Справа № 805/7137/14
Суддя: Маслоід О.С.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2014 р.
Справа № 805/7137/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Постановлена у нарадчій кімнаті.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді Маслоід О.С.

розглянув у письмовому провадженні
адміністративну справу

за позовом Державної податкової
інспекції у м. Краматорську Головного
управління

Міндоходів у Донецькій області

до Відділу державної виконавчої
служби Краматорського міського
управління юстиції

(м. Краматорськ)

про визнання протиправними дій,
скасування постанови та зобов'язання
вчинити певні

дії,-

Державна податкова інспекція у м.
Краматорську Головного управління
Міндоходів у Донецькій області (надалі
- позивач) звернулася до Донецького
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Краматорського міського управління
юстиції (надалі - відповідач) про
визнання дій щодо відмови у відкриття
виконавчого провадження
протиправними, скасування постанови
про відмову у відкритті виконавчого
провадження від 16.04.2014року №43003223,
зобов'язання прийняти до виконання
виконавчий лист ДОАС від 03.12.2013року у
справі №805/16587/13-а.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового засідання повідомлений
належним чином, через канцелярію суду
надав клопотання про розгляд справи у
письмовому провадженні.

Позивач обґрунтовував позовні
вимоги наступним. Постановою
державного виконавця Краматорського
міського управління юстиції винесено
відмову у відкритті виконавчого
провадження по виконавчому листу
Донецького окружного
адміністративного суду № 805/16587/13-а,
виданого 17.03.2014 року про стягнення з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
заборгованості з єдиного податку з
фізичних осіб у сумі 976, 86грн.
Відмовляючи у відкритті виконавчого
провадження державний виконавець
посилається на окремий порядок
примусового виконання судових рішень
про стягнення коштів у рахунок
погашення податкового боргу, що
регулюється нормами ст. 95.3 Податкового
кодексу України, а саме стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органом, у розмірі суми
податкового боргу або його частини, при
цьому органи державної виконавчої
служби для цієї процедури не
залучається. Позивач не згоден з
висновками виконавчої служби, оскільки
вимоги статті 95.3 регулюють процес
стягнення податкового боргу лише з
юридичних осіб.

Відповідно до п.87.11 статті 87
Податкового кодексу України, орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження. Отже,
за приписами ч.1 статті 17 Закону України
"Про виконавче провадження" ( надалі -
Закон № 606), примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового засідання повідомлений
належним чином, клопотань чи заяв до
суду не надавав.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог, з огляду на
наступне.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 03.12.2013року
по справі 805/16587/13-а позовні вимоги
позивача до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з
єдиного податку з фізичних осіб у сумі
976,86грн задоволені у повному обсязі.
Судове рішення набрало законної сили
28.01.2014року.

Донецьким окружним адміністративним
судом на підставі вищевказаного
рішення суду був виданий виконавчий
лист 17 березня 2014 року.

11.04.2014року позивач звернувся із заявою
до відповідача про відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
листом №805/16587/13-а.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
регулюється Законом № 606.

Відповідно до ч.2 статті 17 Закону № 606,
підлягають виконанню державною
виконавчою службою такі виконавчі
документи: виконавчі листи, що
видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті; ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних
справах, кримінальних провадженнях та
справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом; судові накази;
виконавчі написи нотаріусів;
посвідчення комісій по трудових
спорах, що видаються на підставі
відповідних рішень таких комісій;
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом;
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій і
накладенням штрафу; рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу; рішення
Європейського суду з прав людини з
урахуванням особливостей,
передбачених Законом України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини".

Відповідно до статті 11 Закону № 606,
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;
надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження; розглядає
заяви сторін та інших учасників
виконавчого провадження і їхні
клопотання; заявляє в установленому
порядку про самовідвід за наявності
обставин, передбачених цим Законом;
роз'яснює сторонам їхні права і
обов'язки.

На підставі ст. 19 Закону № 606 державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17
вказаного Закону за заявою стягувача
або його представника про примусове
виконання рішення; за заявою
прокурора у випадках представництва
інтересів громадянина або держави в
суді; у разі якщо виконавчий лист
надійшов від суду на підставі ухвали
про надання дозволу на примусове
виконання рішення іноземного суду
в порядку, встановленому законом; в
інших передбачених законом випадках.

16 квітня 2014 року відповідачем винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження по
виконавчому листу Донецького
окружного адміністративного суду №
805/16587/13-а, виданого 17.03.2014 року про
стягнення з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (84323, АДРЕСА_1 ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) заборгованість з єдиного
податку з фізичних осіб у сумі 976
(дев'ятсот сімдесят шість) гривень 86
копійок у рахунок місцевого бюджету м.
Краматорська на розрахунковий рахунок
№ 0059, код платежу 18050400, банк
одержувача ГУДКСУ у Донецькій області,
МФО 834016, .

