Справа № 821/1867/14
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/1867/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Транчуковій О.С.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Котруци Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у м.Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про захист порушених прав,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області (далі - відповідач,
ДПІ у м.Херсоні), в якому просить
захистити порушені права, шляхом
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій від 20.05.2014 р. №
.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуване
рішення про застосування фінансових
санкцій прийнято на підставі протоколу
про адміністративне правопорушення,
однак він правопорушення,
передбаченого п.2 ст.15-3 Закону України
"Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", не вчиняв. Зазначає,
що відповідачем було порушено вимоги
ст.116 Податкового кодексу України,
відповідно до якої платнику податків
мали надіслати не рішення про
застосування фінансових санкцій, а
податкове повідомлення-рішення. Крім
того, відповідач прийняв рішення про
застосування штрафних санкцій без акта
перевірки та виклику платника
податків, що також є порушенням
процедури прийняття рішення.

У судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позовні вимоги
та просили скасувати рішення про
застосування фінансових санкцій від
20.05.2014 р. № , оскільки, по-перше,
відповідачем не доведено факту продажу
тютюнових виробів неповнолітньому;
по-друге, сам позивач не здійснював
продаж тютюнових виробів
неповнолітньому, а тому не може нести
відповідальність за дії інших осіб.

Представник відповідача заперечувала
проти позовних вимог, вказавши на те, що
04.01.2014 р. співробітниками
Комосольського РВ УМВС було
встановлено продаж особі, яка не
досягла 18 років, тютюнових виробів у
магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2", що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, та у якому здійснює
діяльність ФОП ОСОБА_1, що є порушенням
ст.15-3 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів". На підставі матеріалів
правоохоронних органів ДПІ у м.Херсоні
винесено рішення від 20.05.2014 р. №
про застосування фінансових санкцій у
розмірі 6800 грн. Дане рішення є законним
та прийняте в межах повноважень.
Просить відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про
необґрунтованість позовних вимог з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.01.2014 р.
співробітниками Комсомольського РВ
УМВС України в Херсонській області
виявлено продаж у магазині
"ІНФОРМАЦІЯ_2", який розташований за
адресою: АДРЕСА_1, та у якому здійснює
господарську діяльність ФОП ОСОБА_1,
особі, яка не досягла 18 років, тютюнових
виробів. За даним фактом складено
протокол від 04.01.2014 р. № 000605 про
адміністративне правопорушення за ч.2
ст.156 КУпАП відносно ОСОБА_4

Від Комсомольського РВ УМВС України в
Херсонській області до ДПІ у м.Херсоні
ГУ Міндоходів у Херсонській області
надійшло подання від 07.04.2014 р. вих. №
38/5802 щодо усунення причини та умов, що
сприяють вчиненню правопорушень, у
відповідності до ст.11 Закону України
"Про міліцію".

Перевіркою стану дотримання вимог
законодавства під час провадження
діяльності, пов'язаної з виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів у ФОП ОСОБА_1
встановлено порушення ст.15-3 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва та обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів", а саме:
реалізація тютюнових виробів особі,
яка не досягла 18 років.

За результатами здійсненої перевірки
відповідачем прийнято рішення від
20.05.2014 р. № про застосування
фінансових санкцій у розмірі 6800 грн.

Відповідно до п.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень суди перевіряють чи
прийняті вони: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;
обґрунтовано, тобто з урахуванням
обставин, що мають значення для
прийняття рішення; безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Щодо прийняття відповідачем рішення
від 20.05.2014 р. № про застосування
до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій у
розмірі 6800 грн. суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо
регулювання виробництва, експорту,
імпорту, оптової і роздрібної торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої якості та
захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України визначені Законом
України "Про державне регулювання
виробництва та обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів" (далі -
Закон № 481).

Відповідно до ст.15-3 Закону № 481
забороняється продаж пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
та тютюнових виробів особам, які не
досягли 18 років.

