Справа № 2а-4018/09/0670
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"25" червня 2014 р.
Справа № 2а-4018/09/0670

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Жизневської А.В.

суддів:
Котік Т.С.

Малахової Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "31" березня
2014 р. у справі за позовом публічного
акціонерного товариства
"Верстатуніверсалмаш" до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання нечинним
податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 31 березня
2014 р. позов публічного акціонерного
товариства "Верстатуніверсалмаш" до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області, яка є правонаступником
Державної податкової інспекції у
м.Житомирі, про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення
№/0 від 28.05.2009 р. задоволено.
Скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м.Житомирі
№/0 від 28.05.2009 року.

Апелянт в апеляційній скарзі просить
скасувати вказану постанову та
прийняти нову про відмову у задоволені
позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що за
результатами невиїзної документальної
перевірки Державної податкової
інспекції у м.Житомирі (далі-ОДПІ) щодо
своєчасності сплати податку на додану
вартість до бюджету публічним
акціонерним товариством
"Верстатуніверсалмаш" (далі-Товариство)
та на підставі акту перевірки №3109/15-2
від 14.05.2009 прийнято податкове
повідомлення-рішення №/0 від
28.05.2009 р., про накладення штрафу у
розмірі 50% за порушення граничного
строку сплати узгодженої суми
податкового зобов'язання у сумі
розміром 21259,50 грн.

Згідно вказаних документів Товариство
порушило граничний строк сплати
узгодженого податкового зобов'язання з
податку на додану вартість за січень,
лютий 2008 року, передбаченого п.п.5.3.1 п.5.3
ст.5 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" №2181-ІІІ від 21.12.2000
року (далі-Закон).

Суд встановив, що фактичною підставою
для застосування до Товариства
штрафних санкцій стала несвоєчасна, на
думку контролюючого органу, сплата
Товариством самостійно узгодженої
суми податкового зобов'язання з
податку на додану вартість. Зазначений
факт пов'язаний з тим, що сплачені ним
суми зараховувалися податковим
органом у рахунок погашення
податкового боргу в порядку
календарної черговості його
виникнення.

Відповідно до п.1.2 ст.1 Закону (у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), податкове
зобов'язання - це зобов'язання платника
податків сплатити до бюджетів або
державних цільових фондів відповідну
суму коштів у порядку та у строки,
визначені цим Законом або іншими
законами України.

Пунктом 5.1 статті 5 Закону визначено, що
податкове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків у
податковій декларації, вважається
узгодженим з дня подання такої
податкової декларації.

Згідно із пп. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону,
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом десяти
календарних днів, наступних за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого підпунктом 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 цього Закону для
подання податкової декларації.

У разі коли відповідно до закону
контролюючий орган самостійно
визначає податкове зобов'язання
платника податків за причинами, не
пов'язаними із порушенням податкового
законодавства, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
податкового зобов'язання у строки,
визначені у законі з відповідного
податку, а за їх відсутності - протягом
тридцяти календарних днів від дня
отримання податкового повідомлення
про таке нарахування.

При розгляді справи з'ясовано, що суми
податкових зобов'язань ПАТ
"Верстатуніверсалмаш" з податку на
додану вартість за січень 2008 року,
визначених самостійно в податковій
декларації з податку на додану
вартість від 19.02.2008 р. за №7390 в сумі 1148
грн. та за лютий 2008 року, визначених
самостійно в податковій декларації з
податку на додану вартість від 18.03.2008 р.
№ 14238 в сумі 41371 грн. є узгодженими
відповідно до п.п.4.1.1., 4.1.4 п.4.1 ст. 4, п.5.1
ст. 5 Закону. Вказані суми сплачено до
державного бюджету: за січень 2008 року
було перераховано 28.01.2008 р. - 10 грн.
згідно з платіжним дорученням №17 від
30.01.2008 р. та 23.02.2008 р. - 1148 грн. згідно з
платіжним дорученням №30 від 25.02.2008 р.;
за лютий 2008 року було перераховано
27.03.2008 р. - 41371 грн. згідно з платіжним
дорученням №150 від 27.03.2008р., де вказано
призначення платежу. Проте,
контролюючий орган безпідставно
змінив призначення платежу.

Пунктом 7.7 статті 7 Закону визначено, що
податковий борг погашається
попередньо погашенню податкових
зобов'язань, які не є податковим боргом,
у порядку календарної черговості його
виникнення, а в разі одночасного його
виникнення за різними податками,
зборами (обов'язковими платежами) - у
рівних пропорціях.

Як визначено пп.7.1.1 п.7.7 ст.7 Закону,
джерелами самостійної сплати
податкових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків є
будь-які власні кошти, у тому числі
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна і немайнових цінностей,
випуску цінних паперів, у тому числі
корпоративних прав, отримані у позику
(кредит), а також з інших джерел з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею.

За п.6 ст.7 Закону України "Про
Національний банк України" від 20.05.1999р.
№679-XIV, Національний банк України
визначає систему, порядок і форми
платежів.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою
Правління Національного банку України
від 21.01.2004 р. №22, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 29.03.2004р.
за №377/89/76 встановлено, що кошти з
рахунків клієнтів банки списують лише
за дорученнями власників цих рахунків
(включаючи договірне списання коштів
згідно з главою 6 цієї Інструкції) або
на підставі платіжних вимог стягувачів
у разі примусового списання коштів
згідно з главою 5 цієї Інструкції.

При цьому згідно із п.3.8 зазначеної
Інструкції реквізит "Призначення
платежу" платіжного доручення
заповнюється платником так, щоб
надавати повну інформацію про платіж
та документи, на підставі яких
здійснюється перерахування коштів
отримувачу. Повноту інформації
визначає платник з урахуванням вимог
законодавства України. Платник
відповідає за дані, що зазначені в
реквізиті платіжного доручення
"Призначення платежу". Банк перевіряє
заповнення цього реквізиту на
відповідність установленим вимогам
лише за зовнішніми ознаками.

Виходячи з викладеного, суд вірно
зазначив, що право визначати
призначення платежу відповідно до
чинного законодавства України
належить виключно платнику.

Тому, суми податкових зобов'язань або
податкового боргу з урахуванням пп.16.5.2
п.16.5 ст.16 Закону слід вважати
сплаченими у день реєстрації
банківською установою платіжного
документа із зазначеним у ньому
призначенням платежу на сплату
відповідних податкових зобов'язань або
податкового боргу, визначених
платником податків.

Законом України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами", який є спеціальним законом з
питань оподаткування і установлює
порядок погашення зобов'язань
юридичних або фізичних осіб перед
бюджетами та державними цільовими
фондами з податків і зборів
(обов'язкових платежів), нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків,
визначено вичерпний перелік заходів,
які вживаються контролюючим органом з
метою погашення платниками податків
податкового боргу. Серед таких заходів
немає зміни призначення платежу,
самостійно визначеного платником
податків.

Відтак, у разі недотримання платником
податків порядку погашення
податкового боргу та виконання
податкових зобов'язань, передбаченого
п.7.7 ст.7 Закону, податковий орган не
наділений правом чи обов'язком
змінювати призначення платежу,
визначене платником податків.

Відповідно, податковим органом
неправомірно самостійно зараховано
сплачені Товариством суми у рахунок
податкового боргу у рахунок податкових
зобов'язань, які не вказані в
призначенні платежу під час
перерахування платником податків
коштів до бюджету.

Суд вірно зазначив, що за змістом норм
Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами", які встановлюють
відповідальність за порушення
податкового законодавства, перелік
таких порушень є вичерпним і не
підлягає розширеному тлумаченню. Серед
них відсутнє недотримання порядку
погашення податкового боргу та
податкових зобов'язань, встановленого
п.7.7 ст.7 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами".

Таким чином, законодавством України, що
діяло на час сплати ПАТ
"Верстатуніверсалмаш" узгодженої суми
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість за січень, лютий 2008
року) не передбачено застосування
спеціальних заходів відповідальності
за порушення платником податків вимог
щодо першочергового погашення
податкового боргу та виконання
податкових зобов'язань у порядку
календарної черговості їх виникнення.
У вказаних випадках до платника
податків застосовуються передбачені
Законом України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" від 21.12.2000р. №2181-ІІІ заходи
примусового стягнення податкового
боргу, а також застосовуються штрафні
санкції за порушення граничних строків
сплати податкових зобов'язань.

Підпункт 8.6.2 п.8.6 ст.8 Закону надає
платнику податків право вільно
здійснювати операції з коштами без
узгодження з податковим органом.
Наявність податкового боргу за інші
податкові періоди не позбавляє права
платника податків виконати свої
поточні податкові зобов'язання.

Суд правильно зазначив, що посилання
податкового органу на п.7.7 ст.7 Закону за
змістом якого податковий борг
погашається попередньо погашенню
податкових зобов'язань, які не є
податковим боргом, у порядку
календарної черговості його
виникнення, а в разі одночасного його
виникнення за різними податками,
зборами (обов'язковими платежами) - у
рівних пропорціях суд вважає
необґрунтованими, оскільки вказані
положення Закону не передбачають право
податкового органу спрямовувати кошти
платника податків на свій розсуд,
всупереч волі такого платника.

Законодавство України не встановлює
порядок та черговість (а також право)
зарахування податковими органами
платежів, що направлені платниками
податків та мають цільове призначення,
вказане у відповідних платіжних
дорученнях, та не встановлює
відповідний порядок для примусового
стягнення податковим органом
добровільно сплачених платником
податків сум податкового зобов'язання
для погашення податкового боргу, що
виник раніше. Тому висновки
контролюючого органу про порушення
позивачем термінів сплати узгодженої
суми податкового зобов'язання в межах,
що перевищує 90 календарних днів,
наступних за останнім днем граничного
строку сплати узгодженої суми
податкового зобов'язання, в загальній
сумі 42519грн. є передчасними.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "31" березня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.В. Жизневська

судді:
Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Публічне
акціонерне товариство
"Верстатуніверсалмаш"
вул.Корольова,132,м.Житомир,10025

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

- ,