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 606 державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі:
пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до
виконання; неподання виконавчого
документа, зазначеного у статті 17
цього Закону, та неподання заяви
про відкриття виконавчого
провадження у випадках, передбачених
цим Законом; якщо рішення, на підставі
якого видано виконавчий документ, не
набрало законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; пред'явлення виконавчого
документа до органу органу
державної виконавчої служби не за
місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення; якщо не закінчилася
відстрочка виконання рішення,
надана судом, яким постановлене
рішення; невідповідність виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону; якщо виконавчий
документ повернуто стягувану за його
заявою, крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; наявності інших
передбачених законом обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження.

Відмовляючи в відкритті виконавчого
провадження державний виконавець
посилається на норми ст. 95.3 Податкового
кодексу України, а саме стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органом, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Механізм виконання судових рішень про
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу передбачений главою
12 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою
Правління Національного банку України
від 21.01.2004 № 22.

Цей механізм передбачає оформлення
інкасового доручення для примусового
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу. При цьому судове
рішення, на підставі якого з платника
податків стягуються кошти, відповідно
до пункту 12.4 зазначеної Інструкції, до
банку не подається. Натомість
реквізити відповідного судового
рішення зазначаються в самому
інкасовому дорученні.

Якщо ж достатні для погашення
податкового боргу кошти відсутні,
контролюючий орган відповідно до
абзацу другого пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України
звертається до суду з позовом про
надання дозволу на погашення всієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
податковій заставі. Таке погашення
здійснюється на підставі зазначеного
рішення суду та прийнятого на його
підставі рішення органу доходів і
зборів шляхом продажу майна платника
податків на публічних торгах та/або
торгівельними організаціями в порядку,
визначеному пунктами 95.7 - 95.21 статті 95
Податкового кодексу України.

Отже, чинним законодавством
встановлений особливий порядок
виконання судових рішень про стягнення
коштів з платника податків у рахунок
погашення податкового боргу. При цьому
органи державної виконавчої служби для
цієї процедури не залучається.

Суд зазначає, що державний виконавець
відмовив в відкритті виконавчого
провадження посилаючись на те, що
виконувати постанову суду повинен
податковий орган самостійно, шляхом
виставлення інкасових доручень до
установ банку, обслуговуючих такого
платника податків.

Відповідно до статті 15 Податкового
кодексу України, платниками податків
визнаються фізичні особи (резиденти і
нерезиденти України), юридичні особи
(резиденти і нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Стягнення суми податкового боргу з
юридичних осіб регулюються приписами
статті 95 Податкового кодексу України,
якою передбачено стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Суд звертає увагу на те, що стягнення
суми податкового боргу з фізичних осіб
регулюються приписами п.87.11 статті 87
Податкового кодексу України,
відповідно до якого, орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

У ході розгляду справи суд прийшов до
висновку, що спірна постанова про
відмову у відкритті виконавчого
провадження була прийнята
відповідачем необґрунтовано.

Суд звертає увагу на те, що
законодавством передбачена можливість
прийняття судом постанови, яка
гарантувала би дотримання і захист
прав суб'єктів у сфері публічно -
правових відносин від порушень з боку
суб'єктів владних повноважень. Суд
приймає рішення, яким повинно бути
захищено/відновлено порушене право
позивача на звернення до відповідача
для стягнення податкового боргу за
рішенням суду, оскільки відповідачем
вичерпані, передбачені законодавством,
підстави для відмови у прийнятті на
виконання виконавчого документа.

Таким чином, саме задоволення позовних
вимог щодо зобов'язання відповідача
прийняти до виконання виконавчий лист
від 17.03.2014 року по справі № 805/16587/13-а є
належним обраним судом способом
захисту порушених прав позивача.

З огляду на вищезазначене, позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
Конституцією України, Законом України
"Про виконавчу службу", Податковим
кодексом України, Кодексом
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А
Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати дії Відділу державної
виконавчої служби Краматорського
міського управління юстиції про
відмову у відкритті виконавчого
провадження протиправними.

Скасувати постанову Відділу державної
виконавчої служби Краматорського
міського управління юстиції про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 16.04.2014 року № ВП
43003223.

Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Краматорського
міського управління юстиції прийняти
до виконання виконавчий лист від 17.03.2014
року по справі №
805/16587/13-а

Зазначена постанова може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Скарга подається до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд.

Суддя
Маслоід О.С.