Справа № 813/3567/14
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 813/3567/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого - судді
з участю секретаря судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Реєстраційної служби Турківського
районного управління юстиції
Львівської області про визнання дії
протиправною та зобов'язання вчинити
ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1.)
звернувся у Львівський окружний
адміністративний суд з позовом до
Реєстраційної служби Турківського
районного управління юстиції
Львівської області (надалі -
відповідач, Реєстраційна служба
Турківського РУЮ Львівської області) в
якому просить визнати протиправною
відмову відповідача в задоволенні
запиту ОСОБА_1 від 16 квітня 2014 року та
зобов'язати Реєстраційну службу
Турківського районного управління
юстиції Львівської області
задовольнити його запит від 16 квітня 2014
року в повному обсязі.
В обґрунтування позовних вимог вказує,
що ним 16.04.2014р. було надіслано на адресу
відповідача запит про надання
публічної інформації, в якому позивач
просив надати інформацію та копії
документів, що посвідчують речові
права на нерухоме майно та земельні
ділянки за ОСОБА_3, а також документи, що
підтверджують проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень за вказаною
особою. Вважає, що така інформація є
публічною та не відноситься до
інформації з обмеженим доступом, не є
конфіденційною, таємною чи службовою в
розумінні Закону України «Про доступ
до публічної інформації». Запитувані
документи необхідні йому для
представлення в суд та у прокуратуру в
Позивач зазначає, що відповідач є
розпорядником публічної інформації, а
тому зобов'язаний надавати таку в
порядку, визначеному Законом України
«Про доступ до публічної інформації».
Листом від 23.04.2014р. № 1/02-23/248
Реєстраційна служба Турківського РУЮ
Львівської області відмовила позивачу
у наданні запитуваної інформації.
Позивач вважає, що така відмова є
формальною, необґрунтованою, а тому в
діях відповідача вбачає порушення
вимог чинного законодавства у сфері
доступу до публічної інформації.
Ухвалою від 16.05.2014р. судом відкрито
скорочене провадження у
адміністративній справі відповідно до
положень ст.. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
Відповідачем надіслано на адресу суду
письмові заперечення на
адміністративний позов, суть яких
зводиться до того, що у запиті від
16.04.2014р. позивач просить надати не
інформацію, а копії документів, що
посвідчують речові права на нерухоме
майно та земельні ділянки та
підтверджують реєстрацію таких прав за
ОСОБА_3. Такі документи стосуються
відомостей з Державного реєстру прав, а
тому повинні надаватись з врахуванням
положень Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» та Закону України
«Про захист персональних даних»,
оскільки не стосуються безпосередньо
позивача. Відповідач вважає, що
встановлений Законом України «Про
доступ до публічної інформації» його
обов'язок оприлюднювати публічну
інформацію обмежується положеннями
вказаних вище законодавчих актів, а
тому відмова в наданні запитуваної
інформації та документів була
обґрунтованою. З цих підстав просить в
задоволенні позову відмовити повністю.
У зв'язку з надходженням від
відповідача заперечень, суд ухвалою
від 03.06.2014р. призначив справу до
розгляду в загальному порядку.
Позивач та відповідач належним чином
повідомлялись про час та місце
розгляду справи, однак участі в
судовому засіданні повноважних
представників не забезпечили.
Надіслали на адресу суду письмові
заяви про розгляд справи за
відсутності позивача та представника
За таких обставин, суд керуючись
вимогами ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
ухвалив, розглянути справу без участі
представників сторін за наявними у
справі доказами.
Перевіривши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.
