Справа № 2270/5422/12
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2014 р. м. Київ
К/800/56462/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Поділля кабель-1" на
ухвалу Хмельницького окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 23 жовтня 2013 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Поділля кабель-1" до
Управління Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районі Хмельницької
області, третя особа: Головне
управління Державного казначейської
служби України у Хмельницькій області,
про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії,

установив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Поділля кабель-1"
звернулось з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районі Хмельницької
області, третя особа: Головне
управління Державного казначейської
служби України у Хмельницькій області,
про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 11 вересня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 05 листопада
2012 року, позов задоволено.

17 вересня 2013 року Товариство
звернулось до суду із заявою про зміну
способу виконання постанови
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 11 вересня
2012 року.

Заява обґрунтована тим, що Головним
управлінням Державної казначейської
служби України у Хмельницької області
повернуті виконавчі листи через
неможливість їх виконання, оскільки
вони носять зобов'язальний характер, а
не стягувальний. Така обставина, на
думку заявника, ускладнює виконання
рішення суду.

Ухвалою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 23 жовтня 2013
року, заяву задоволено частково:
стягнуто з Державного бюджету України
на користь позивача судові витрати у
сумі 139 грн 49 коп.; в іншій частині
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням судів в
частині відмови в задоволені заяви про
зміну способу виконання рішення суду,
позивач звернувся з касаційною скаргою
на них, в якій просить їх скасувати,
прийняти нове рішення про задоволення
заяви в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційних скарг, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами встановлено, що на виконання
постанови Хмельницького окружного
адміністративного суду від 11 вересня
2012 року позивачу видано два виконавчі
листа від 21 січня 2013 року у справі №
2270/5422/12:

- щодо зобов'язання УПФУ в
Хмельницькому районі вчинити дії щодо
повернення ТОВ "Поділля Кабель-1" 3 756
грн. 45 коп. помилково сплаченого збору
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування при придбанні
автомобіля, марки Nissan X-Trail,
реєстраційний номер ВХ1799ВН;

- щодо стягнення з Державного бюджету
України судових витрат у розмірі 139 грн.
49 коп. шляхом списання їх з рахунка УПФУ
в Хмельницькому районі на користь
ТОВ "Поділля Кабель-1".

02 квітня 2013 року вищевказані виконавчі
листи пред'явлено до виконання в
Управління Державної казначейської
служби України у Хмельницькому районі
Хмельницької області.

03 квітня 2013 року Управлінням Державної
казначейської служби України у
Хмельницькому районі Хмельницької
області надано відповідь щодо
неможливості виконати дані виконавчі
листи.

З цих підстав, звертаючись до
адміністративного суду, позивач просив
змінити спосіб виконання постанови
суду із зобов'язання повернути
помилково сплачений збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування при придбанні легкового
автомобіля на стягнення з Державного
бюджету України помилково сплаченого
збору.

Суд першої інстанції дійшов висновку, з
яким погодився суд апеляційної
інстанції, що заява про зміну способу
виконанні рішення суду з вимогою
змінити спосіб і порядок виконання
рішення суду в частині зобов'язання
УПФУ в Хмельницькому районі вчинити
дії щодо повернення ТОВ "Поділля
Кабель-1" 3756 грн 45 коп. помилково
сплаченого збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування при придбанні автомобіля,
марки Nissan X-Trail, реєстраційний номер
ВХ1799ВН, на стягнення з Державного
бюджету України на користь позивача 6 756
грн 45 коп. є необґрунтованою.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів, виходячи з такого.

Частиною 1 ст. 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.

Тобто, під зміною способу і порядку
виконання рішення суду розуміється
прийняття судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими. При цьому,
вирішуючи питання про зміну способу і
порядку виконання рішення, заявник
повинен довести, що стягувач вживав
всіх необхідних заходів, направлених
на виконання рішення суду, зокрема
звертався до уповноважених органів, на
яких покладено функції про їх
виконання.

Таким чином, за наявності
обґрунтованих підстав та належних
доказів, суд може змінити спосіб та
порядок виконання рішення суду або ж
відмовити по даному питанню, не
змінюючи при цьому його змісту.

Як встановлено судами та вбачається з
матеріалів справи, позивач пред'явив
виконавчі листи до виконання в
Управління Державної казначейської
служби України у Хмельницькому районі
Хмельницької області.

Між тим відповідно до ст. 7 Закону
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень" від 05 червня
2012 року, № 4901-VI виконання рішень суду
про зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за якими є державний
орган, державне підприємство, юридична
особа, здійснюється в порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження", з урахуванням
особливостей, встановлених цим
Законом. У разі якщо рішення суду,
зазначені в частині першій цієї статті,
не виконано протягом двох місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, крім
випадків, коли стягувач перешкоджає
провадженню виконавчих дій, державний
виконавець зобов'язаний звернутися до
суду із заявою про зміну способу і
порядку виконання рішення.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що заявник просить суд
фактично змінити зміст резолютивної
частини постанови Хмельницького
окружного адміністративного суду від 11
вересня 2012 року, при цьому не
звернувшись до належного органу для
виконання рішення суду, що свідчить про
невжиття стягувачем заходів,
направлених на реалізацію виконання
виконавчих листів.

Окрім того, у подальшому до Закону
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень" від 05 червня
2012 року, № 4901-VI внесено зміни: у тексті
Закону слова "Державна казначейська
служба України" в усіх відмінках
замінено словами "центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів" у
відповідному відмінку згідно із
Законом України від 19 вересня 2013 року N
583-VII.

Відповідно до вказаних змін виконавчі
документи за рішеннями суду про
стягнення коштів або рішення суду, що
набрали законної сили, боржниками за
якими є визначені частиною першою
статті 2 цього Закону суб'єкти, які
видані або ухвалені до набрання
чинності цим Законом, подаються до
органу державної виконавчої служби
протягом шести місяців з дня набрання
чинності цим пунктом. Якщо рішення суду
про стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення. (Розділ II
ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ,
(Закону України від 05 травня 2012 року,
№ 4901-VI "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень").

Таким чином позивачем не доведено
обставини, що перешкоджають належному
виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим,
- а отже і підстав для зміни способу і
порядку виконання рішення немає.

Враховуючи викладене, вбачається, що
суди попередніх інстанцій дійшли
правомірного висновку про відмову в
задоволені заяви про зміну способу і
порядку виконання рішення суду в
частині змінити спосіб і порядок
виконання рішення із зобов'язання УПФУ
в Хмельницькому районі вчинити дії
щодо повернення ТОВ "Поділля Кабель-1" 3
756 грн 45 коп. помилково сплаченого збору
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування при придбанні
автомобіля, марки Nissan X-Trail,
реєстраційний номер ВХ1799ВН, на
стягнення з Державного бюджету України
на користь позивача 6 756 грн
45 коп.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Поділля
кабель-1" залишити без задоволення, а
ухвалу Хмельницького окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 23 жовтня 2013 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: