Справа № 818/43/14
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2014 р. м. Київ
К/800/22897/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача), Кочана
В.М., Ліпського Д.В.,розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Сумській області (далі - УМВС України
в Сумській області), третя особа - т.в.о.
начальника УМВС України в Сумській
області Скрипник Руслан В’ячеславович
про скасування наказу та поновлення на
роботі,

за касаційною скаргою УМВС України в
Сумській області на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 12 лютого 2014 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 1 квітня 2014
року,

встановив:

В січні 2014 року ОСОБА_4 пред'явив позов
до УМВС України в Сумській області про
визнання протиправними дій т.в.о.
начальника УМВС України в Сумській
області полковника міліції Скрипника
Р.В. щодо видачі наказу від 28.11.2013 р. № 248
о/с про звільнення ОСОБА_4 з органів
внутрішніх справ, скасування наказу
від 28.11.2013 р. № 248 о/с та поновлення на
посаді інспектора з дізнання
відділення Державтоінспекції
Охтирського МВ з 28.11.2011 р.

Позов обґрунтував тим, що його
незаконно звільнено з органів
внутрішніх справ, оскільки він не
вчинив жодного проступку, який
дискредитує звання рядового та
начальницького складу, а порушене
відносно нього кримінальне
провадження є сфальсифікованим.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 1 квітня 2014
року, позов задоволено частково:
скасовано наказ УМВС України в
Сумській області від 28.11.2013 р. № 248 о/с в
частині звільнення ОСОБА_4 з посади
інспектора з дізнання відділення
Державтоінспекції Охтирського МВ та
поновлено його на займаній посаді з
29.11.2013 р.

У касаційній скарзі УМВС України в
Сумській області, посилаючись на
неповне встановлення судами обставин
справи та їх неналежну правову оцінку,
просить скасувати судові рішення та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

В запереченні на касаційну скаргу
ОСОБА_4 вважає її доводи
необґрунтованими та просить залишити
судові рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Як встановлено судами, ОСОБА_4 проходив
службу в органах внутрішніх справ у
званні старшого лейтенанта міліції на
посаді інспектора з дізнання
відділення Державтоінспекції
Охтирського МВ (з обслуговування м.
Охтирки та Охтирського району) УМВС
України в Сумській області.

05.11.2013 р. начальником УМВС України в
Сумській області затверджено висновок
службового розслідування, проведеного
за фактом відкриття кримінального
провадження відносно окремих
працівників відділення ДАІ
Охтирського МВ, яким встановлено
наступні обставини.

В середині жовтня 2013 року ОСОБА_4 під
час несення служби по нагляду за
дорожнім рухом в м. Охтирка зупинив
автомобіль BMW 530, н.з. НОМЕР_1, під
керуванням місцевого жителя ОСОБА_8 та
без проведення будь-якої перевірки
повідомив останньому про те, що начебто
вказаний автомобіль є "двійником", тому
він має бути вилучений та поміщений на
майданчик тимчасового затримання
транспортних засобів.

Крім того, ОСОБА_4 вилучив свідоцтво про
реєстрацію зазначеного транспортного
засобу без відповідного
документального оформлення та
звернувся до ОСОБА_8 з пропозицією
надати йому неправомірну вигоду в сумі
1000 доларів США за вирішення питання про
незатримання автомобіля та повернення
йому свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу.

Того ж дня між ОСОБА_4 та ОСОБА_8
відбулася зустріч, у ході якої останній
спробував надати ОСОБА_4 неправомірну
вигоду в сумі 1000 грн, яку працівник
міліції приймати категорично
відмовився та підтвердив вимогу про
передачу грошей у сумі 1000 доларів США.

01.11.2013 р. ОСОБА_8 близько 15.30 год. прибув
до адміністративного приміщення
відділення ДАІ Охтирського MB, де
зустрівся з ОСОБА_4, якому повідомив, що
він має можливість надати гроші лише в
сумі 6000 грн. На цю пропозицію ОСОБА_4
погодився та наказав передати вказану
суму водію автомобіля "Таксі" ОСОБА_10,
який знаходився поруч із
адміністративним приміщенням
відділення ДАІ.

ОСОБА_8 передав гроші для працівника
міліції в сумі 6000 грн водію вказаного
"Таксі", а останній повернув йому
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу на його
автомобіль.

Після цього водій автомобіля "Таксі"
ОСОБА_10 та ОСОБА_4 були затримані
працівниками ВВБ в Сумській області
ДВБ МВС України спільно з працівниками
прокуратури Сумської області. ОСОБА_4
оголошено про підозру у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.4 ст.368 Кримінального
кодексу України, та взято під варту.

Наказом УМВС України в Сумській
області від 06.11.2013 р. № 1031 "Про
надзвичайну подію в Охтирському МВ та
покарання винних" за порушення вимог
розділу II Закону України "Про засади
запобігання та протидії корупції",
розділу VII Правил поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ України, затверджених
наказом МВС України від 22.02.2012 р. № 155,
невиконання вимог Присяги працівника
органів внутрішніх справ та скоєння
вчинку, що дискредитує звання рядового
та начальницького складу, який
виразився у вимаганні та отриманні
незаконної грошової винагороди від
цивільної особи, що призвело до
надзвичайної події, наказано звільнити
ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ за
пунктом 66 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України.