Даною нормою встановлюються обмеження
на реалізацію тютюнових виробів.
Продавець тютюнових виробів має право
вимагати у покупця, який купує тютюнові
вироби, документ, що засвідчує його вік,
якщо у продавця виникли сумніви щодо
досягнення покупцем 18-річного віку.

Із матеріалів перевірки вбачається, що
продавцем магазину ОСОБА_4 04.01.2014 р. було
здійснено реалізацію тютюнових
виробів особі, яка не досягла 18 років, а
саме ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Факт реалізації тютюнових виробів
(пачки цигарок "Chester") неповнолітньому
ОСОБА_5 підтверджується його
письмовими поясненнями від 04.01.2014 р.,
копією свідоцтва про народження
ОСОБА_5, протоколом про адміністративне
правопорушення від 04.01.2014 р. № 000605,
поясненнями продавця ОСОБА_4 від 04.01.2014
р.

За змістом п.5 Постанови Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
Порядку застосування фінансових
санкцій, передбачених статтею 17 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів" від 02.06.2003
р. № 790 (далі - Порядок), підставою для
прийняття рішення про застосування
фінансових санкцій є, зокрема,
матеріали правоохоронних, податкових
та інших органів виконавчої влади щодо
недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Як вбачається з вищенаведеного,
підставою для прийняття рішення про
застосування штрафних санкцій є,
зокрема, матеріали правоохоронних
органів.

Так, працівником Комсомольського РВ
УМВС України в Херсонській області
встановлено факт порушення Закону № 481
продавцем магазину ОСОБА_4 Даний факт
зафіксовано протоколом про
адміністративне правопорушення.
Матеріали Комсомольського РВ УМВС
України в Херсонській області містили
вичерпну інформацію про вчинене
порушення ст.15-3 Закону № 481.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про те, що при
прийнятті рішення від 20.05.2014 р. №
на підставі наявних матеріалів та без
виклику платника податків відповідач
діяв у відповідності до чинного
законодавства України.

Статтею 17 Закону № 481 передбачено
застосування фінансових санкцій у
вигляді штрафу до суб'єктів
підприємницької діяльності за
порушення вимог ст.15-3 цього Закону у
розмірі 6800 грн.

При цьому суд не бере до уваги доводи
позивача про те, що він не може нести
відповідальність за дії продавця,
оскільки за порушення вимог Закону № 481
щодо заборони продажу тютюнових
виробів неповнолітнім несе
відповідальність суб'єкт
підприємницької діяльності, а не
наймана особа.

Таким чином, суд вважає рішення про
застосування штрафних санкцій
правомірним.

Що стосується доводів позивача про
порушення форми рішення, внаслідок
чого рішення про застосування
фінансових санкцій підлягає
скасуванню, суд зазначає наступне.

Частиною 4 статті 17 Закону 481 визначено
компетенцію органів, уповноважених
застосовувати штрафні санкції за
порушення норм цього Закону. Рішення
про стягнення штрафів, передбачених ч.2
ст.17 Закону, приймаються органами
доходів і зборів та/або органом, який
видав ліцензію на право виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами, та
іншими органами виконавчої влади у
межах їх компетенції, визначеної
законами України.

Порядок застосування фінансових
санкцій, передбачених ст.17 Закону № 481,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 02.06.2003 № 790,
встановлює форму рішення про
застосування фінансових санкцій, яке
виноситься в разі виявлення порушення
вимог законодавства, що регулює обіг
спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів.

Разом із тим відповідно до пункту 10
підрозділу 10 розділу ХХ Податкового
кодексу України (Перехідні положення)
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, Державної
податкової адміністрації України та
інших центральних органів виконавчої
влади, прийняті до набрання чинності
цим Кодексом на виконання законів з
питань оподаткування, та
нормативно-правові акти, які
використовуються при застосуванні
норм законів про оподаткування (в тому
числі акти законодавства СРСР),
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Кодексу, до прийняття
відповідних актів згідно з вимогами
цього Кодексу.