16 квітня 2014 року ОСОБА_1 було надіслано
на адресу Реєстраційної служби
Турківського РУЮ Львівської області
запит про надання публічної
інформації, в якому позивач просив
- Копії документів, що посвідчують
речові права на земельну ділянку
ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1, яка
є власником житлового будинку по
АДРЕСА_2, Турківський район, Львівська
- Копії документів, що посвідчують
право користування чужою земельною
ділянкою для сільськогосподарських
потреб та право користування чужою
земельною ділянкою для забудови ОСОБА_3
(адреса реєстрації: АДРЕСА_1, яка є
власником житлового будинку по АДРЕСА_2
- Копії документів, що посвідчують
реєстрацію права власності на об'єкт
незавершеного будівництва ОСОБА_3
(адреса реєстрації: АДРЕСА_1, яка є
власником житлового будинку по
АДРЕСА_2, Турківський район, Львівська
- Копії документів, що посвідчують
реєстрацію об'єктів нерухомого майна,
права на які підлягають державній
реєстрації ОСОБА_3 (адреса реєстрації:
АДРЕСА_1, яка є власником житлового
будинку по АДРЕСА_2, Турківський район,
- Копії документів, що посвідчують
реєстрацію речових прав у разі поділу
або виділу частки з об'єкта нерухомого
майна та об'єднання об'єктів нерухомого
майна ОСОБА_3 (адреса реєстрації:
АДРЕСА_1, яка є власником житлового
будинку по АДРЕСА_2, Турківський район,
- Копії документів, що
підтверджують проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень ОСОБА_3 (адреса
реєстрації: АДРЕСА_1, яка є власником
житлового будинку по АДРЕСА_2,
Турківський район, Львівська область).
Вказані відомості йому необхідні для
пред'явлення в якості доказу до суду та
у Прокуратуру Львівської області.
Вирішуючи спір в межах заявлених
позовних вимог та з урахуванням
обґрунтувань таких та заперечень
відповідача, суд керується принципом
законності та виходить з положень
Конституції України, відповідно до
частини 2 статті 19 якої, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
доступ до публічної інформації» № 2939
від 13.01.2011р. (надалі - Закон № 2939)
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.
Статтею 3 вказаного Закону визначені
гарантії забезпечення права на доступ
до публічної інформації, однією з яких
є обов'язок розпорядників інформації
надавати та оприлюднювати інформацію,
крім випадків, передбачених законом.
Таким чином, Законом № 2939 визначено, що
відкритою є будь-яка інформація, крім
тієї, що віднесена законом до
інформації з обмеженим доступом.
Зокрема, відповідно до положень ст. 6
вказаного Закону інформацією з
обмеженим доступом є конфіденційна,
Відповідно до Закону України «Про
інформацію» № 2657 від 02.10.1992р. (надалі -
Закон № 2657) конфіденційною є
інформація про фізичну особу, а також
інформація, доступ до якої обмежено
фізичною або юридичною особою, крім
суб'єктів владних повноважень.
Конфіденційна інформація може
поширюватися за бажанням (згодою)
відповідної особи у визначеному нею
порядку відповідно до передбачених нею
умов, а також в інших випадках,
визначених законом (частини перша,
друга статті 21 Закону N 2657).
До конфіденційної інформації про
фізичну особу належать, зокрема, дані
про її національність, освіту, сімейний
стан, релігійні переконання, стан
здоров'я, а також адреса, дата і місце
народження (частина друга статті 11
Закону N 2657). Конституційний Суд України
в абзаці першому пункту 1 резолютивної
частини Рішення від 30 жовтня 1997 року N
5-зп відніс до конфіденційної
інформації про фізичну особу, крім
вказаної, ще й відомості про її
майновий стан та інші персональні дані.
Таким чином, Конституційний Суд
України вважає, що перелік даних про
особу, які визнаються як конфіденційна
інформація, не є вичерпним.
Отже, законодавством встановлено певні
обмеження у наданні публічної
інформації розпорядниками такої.