Наказом УМВС України в Сумській
області від 28.11.2013 р. № 248 о/с ОСОБА_4 з
28.11.2013 р. звільнено з органів МВС у запас
Збройних Сил за пунктом 66 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ (за дискредитацію).

Підстави звільнення зі служби осіб
рядового і начальницького складу, в
тому числі за вчинення
адміністративного чи кримінального
правопорушення, встановлені пунктами
63-65 Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29.07.1991 р. № 114.

Окремо пунктом 66 Положення передбачено
підставу для звільнення з органів
внутрішніх справ за скоєння вчинків, що
дискредитують звання рядового і
начальницького складу.

За змістом пункту 71 Положення особи
середнього, старшого і вищого
начальницького складу при звільненні в
запас або відставку можуть бути
позбавлені права носіння встановленої
форми одягу, якщо вони засуджені за
вчинення злочину, або вчинили
проступки та дії, які дискредитують
звання рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ.

Отже, дискредитація звання рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за своєю суттю межує з
адміністративним або кримінальним
правопорушенням і полягає у вчиненні
такого проступку, що підриває довіру та
авторитет органів внутрішніх справ і
їх працівників в очах громадськості та
є несумісним із подальшим проходженням
служби.

Наведене обумовлене тим, що працівники
міліції мають особливий правовий
статус, який полягає у віднесенні вимог
морального змісту до їх
службово-трудових обов'язків. При
прийнятті на службу позивач
зобов'язувався не використовувати
службове становище з метою наживи в
особистих інтересах чи інтересах інших
осіб, не допускати діянь,
відповідальність за скоєння яких
передбачена Кримінальним кодексом
України, не допускати вчинення
проступків, що дискредитують високе
звання працівника ОВС, тощо.

Задовольняючи позов, суди попередніх
інстанцій виходили з того, що в
оскаржуваному наказі від 28.11.2013 р. та у
висновку службового розслідування не
зазначено, які дії позивача
дискредитують звання рядового і
начальницького складу, не наведено
норм закону, які позивачем порушені, не
зазначено, в чому саме полягає
порушення позивачем нормативних
документів МВС України з питань
дотримання дисципліни і законності,
прав і свобод громадян. Водночас
висновок службового розслідування і
факт порушення відносно позивача
кримінальної справи не свідчать про
скоєння ним вчинку, що дискредитує
звання рядового і начальницького
складу, оскільки належними доказами
факту отримання позивачем
неправомірної вигоди можуть бути лише
обвинувальний вирок суду у
кримінальній справі, постанова про
закриття кримінальної справи з
нереабілітуючих підстав або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення.

Проте судами не враховано, що
дискредитація звання рядового і
начальницького складу є окремою
підставою для звільнення з органів
внутрішніх справ і в пункті 66 Положення
не йдеться про можливість застосування
даної підстави для звільнення виключно
в разі притягнення особи до
адміністративної чи кримінальної
відповідальності.

У зв'язку з цим судам необхідно було
дати належну правову оцінку
обставинам, зазначеним у висновку
службового розслідування і наказі УМВС
України в Сумській області від 06.11.2013 р.
№ 1031, та навести власні міркування з
приводу того, чи підриває довіру та
авторитет органів внутрішніх справ і
їх працівників в очах громадськості
поведінка ОСОБА_4, описана в акті
службового розслідування, та чим
підтверджуються або спростовуються ці
обставини.

При цьому судам слід мати на увазі, що
наказ по особовому складу є суто
розпорядчим документом, що видається
за місцем служби особи і в якому
зазначається лише правова норма, на
підставі якої провадиться звільнення,
та дата звільнення, тоді як причини і
підстави звільнення вказуються в
наказі про звільнення, прийнятому
начальником головного управління,
управління МВС в Автономній Республіці
Крим, областях, мм. Києві та Севастополі
і рівними їм начальниками, яким таке
право надано Міністром внутрішніх
справ.

ОСОБА_4 не заявив позовної вимоги про
скасування наказу УМВС України в
Сумській області від 06.11.2013 р. № 1031, на
виконання якого був прийнятий
оскаржуваний наказ від 28.11.2013 р. № 248 о/с.
Разом з тим, виходячи із завдань
адміністративного судочинства, з метою
повного захисту права позивача від
незаконного звільнення, про захист
якого він просить, суди попередніх
інстанцій мали насамперед перевірити
законність наказу від 06.11.2013 р. № 1031.

З огляду на викладене рішення судів
першої та апеляційної інстанції не
можна визнати законними і
обґрунтованими, тому за правилами
частини четвертої статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові рішення підлягають скасуванню,
а справа - направленню на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу УМВС України в
Сумській області задовольнити
частково.

Скасувати постанову Сумського
окружного адміністративного суду від 12
лютого 2014 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 1 квітня 2014 року, а справу направити
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К. Кочан В.М. Ліпський Д.В.