Отже будь-які норми, в тому числі ті, що
регламентують застосування фінансових
санкцій можуть застосовуватися лише в
частині, що не суперечить нормам ПК
України.

Відповідно до пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК
України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, зокрема якщо
згідно з податковим та іншим
законодавством особою, відповідальною
за нарахування сум податкових
зобов'язань з окремого податку або
збору, застосування штрафних
(фінансових) санкцій та пені, у тому
числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган.

Згідно п.58.1 ст.58 ПК України у разі, коли
сума грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі, коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Аналіз зазначених норм свідчить про те,
що контролюючий орган у випадку
визначення платнику податків штрафних
санкцій за порушення законодавства,
яке регулює обіг спирту, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів
зобов'язаний прийняти податкове
повідомлення-рішення.

Водночас у разі прийняття контролюючим
органом рішення щодо визначення
платникові податків штрафних санкцій
за порушення вимог законодавства, що
регулює обіг спирту, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів, якщо таке
рішення за своєю формою не відповідає
податковому повідомленню-рішенню,
варто виходити з такого.

Окремі дефекти форми рішення
контролюючого органу не повинні
сприйматися як безумовні підстави для
висновку щодо протиправності спірного
рішення і, як наслідок, про його
скасування.

Якщо спірне рішення прийняте
контролюючим органом у межах своєї
компетенції та з його змісту можна
чітко встановити зміст цього рішення
(зокрема, порушення законодавства, за
які застосовуються відповідні санкції,
та розмір останніх), таке рішення може
бути визнане судом правомірним навіть
у разі, коли не дотримано окремих
елементів форми спірного рішення.

У такому разі рішення контролюючого
органу про застосування фінансових
санкцій за порушення вимог
законодавства з регулювання обігу
спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, прийняте не за
формою, передбаченою для податкових
повідомлень-рішень, варто розцінювати
як податкове повідомлення-рішення з
окремими дефектами, які не змінюють
суті спірного рішення.

Дана позиція викладена у листі Вищого
адміністративного суду України від
28.03.2014 р. № 375/11/14-14.

Оскільки у рішенні про застосування
фінансових санкцій від 20.05.2014 р. №
чітко зазначено обставини та суть
порушення, за яке застосовано
фінансові санкції, розмір фінансових
санкцій з посиланням на закон, який їх
встановлює, то суд не вбачає підстав
для його скасування. При цьому суд
надає перевагу змісту документа
порівняно з його зовнішньою формою.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.87 КАС України
розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону
України "Про судовий збір" передбачено,
що за подання до адміністративного
суду адміністративного позову
майнового характеру ставка судового
збору становить 2 відсотки розміру
майнових вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Оскільки ОСОБА_1 просив скасувати
рішення від 20.05.2014 р. № про
застосування штрафних санкцій в сумі
6800 грн., то судовий збір за
адміністративний позов майнового
характеру складає 1827 грн.

Згідно із ч.3 ст.4 Закону України "Про
судовий збір" під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Так, при подачі адміністративного
позову ФОП ОСОБА_1 було сплачено
судовий збір в сумі 182,70 грн., що
підтверджується долученою до справи
квитанцією.

Оскільки під час розгляду справи
встановлено правомірність
оскаржуваного рішення, суд дійшов
висновку про необхідність стягнення з
ФОП ОСОБА_1 решти судового збору в сумі
1644,30 грн. (1827 грн. - 182,70 грн.).

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 122, 158-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Відмовити в задоволенні позову
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
м.Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
захист порушених прав.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (код НОМЕР_2) судовий збір у сумі
1644 (одна тисяча шістсот сорок чотири)
грн. 30 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 27 червня 2014 р.

Суддя

Бездрабко О.І.

кат. 8.3.5