.
Зокрема, затверджені постановою
Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991
року №10 «Про затвердження списків
виробництв, робіт, професій, посад та
показників, що дають право на пільгове
пенсійне забезпечення», а до часу
введення в дію зазначених списків
діяли списки, затверджені постановою
Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956
року №1173 «Про порядок застосування
Списків №1 і №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи».

Відповідно до п. 3 Порядку
застосування Списків №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18.11.2005
року №383 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 01.12.2005
року, при визначенні права на пенсію за
віком на пільгових умовах
застосовуються списки, що чинні на
період роботи особи. До пільгового
стажу застосовується весь період
роботи на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до
21.08.1992 року та за результатами
проведення атестації робочих місць за
умовами праці після 21.08.1992 року.

Як вбачається із записів у
трудовій книжці позивача, позивач
працював в період з 20.05.1985 р. по 20.08.2001 р.
на посаді
шліфувальника-полірувальника сухим
способом у цеху №3 ЗАТ "Промарматура".

Згідно довідки ЗАТ "Промарматура"
від 20.06.2013 р. №47/03, позивач працював
повний робочий день в період з 20.05.1985 р.
по 01.08.1992 р. на посаді шліфувальника з
металу сухим способом із застосуванням
шкідливих речовин.

Відповідно до довідки ЗАТ
"Промарматура" від 20.06.2013 р. №46/03 позивач
працював повний робочий день в період з
01.08.1999 р. по 20.08.2001 р. на посаді
полірувальника з металу сухим способом
із застосуванням шкідливих речовин.

Отже, позивач дійсно працював на
шкідливому виробництві на
передбачених Списком №2 посадах, має
стаж на цих роботах, що перевищує 12
років і 6 місяців, загальний стаж більше
25 років і досягнув віку 55 років на час
звернення до відповідача про
призначення йому пенсії.

При цьому, колегія суддів
зазначає, що відповідно до пунктів 1, 2
Порядку проведення атестації робочих
місць за умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 01.08.1992 №442, атестація робочих місць
за умовами праці проводиться на
підприємствах і організаціях
незалежно від форм власності й
господарювання, де технологічний
процес, використовуване обладнання,
сировина та матеріали є потенційними
джерелами шкідливих і небезпечних
виробничих факторів, що можуть
несприятливо впливати на стан здоровя
працюючих, а також на їхніх нащадків як
тепер, так і в майбутньому. Основна мета
атестації полягає у регулюванні
відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах.

Частиною 2 пункту 4 зазначеного
Порядку встановлено, що
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Отже, законодавцем покладено
обов`язок проведення атестації робочих
місць на керівників підприємств, а її
не проведення не може позбавити
громадян їх конституційного права на
соціальний захист щодо вирішення
питань надання пенсій за віком на
пільгових умовах.

Таким чином, позивач має право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до п. б ч. 2
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», а тому відмова УПФУ в
Голосіївському районі в призначенні
позивачу такої пенсії, є протправною.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
задоволення позову, а тому апеляційну
скаргу УПФУ в Голосіївському районі
необхідно залишити без задоволення, а
постанову Голосіївського районного
суду м.Києва від 20 січня 2014 року - без
змін, оскільки постанова ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва
залишити без задоволення, а постанову
Голосіївського районного суду м.Києва
від 20 січня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки передбачені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.

Повний текст ухвали складено
24.06.2014 р.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.