Справа № 817/1453/14
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1453/14

24 червня 2014 року 15 год. 15хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Шарапи В.М. за участю
секретаря судового засідання Климчук
В.В. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: представник не прибув,

відповідача: представник Невідомський
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Управління Пенсійного фонду України в
місті Кузнецовськ Рівненської області
доДержавного закладу "Спеціалізована
медико-санітарна частина №3
Міністерства охорони здоров'я України"
про стягнення
заборгованості,ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
місті Кузнецовськ Рівненської області
звернулося до суду з позовом до
Державного закладу "Спеціалізована
медико-санітарна частина №3
Міністерства охорони здоров'я України"
про стягнення заборгованості зі сплати
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", по пенсіонеру
ОСОБА_2 в сумі 16020,06 грн.

Представник позивача в судове
засідання не прибув. Про дату, час та
місце судового розгляду повідомлений
належним чином, подав заяву про розгляд
справи за його відсутності.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечив. На обґрунтування
своїх заперечень зазначив, що вважає
розрахунок фактичних витрат таким, що
сформований органом Пенсійного фонду
помилково та направлений платнику з
порушенням встановленого законом
порядку. Крім того, вважає, що
відповідачем пропущено строк
звернення до адміністративного суду,
передбачений статтею 99 КАС України,
оскільки пенсіонер ОСОБА_2 була
звільнена з Державного закладу
"Спеціалізована медико-санітарна
частина №3 Міністерства охорони
здоров'я України" 16.09.2005 року. Також
представник відповідача вказав на
неможливість платника, як бюджетної
установи, покривати витрати позивача
за минулі роки. Просить у задоволенні
позову відмовити.

Суд вважає за можливе вирішити спір за
відсутності представника позивача на
підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, повно і всебічно
з'ясувавши всі обставини справи в їх
сукупності на підставі чинного
законодавства, перевіривши їх
дослідженими у судовому засіданні
доказами, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення
повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 (надалі -
ОСОБА_2), яка працювала у Державному
закладі "Спеціалізована
медико-санітарна частина №3
Міністерства охорони здоров'я України",
з 18.10.2005 року було призначено пенсію за
вислугу років (а.с. 25, 82).

З 11.02.2013 року ОСОБА_2 призначено пенсію
за віком на пільгових умовах (а.с. 83).

Управлінням Пенсійного фонду України у
м. Рівне Рівненської області, який є
органом Пенсійного фонду за місцем
призначення пенсії, складено
розрахунок від 12.03.2014 року №3325/02
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", з березня 2014
року, до якого включено фактичні
витрати на виплату та доставку пенсій
пенсіонеру ОСОБА_2, який 25.04.2014 року
направлено до Управління Пенсійного
фонду України в м. Кузнецовську
Рівненської області для подальшого
надіслання платнику - Державному
закладу "Спеціалізована
медико-санітарна частина №3
Міністерства охорони здоров'я України"
(а.с. 5, 73, 78).

До вказаного розрахунку органом
Пенсійного фонду включено фактично
понесені витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій пенсіонеру
ОСОБА_2 у загальній сумі 16020,06 грн., а
саме: витрати за попередній рік (з 11.02.2013
року по грудень 2013 року) у сумі 12587,19
грн.; витрати за період з дати
призначення пенсії до дати формування
розрахунку у сумі 2288,58 грн., місячний
розмір витрат у сумі 1144,29 грн./міс. (а.с. 7,
48-49).

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року
(надалі - Закон №1058-ІV), пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком №1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України №36 від 16.01.2003 року, та
за результатами атестації робочих
місць, на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
вказаним особам пенсії призначаються
за нормами цього Закону в разі
досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991
року. При цьому, зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Закон України №1058-ІV набрав чинності з
01.01.2004 року. До цього, діяв порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, передбачений нормами
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" №400/97-ВР
від 26.06.1997 року.

Так, згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 вказаного
Закону, фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 року до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
№1788-XII від 05.11.1991 року, визначені
об'єктом оподаткування для усіх
суб'єктів, які використовують працю
найманих працівників, їх філій,
відділень та інших відокремлених
підрозділів, що не мають статусу
юридичної особи та розташовані на
території іншої територіальної
громади. Абзацом 3 пункту 1 статті 4
даного Закону ставка збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування встановлена на рівні 100 %
від об'єкта оподаткування.

Процедура відшкодування
підприємствами витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах, визначена в Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, що
затверджена Постановою Пенсійного
фонду України №21-1 від 19.12.2003 року,
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України за №64/8663 16.01.2004 року (надалі -
Інструкція №21-1).

