Справа № 813/3481/14
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2014 року 12 год. 45 хв. м.
Львів №
Львівський окружний адміністративний
суд, суддя Кедик М.В.,
секретар судового засідання Петрик
представник позивача - не прибув
представник відповідача - не прибув
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу №
813/3481/14 за позовом Всеукраїнської
громадської організації «Комітет
конституційно-правового контролю
України» до ректора Львівської
національної академії мистецтв
Бокотея А.А. про визнання протиправними
Всеукраїнська громадська організація
«Комітет конституційно-правового
контролю України» (далі - ВГО «Комітет
конституційно-правового контролю
України», позивач) звернулася до
Львівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до ректора
Львівської національної академії
мистецтв Бокотея А.А. (далі -
відповідач), в якому просить визнати
дію ректора, голови приймальної
комісії Львівської національної
академії мистецтв Бокотея А.А., що
полягає у наданні неповної інформації
за запитом на інформацію -
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Законом України «Про доступ до
публічної інформації» передбачені
виключні підстави для відмови
запитувачу в повному задоволенні його
запиту на інформацію. Підстави,
відповідно до яких Відповідач надав
неповну інформацію позивачу відсутні.
Вважає надання відповідачем неповної
інформаціїї через те, що вона є на його
офіційному веб-сайті, неправомірною
відмовою в наданні повної інформації
на запит на інформацію. Вказує, що
запитувана інформація становить
суспільний інтерес, відтак плата за
копіювання та друк такої інформаціїї
не стягується. Вважає дії відповідача
протиправними та такими, що порушують
Представник позивача в судове
засідання не прибув, хоча належним
чином був повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи. Позивач 06.06.2014
про розгляд справи за його відсутності
за наявними у справі матеріалами.
Представник відповідача в судове
засідання не прибув, хоча належним
чином був повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи, 10.06.2014 року подав
розгляд справи у його відсутності,
позовні вимоги заперечує з підстав
викладених у письмових запереченнях на
позовну заяву, просить у задоволенні
позову відмовити в повному обсязі.
Позиція відповідача викладена у
письмових запереченнях на позовну
заяву. Зазначає, що надання копій усіх
запитуваних документів у своєму обсязі
перевищувало б 10 сторінок.
Відповідачем на запит на інформацію
було надано частину запитуваних
документів, а саме витяг ЛНАМ із
єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб підприємців та
наказ про затвердження складу
приймальної комісії ЛНАМ. Надавши не
всі документи, відповідачем було
направлено відповідь на запит, у якій
зазначив, що відповідно ч. 2 ст. 21 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» у разі, якщо задоволення
запиту на інформацію передбачає
виготовлення копій документів обсягом
більш як 10 сторінок, запитувач
зобов'язаний відшкодувати фактичні
витрати на копіювання та друк.
Позивачем не було виконано вимогу ст. 21
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» та не було
оплачено фактичні витрати, пов'язані з
копіюванням документів. Вважає позов
необґрунтованим та безпідставним,
просить у його задоволенні відмовити у
Розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, дослідивши та оцінивши
надані докази в сукупності,
проаналізувавши законодавство, яке
регулює спірні правовідносини, суд
встановив наступні обставини.
Всеукраїнська громадська організація
«Комітет конституційно-правового
контролю України» 25.11.2013 року за вих. №
707/4-13 звернулася із запитом на
інформацію до ректора Львівської
національної академії мистецтв (голови
приймальної комісії), в якому
висловлено прохання у термін не
пізніше п'яти днів з дня отримання
запиту на інформацію, надіслати
поштовим відправленням до Комітету
«скорочений перелік публічної
інформації про ВНЗ, яка становить
суспільний інтерес, у вигляді належним
чином засвідчених копій
нижченаведених документів:
- зміни (за їх наявності), внесені до
Статуту ВНЗ протягом 2013-2014 рр.;
- витяг ВНЗ із Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
- правила прийому до ВНЗ у 2014 р. ;
- положення про приймальну комісію ВНЗ;
- наказ про затвердження складу
приймальної комісії ВНЗ».
У відповідь на запит на інформацію
ректор Львівської національної
академії мистецтв 11.12.2013 року за вих. №
783-01 надіслав засвідчені копії окремих
- довідки з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України;
- наказ про склад приймальної комісії
Окрім того, відповідачем
проінформовано позивача про те, що:
- змін у Статуті ВНЗ протягом 2013-2014
- правила прийому до ЛHAM у 2014 р. -
доступні для скачування на офіційному
сайті JIHAM www.Inam.edu.uа у розділі
- положення про приймальну комісію ВНЗ -
доступні для скачування на офіційному
сайті ЛHAMwww.lnam.edu.uа у розділі
Також відповідач повідомив позивача,
що відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації», у разі якщо задоволення
запиту на інформацію передбачає
виготовлення копій документів обсягом
більш як 10 сторінок, запитувач
зобов'язаний відшкодувати фактичні
витрати на копіювання та друк.
Не погодившись із відповіддю на запит
на інформацію позивач оскаржив її до
суду.
Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Законом України
«Про доступ до публічної інформації»
із змінами і доповненнями, Законом
України «Про інформацію», КАС України.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим же Законом.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
закріплено право запитувача на доступ
до публічної інформації, яке
гарантується зокрема, обов'язком
розпорядників інформації надавати та
оприлюднювати інформацію крім
випадків передбачених законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації»: суб'єктами відносин у
сфері доступу до публічної інформації
є запитувачі інформації - фізичні,
юридичні особи, об'єднання громадян без
статусу юридичної особи, крім суб'єктів
владних повноважень.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
розпорядниками інформації визнаються
особи, якщо вони виконують делеговані
повноваження суб'єктів владних
повноважень згідно із законом чи
договором, включаючи надання освітніх,
оздоровчих, соціальних або інших
державних послуг, - стосовно
інформації, пов'язаної з виконанням
Пункт 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
визначає обов'язок розпорядників
інформації надавати достовірну, точну
та повну інформацію, а також у разі
потреби перевіряти правильність та
об'єктивність наданої інформації.
Згідно з ч. 1 ст. 19 цього ж Закону, запит
на інформацію - це прохання особи до
розпорядника інформації надати
публічну інформацію, що знаходиться у
Відповідно до ст. 20 цього ж Закону,
розпорядник інформації має надати
відповідь на запит на інформацію не
пізніше п'яти робочих днів з дня
У разі якщо запит стосується надання
великого обсягу інформації або
потребує пошуку інформації серед
значної кількості даних, розпорядник
інформації може продовжити строк
розгляду запиту до 20 робочих днів з
обґрунтуванням такого продовження. Про
продовження строку розпорядник
інформації повідомляє запитувача в
письмовій формі не пізніше п'яти
робочих днів з дня отримання запиту.
Згідно з ст. 21 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
інформація на запит надається
безкоштовно. У разі якщо задоволення
запиту на інформацію передбачає
виготовлення копій документів обсягом
більш як 10 сторінок, запитувач
зобов'язаний відшкодувати фактичні
витрати на копіювання та друк.
Розмір фактичних витрат визначається
відповідним розпорядником на
копіювання та друк в межах граничних
норм, встановлених Кабінетом Міністрів
України. У разі якщо розпорядник
інформації не встановив розміру плати
за копіювання або друк, інформація
надається безкоштовно.
При наданні особі інформації про себе
та інформації, що становить суспільний
інтерес, плата за копіювання та друк не
Пунктом 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
передбачено, що розпорядник інформації
має право відмовити в задоволенні
запиту якщо особа, яка подала запит на
інформацію, не оплатила передбачені
статтею 21 цього Закону фактичні
витрати, пов'язані з копіюванням або
З аналізу наведених норм слідує, що у
ситуації, коли запитувач зобов'язаний
оплатити витрати на копіювання та друк,
його право отримати документи на запит
може бути реалізоване лише після
внесення ним плати. Отже, якщо під час
опрацювання запиту розпорядник
встановив, що задоволення запиту
вимагає копіювання або друку більше
ніж 10 сторінок копій документів, він
повинен у п'яти- або (якщо строк
розгляду було продовжено)
двадцятиденний строк надати
запитувачу відповідь та вказати на
необхідність внесення плати для
відшкодування фактичних витрат на
копіювання або друк, таким чином буде
виконано обов'язок розпорядника
відповідно до статті 21 Закону.
Як вбачається із запиту на інформацію
від 25.11.2013 року № 707/4-13 позивач
звертався з проханням надати
засвідчені належним чином копії
документів: зміни (за їх наявності),
внесені до Статуту ВНЗ протягом 2013-2014
років, витяг ВНЗ із Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, правила прийому до
ВНЗ у 2014 році, положення про приймальну
комісію ВНЗ, наказ про затвердження
складу приймальної комісії ВНЗ.
Судом встановлено, що 11.12.2013 року ректор
Львівської національної академії
мистецтв Бокотей А.А., надіслав належно
засвідчені довідку з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України та наказ про
затвердження складу приймальної
комісії ВНЗ і вказав, що відповідно до
ч. 2 ст. 21 Закону України «Про доступ до
публічної інформації» у разі якщо
задоволення запиту на інформацію
передбачає виготовлення копій
документів обсягом більш як 10 сторінок,
запитувач зобов'язаний відшкодувати
фактичні витрати на копіювання та друк.