Вказане, узгоджується з положеннями
Закону України «Про захист
персональних даних», відповідно до п.3
ст.10 якого використання персональних
даних працівниками суб'єктів відносин,
пов'язаних з персональними даними,
повинно здійснюватися лише відповідно
до їхніх професійних чи службових або
трудових обов'язків. Ці працівники
зобов'язані не допускати розголошення
у будь-який спосіб персональних даних,
які їм було довірено або які стали
відомі у зв'язку з виконанням
професійних чи службових або трудових
обов'язків, крім випадків, передбачених
Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від 01.01.2004р. № 1952
(надалі - Закон № 1952) визначено правові,
економічні та організаційні засади
проведення державної реєстрації
речових та інших прав та їх обтяжень.
Цей закон спрямований на забезпечення
визнання та захисту державою таких
прав, створення умов для
функціонування ринку нерухомого майна.
Відповідно до ч.5 ст.3 вказаного Закону
державна реєстрація прав є публічною,
проводиться органом державної
реєстрації прав, який зобов'язаний
надавати інформацію про зареєстровані
права та їх обтяження в порядку,
встановленому цим Законом.
За положеннями ст. 28 Закону № 1952
інформація з Державного реєстру прав
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень надається органом державної
реєстрації прав, нотаріусом у формі
витягу, інформаційної довідки та
Витяг з Державного реєстру прав на
підставі заяви мають право отримувати:
власник нерухомого майна або
уповноважена ним особа; особа, яка має
речове право на чуже нерухоме майно,
або уповноважена нею особа;
спадкоємець (правонаступник - для
юридичної особи) або уповноважена ним
особа; власник (співвласник) квартири,
житлового чи нежитлового приміщення у
багатоквартирному будинку при
створенні об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку, об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку (асоціація власників житлових
будинків, якщо їй делеговані
повноваження з управління неподільним
та загальним майном відповідного
житлового комплексу),
житлово-будівельні кооперативи або їх
уповноважені особи про суб'єктів права
власності на житлові та нежитлові
приміщення у такому будинку.
Витяг з Державного реєстру прав про
державну реєстрацію іпотеки, обтяження
на підставі заяви мають право
отримувати будь-які фізичні та
Інформаційну довідку з Державного
реєстру прав на підставі письмового
запиту мають право отримувати суд,
органи місцевого самоврядування,
органи внутрішніх справ, органи
прокуратури, органи доходів і зборів,
органи Служби безпеки України та інші
органи державної влади (посадові
особи), якщо запит зроблено у зв'язку із
здійсненням ними повноважень,
Орган державної реєстрації прав,
нотаріус відмовляє в наданні витягу та
інформаційної довідки, якщо заявник
відповідно до закону не має права на
отримання такої інформації.
Судом встановлено, що позивач у запиті
від 16.04.2014р. просив надати інформацію та
копії документів, які містяться в
Державному реєстрі прав та
реєстраційних справах щодо реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень
З урахуванням положень вказаних вище
нормативних актів, суд дійшов висновку,
що запитувана позивачем інформація є
публічною, однак відноситься до
категорії інформації з обмеженим
доступом та є конфіденційною, оскільки
містить дані щодо майнового стану
ОСОБА_3. При цьому, позивач не
відноситься до осіб, які відповідно до
положень Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» мають право
отримувати витяги та інформаційні
довідки з Державного реєстру прав щодо
Щодо права позивача на отримання
витягу з Державного реєстру прав про
реєстрацію іпотеки чи обтяжень, суд
зазначає, що відповідно до положень
Закону № 1952 видача такого витягу є
платним. Позивачем не подано доказів
внесення плати за видачу такого витягу,
відтак у відповідача відсутні були
підстави для надання інформації про
реєстрацію обтяжень на майно ОСОБА_3.
З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що відповідачем правомірно
відмовлено позивачу у наданні
запитуваної ним інформації, а тому у
задоволенні адміністративного позову
слід відмовити повністю.
На підставі ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, здійснені позивачем судові
витрати не підлягають компенсації.
Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд-
п о с т а н о в и в :
у задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
повного тексту постанови.

Суддя
Кузан Р.І.