Відповідно до пп. 6.1 п. 6 Інструкції №21-1,
з роботодавців (крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку)
підлягають відшкодуванню 100% фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до абз. 1 п. 2
Прикінцевих положень Закону України
№1058-ІV, застрахованим особам, які
працювали або працюють на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№36 від 16.01.2003 року та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах. Для
роботодавців, де працівники були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України №36 від 16.01.2003 року,
крім тих, що були безпосередньо зайняті
повний робочий день на підземних
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України №202 від 31.03.1994 року,
розміри відшкодування фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій встановлені
диференційовано, в залежності від того,
в якому календарному році призначено
та/або виплачено пенсію, зокрема, 100 %
від фактичних витрат на виплату і
доставку цих пенсій, призначених та/або
виплачених з 2012 року.

Згідно з пп. 6.4 п. 6 Інструкції №21-1,
розмір сум до відшкодування
визначається на поточний рік відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
№1058-ІV, які надсилаються підприємствам
до 20-го січня поточного року та
протягом 10 днів з новопризначених
(перерахованих) пенсій.

Підпунктом 6.8. пункту 6 даної Інструкції
передбачено, що підприємства щомісяця
до 25-го числа вносять до Пенсійного
фонду зазначену в повідомленні місячну
суму фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Абзацом 3 пункту 6.5 Інструкції №21-1
визначено, що суми фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за період з дати призначення пенсії до
дати складання розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 "Прикінцевих
положень" Закону, сплачуються
одночасно із оплатою фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій за перший поточний місяць.

Абзацом 1 пункту 6.9 Інструкції №21-1
встановлено, що у разі призначення
пенсій на пільгових умовах особам, які
мають необхідний стаж роботи не за
місцем призначення цієї пенсії, орган
Пенсійного фонду за місцем призначення
пенсії надсилає повідомлення згідно з
додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї
Інструкції для зазначених підприємств,
у двох примірниках через орган
Пенсійного фонду за місцезнаходженням
цього підприємства. Відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Як вбачається з письмових пояснень
Управління Пенсійного фонду України в
м. Рівне Рівненської області,
викладених у листі від 23.06.2014 року
№8226/09, розрахунок фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
ОСОБА_2 було сформовано несвоєчасно у
зв'язку з тим, що внаслідок зміни виду
пенсії по даному пенсіонеру, вказана
пенсія у автоматичному режимі не
відображалася до відшкодування (а.с. 78).

Проте, суд не вважає, що наведені
обставини вплинули на дотримання
позивачем строків звернення до
адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 15 ст. 106 Закону України
№1058-ІV, строк давності щодо стягнення
недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

Оскільки заборгованість зі сплати
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, по своїй
суті, не є недоїмкою, пенею та штрафами
у розумінні даного Закону, то положення
цієї статті до спірних правовідносин
не застосовуються.

Абзацом 2 частини 2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня
виникнення підстав, що дають суб'єкту
владних повноважень право на
пред'явлення передбачених законом
вимог.

Суд зазначає, що підставою, яка дала
органу Пенсійного фонду право на
звернення до суду стала несплата
відповідачем витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій у строк
визначений пунктом 6.8 Інструкції №21-1,
який в свою чергу, може обчислюватись
лише у разі та з моменту направлення
платнику розрахунку цих витрат.

Таким чином, несвоєчасне формування
Управлінням Пенсійного фонду України в
м.Рівне Рівненської області розрахунку
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій ОСОБА_2 та, як
наслідок, його направлення Управлінням
Пенсійного фонду України в м.
Кузнецовську Рівненської області на
адресу Державного закладу
"Спеціалізована медико-санітарна
частина №3 Міністерства охорони
здоров'я України" із запізненням, не
вплинули на обов'язок даного платника
погасити заборгованість та дотримання
позивачем строків звернення до
адміністративного суду із позовом про
її стягнення.

Наявними у матеріалах справи доказами
підтверджується, що станом на дату
розгляду адміністративної справи
заборгованість відповідачем не
погашена (а.с. 66).

В силу вимог пп. 5 п. 2.2 та пп. 8 п. 2.4
Положення про управління Пенсійного
фонду України в районах, містах і
районах у містах, що затверджене
Постановою Правління Пенсійного фонду
України №8-2 від 30.04.2002 року, яка
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України за №442/6730 21.05.2002 року,
управління Пенсійного фонду в районах
контролюють надходження страхових
внесків та інших платежів до
Управління Пенсійного фонду України
від підприємств, установ, організацій
та громадян та мають право стягувати
несплачені суми таких страхових
внесків та інших платежів з їх
платників.

За наведених обставин, позовні вимоги
підтверджені належними та допустимими
доказами, тому позов підлягає до
задоволення повністю.

Як визначено у частині 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, судові витрати по справі з
відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного закладу
"Спеціалізована медико-санітарна
частина №3 Міністерства охорони
здоров'я України" на користь Управління
Пенсійного фонду України в місті
Кузнецовськ Рівненської області
заборгованість зі сплати фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пункту 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", в частині
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", по
пенсіонеру ОСОБА_2 у сумі 16020
(шістнадцять тисяч двадцять) грн. 06
(шість) коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Шарапа В.М.