Справа № 637/610/14-а
Суддя: Тордія Е. Н.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 червня 2014 року Шевченківський
районний суд Харківської області

у складі: головуючого -
Тордія Е.Н.

за участю :секретаря -
Гутарєвої В.С.

позивача -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в с.м.т.Шевченкове
Харківської області адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до ВДАІ з
обслуговування Ленінського району м
Харкова в особі капітана міліції
Набоки Миколи Вадимовича про
скасування постанови про
адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06 червня 2014 року звернувся до
Шевченківського районного суду
Харківської області з вищевказаним
позовом.

В судовому засіданні позивач просив
позовні вимоги задовольнити та
пояснив, що 04 червня 2014 року приблизно о
09 год 15 хв. на вулиці Полтавський Шлях
біля будинку 207-А в м.Харкові інспектор
ВДАІ з обслуговування Ленінського
району м.Харкова капітан міліції
Набока М.В. по відношенню до нього склав
протокол про адміністративне
правопорушення серія та виніс
постанову по справі про
адміністративне правопорушення про
стягнення штрафу у розмірі 510 гривень.

При складанні протоколу про
адміністративне правопорушення
інспектор ВДАІ Набока М.В. зазначив, що
були порушені вимоги дорожнього знаку
8.7.3. "е" Правил дорожнього руху України,
а саме: автомобіль проїхав перехрестя
на заборонений сигнал світлофора -
червоний. При складанні протоколу він
заперечував проти вказаного порушення,
зазначивши в поясненні, що не скоював
даного факту. Також зазначив, що біля
будинку №181-А, розташованого по
вул.Полтавський Шлях взагалі не
рухався, а тому не міг порушити ПДР
України, за вказаною адресою. На його
вищезазначені зауваження, інспектор
ВДАІ Набока М.В. рекомендував
звернутися до суду.

Тому він звернувся до суду, просить
скасувати постанову про накладення на
нього стягення у вигляді штрафу в
розмірі 510 грн.

Відповідач - ВДАІ з обслуговування
Ленінського району м Харкова в особі
капітан міліції Набока М.В. у судове
засідання не з'явився, надавши письмову
заяву з клопотанням про розгляд справи
за його відсутності та заперечення
проти позову, з яких вбачається, що
відповідач позов не визнав, вимоги
позивача про скасування постанови про
адміністративне правопорушення вважає
безпідставними і необґрунтованими,
оскільки позивач, тобто водій
автомобіля ВАЗ 21713 державний номер
НОМЕР_1 ОСОБА_1 04 червня 2014 року о 09 год. 15
хв. в м.Харкові по вул.Полтавський Шлях,
181-А проїхав регульований пішохідний
перехід на заборонений сигнал
світлофора - червоний, чим порушив
вимоги п.8.7.3. "е", скоївши
адміністративне правопорушення,
предбачене ч.2 ст.122 КУпроАП, та надав до
суду відеоматеріал, який знаходиться
на компактдискі.

Суд вважає можливим продовжити
розгляд справи у відсутності
представника відповідача, що
відповідає положенням ст. ч. 4 ст. 128 КАС
України, який надав до суду заяву з
клопотанням про розгляд справи за його
відсутності.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши
докази у їх сукупності, вважає, що позов
ОСОБА_1 підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.11 КАС України
суд розглядає і вирішує справи в
адміністративних судах на засадах
змагальності сторін свободи і надання
ними суду доказів і у доведенні перед
судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 245 КУпАП
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Стаття 256 КУпроАП передбачає, що в
протоколі про притягнення особи до
адміністративної відповідальності
повинно бути зазначено : дата і місце
його складання , посада призвіще , ім'я
по батькові особи , яка склала протокол
; відомості про особу , яка притягується
до адміністративної відповідальності;
місце , час вчинення і суть
адміністративного правопорушення ;
нормативний акт , який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення ; призвіще , адреси
свідків і потерпілих , якщо вони є;
пояснення особи яка притягається до
адміністративної відповідальності ;
інші відомості , необхідні для
вирішення справи.

Частина 2 статті 71 КАС України
передбачає, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачем надано до суду
відеоматеріал про вчинення даного
правопорушення.

Копія протоколу від 04 червня 2014 року не
містить свідків правопорушення, які б
засвідчували факт даного порушення.
Поясненням особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності
засвідчено його невинуватість в
зазначеному протоколі правопорушення
ПДР України, що має суттєве значення
для вирішення справи.

Не містить цих відомостей і
постанова від 04 червня 2014 року.

Окрім того ані протокол про
адміністративне правопорушення (серія
АВ2 №71278) , ані постанова у справі про
адміністративне правопорушення (серія
ПС1 №460992) від 04 червня 2014 року не
містять достовірних даних про прилад з
якого відбувався відеозапис.

Оглянутий в судовому засіданні видео
запис, достовірно не дає можливості
встановити що саме автомобіль
позивача переткнув перехрестя на
заборонений сигнал світлофору.

Згідно ст.251 КУпроАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Докази мають бути належними та
допустимими. Допустимими є ті докази,
які зібрані у відповідності до закону,
а належними якщо вони містять
інформацію щодо предмету доказування.

Незважаючи на вимоги КУпроАП,
відповідачем не наведено доказів на
підтвердження викладених інспектором
ДПС у постанові обставин та
спростування заперечень проти цього.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного
Суду України №14 від 23 грудня 2005 року
Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті із
змінами, внесеними згідно з постановою
Пленуму Верховного Суду України №18 від
19 грудня 2008 року визначено
неприпустимість ігнорування прав осіб,
яких притягають до адміністративної
відповідальності, потерпілих, їх
законних представників та захисників.

Зокрема, постанова у справі про
адміністративне правопорушення
повинна відповідати вимогам ст.ст.283, 284
КУпроАП і містити докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення із зазначенням мотивів
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім довод. Таким
чином наданий відповідачем відеозапис
судом до уваги не береться.

Згідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.
Аналогічна норма закріплена і в ч. 2 ст.
19 Конституції України.

Відповідач по справі, як суб'єкт
владних повноважень, не виконав
покладеного на нього обов'язку щодо
доказування правомірності прийнятого
ним оскаржуваного рішення, не урахував
усі обставини, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії),
винесена відповідачем постанова про
накладення адміністративного
стягнення суперечить ст.ст. 7, 9, 33, 245, 251,
252, 256 КУпроАП, ст.71 КАС України, у зв'язку
із чим вина позивача у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122
КУпроАП, не доведена, тому в діях
позивача відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.122 КУпроАП.

З огляду на вищевикладене, за таких
обставин ,суд всебічно, повно та
об'єктивно, за правилами, встановленими
ст. 86 Кодексу адміністративного
судочинства України, вважає, що позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст.ст. 7, 9, 33, 245,251, 252, 256, 258, 287 - 297 КУпроАП,
ст.ст.69 - 72, 160 - 165, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову серія ПС1 № 460992 від
4 червня 2014 року про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ч.2 ст.122 КУпроАП у вигляді штрафу
розміром 510 грн.

Постанова остаточна,
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: