Справа № 814/1623/14
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

26 червня 2014 року
Справа № 814/1623/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Желєзного І.В.
секретар судового засідання Зощак В.В.
розглянувши адміністративну справу

за участю:

позивач: ОСОБА_1,

представник позивача: ОСОБА_2,

представник відповідача: Іванцов І.В.,

за позовомОСОБА_1, (АДРЕСА_1)

доПрокуратури Ленінського району
м.Миколаєва, (вул. Південна,
52,Миколаїв,54043)

провизнання протиправною
бездіяльності щодо не здійснення
перевірки фактів, викладених у заяві,
зобов'язання здійснити перевірку заяви
та надати до суду звіт про виконання
судового рішення, ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до
прокуратури Ленінського району
м.Миколаєва (надалі - орган
прокуратури), в якому просив визнати
протиправною бездіяльність
прокуратури щодо проведення перевірки
по заяві позивача від 27.05.2014р. та
зобов'язати відповідача провести
перевірку у термін, передбачений
чинним законодавством.

Відповідач вважав позов
необґрунтованим, оскільки відповідь на
заяву про проведення перевірки надана
відповідно до приписів Закону України
«Про звернення громадян» та Закону
України «Про прокуратуру».

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши наявні в них фактичні дані,
суд дійшов висновку про
безпідставність заявлених вимог.

При розгляді справи встановлено, що
позивач звернувся до органу
прокуратури із заявою від 27 травня 2014р.,
в якій зазначав про свою незгоду із
накладеним на нього з боку роботодавця
- ПАТ «Миколаївгаз» дисциплінарним
стягненням за невиконання робіт по
ремонту пошкодженого автомобіля. В
заяві він повідомив, що оскаржив наказ
про притягнення його до дисциплінарної
відповідальності до суду, однак просив
прокурора провести перевірку по факту
відсутності відновлювального ремонту
автомобіля та надати йому можливість
взяти участь у проведенні цієї
перевірки.

В подальшому позивач отримав від
відповідача лист від 03.06.2014р., в якому
йому повідомлено про відсутність
підстав для вжиття заходів
прокурорського реагування та
роз'яснено право звернутися до суду для
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про
прокуратуру» прокурорські перевірки
проводяться за письмовими зверненнями
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, депутатів
усіх рівнів, фізичних та юридичних
осіб, а також за власною ініціативою
прокурора. При цьому перевірки за
заявами фізичних чи юридичних осіб,
зверненнями та запитами депутатів усіх
рівнів, крім заяв та повідомлень про
кримінальне правопорушення,
проводяться лише у разі їх
попереднього розгляду компетентними
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими чи службовими особами або
неприйняття ними у встановлені строки
рішень з цих питань.

Дана норма є імперативною, слугує
гарантією від втручання органів
прокуратури у діяльність суб'єктів
господарювання та встановлює певні
випадки за яких можливе проведення
прокурорських перевірок за заявами
фізичних осіб.

Тому орган прокуратури мав право
провести відповідну перевірку лише у
випадку, якщо зазначене у зверненні
питання вже було розглянуто органами
виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими чи
службовими особами, або, якщо такий
орган не прийняв рішення з порушеного
питання у встановлений строк.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач по суті не погодився з
накладеним на нього дисциплінарним
стягненням за інкриміноване
невиконання службових обов'язків.

Суд погоджується з доводами
відповідача про те, що питання
здійснення чи нездійснення ремонту
автомобіля та визначення кола осіб,
відповідальних за здійснення цього
ремонту, повинно бути предметом
перевірки в рамках юридичної справи
щодо оскарження дисциплінарного
стягнення.

Відповідно до ст.150 КЗпП України,
дисциплінарне стягнення може бути
оскаржене працівником у порядку,
встановленому чинним законодавством
(глава XV цього Кодексу). Згідно зі ст. 221
КЗпП України, трудові спори
розглядаються: 1) комісіями по трудових
спорах; 2) районними, районними у місті,
міськими чи міськрайонними судами.

Крім того, пунктом 4 Положення про
Державну інспекцію з питань праці,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011р. №386/2011, передбачено,
що органи Державної інспекції з питань
праці здійснюють державний нагляд та
контроль за додержанням роботодавцями
всіх форм власності законодавства про
працю, в тому числі, що стосується
трудової дисципліни.

Як пояснив представник позивача, наказ
про накладення на позивача
дисциплінарного стягнення
оскаржується позивачем у судовому
порядку. Доказів звернення до інших
органів влади або органів місцевого
самоврядування позивач до свого
звернення до органів прокуратури не
долучив. Не надав таких матеріалів
позивач і в судовому засіданні.

За таких обставин орган прокуратури
правомірно не задовольнив заяву
позивача про проведення прокурорської
перевірки, а відповідно і не міг
забезпечити участь позивача у
проведенні такої перевірки та
реалізацію при цьому його прав,
передбачених статтею 18 Закону України
«Про звернення громадян».

Зазначене є підставою для відмови у
позові.

Керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 86, 159-163, 167 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів в порядку ст. 186 КАС
України.

Суддя
І. В. Желєзний