Відтак, суд дійшов висновку про
правомірність дій відповідача щодо
відмови в задоволенні запиту, оскільки
надання копій усіх документів в обсязі
перевищувало 10 сторінок, а позивачем не
було виконано вимог ст. 21 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» та не оплачено фактичні
витрати, пов'язані з копіюванням
документів, що не заперечувалося самим
позивачем у ході розгляду справи.
Твердження позивача про
протиправність дій відповідача щодо
відмови у задоволенні запиту з тих
підстав, що запитувану інформацію
позивач може отримати із
загальнодоступних джерел, суд вважає
помилковим, оскільки як видно із
відповіді на запит така відмова була
викликана необхідністю оплати
фактичних витрат на копіювання та друк
запитуваної інформації.
Посилання позивача на те, що
інформація, в силу ч. 3 ст. 21 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» надається безкоштовно
якщо відповідач не встановив розміру
плати за копіювання та друк,
спростовується долученим до
матеріалів справи Положенням про
забезпечення доступу до публічної
інформації у Львівській національній
академії мистецтв, додатком № 5 якого
встановлено розміри таких витрат.
Твердження позивача про те, що
запитувана інформація належить до
інформації, яка становить суспільний
інтерес, відтак плата за копіювання та
друк не стягується, суд вважає
безпідставним з огляду на таке.
Перелік інформації, що є предметом
суспільного інтересу наведено в ч. 2 ст.
29 Закону України «Про інформацію». Це
інформація, що свідчить про загрозу
державному суверенітету,
територіальній цілісності України;
забезпечує реалізацію конституційних
прав, свобод і обов'язків; свідчить про
можливість порушення прав людини,
введення громадськості в оману,
шкідливі екологічні та інші негативні
наслідки діяльності (бездіяльності)
фізичних або юридичних осіб тощо.
Посилаючись на те, що запитувана
інформація становить суспільний
інтерес, позивач вказує, що дана
інформація: забезпечує реалізацію
конституційних прав, свобод і
обов'язків, зокрема ст. 53 Конституції
України, відповідно до якої кожен має
право на освіту; свідчить про
можливість порушення прав людини,
введення громадськості в оману; інші
негативні наслідки діяльності
(бездіяльності) фізичних або юридичних
Суд звертає увагу позивача на те, що під
інформацією, що забезпечує реалізацію
конституційних прав, свобод і
обов'язків - йдеться про інформацію, що
сприяє особі в реалізації її
суб'єктивного права, свободи, обов'язку,
в даному випадку, як стверджує позивач,
права на освіту. Проте доказів на
підтвердження того, що позивач сприяє
особам в реалізації їх права на освіту,
суду не надано.
Позивач вказує, що системно здійснює
правовий аналіз документів, моніторинг
та громадський контроль за здійсненням
зарахування до вищих навчальних
закладів, дотримання державних
стандартів освіти, забезпечення
належного рівня знань, проте, жодних
доказів на підтвердження вказаних
обставин суду не подано.
Також суд вважає, що запитувана
інформація не підпадає під ознаки
інформації, що свідчить про можливість
порушення прав людини, введення
громадськості в оману чи інші
негативні наслідки діяльності
(бездіяльності) фізичних або юридичних
Стаття 70 КАС України встановлює
правила належності доказів, які
визначають об'єктивну можливість
доказу підтверджувати обставину, що
має значення для вирішення справи, а
також правила допустимості доказів, що
визначають легітимну можливість
конкретного доказу підтверджувати
певну обставину у справі. Предметом
доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС
України, є обставини (факти), якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.
Згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього ж Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Кожна особа, яка
звернулася за судовим захистом,
розпоряджається своїми вимогами на
свій розсуд.
Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а відтак
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень, що позивачем не зроблено.
Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, відповідач
належними та допустимими доказами
підтвердив правомірність своїх дій.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов
висновку, що позовна вимога ВГО
«Комітет конституційно-правового
контролю України» до ректора, голови
приймальної комісії Львівської
національної академії мистецтв
Бокотея А.А. про визнання дії
відповідача, яка полягає у наданні
неповної інформації за запитом на
інформацію позивача, протиправною -
задоволенню не підлягає.
Згідно ст. 94 КАС України, судові витрати
та витрати на правову допомогу
покладають на позивача.
Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163 КАС
України, суд -
У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.
Судові витрати покласти на позивача.
Постанова суду першої інстанції
може бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього ж Кодексу
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень
було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо в суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду першої інстанції,
набирає законної сили у порядку та
строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова в повному обсязі складена 16
червня 2014 року.

Суддя
Кедик М.В.