Справа № 815/2914/14
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2914/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 року
м. Одеса

Суддя Одеського окружного
адміністративного суду Токмілова Л.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Біляївського
районного центру зайнятості Одеської
області до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості у розмірі 3234, 93 грн. -

В С Т А Н О В И В :

16 травня 2014 року Біляївський районний
центр зайнятості Одеської області
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення суми коштів, витрачених
на професійне навчання та проживання у
розмірі 3234,93 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, проте надав на адресу
суду заяву про розгляд справи в порядку
письмового провадження (а.с.41).

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, заперечень на позов та будь-яких
клопотань до суду не надавав.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України,
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку про можливість розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Судом встановлено, що 07.11.2013 року ОСОБА_1
звернувся до Біляївського районного
центру зайнятості Одеської області із
заявою, в якій просив до вирішення
питання працевлаштування надати
статус безробітного з виплатою
допомоги по безробіттю, відповідно до
Законів України «Про зайнятість
населення» та «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття». Також, у своїй
заяві відповідач зазначив, що видами
діяльності, які визначені ч. 3 ст. 1
Закону України «Про зайнятість
населення», не займається, не отримує
пенсій на пільгових умовах, не є членом
особистого селянського господарства.

Наказом Біляївського районного центру
зайнятості Одеської області від 07.11.2013
року № НТ131114 надано статус
безробітного на загальних підставах.

07.11.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Біляївського районного центру
зайнятості Одеської області з
проханням направити на професійне
навчання за спеціальністю
електрогазозварник.

Судом встановлено, що 13 листопада 2013
року між Біляївським районним центром
зайнятості Одеської області та ОСОБА_1
укладено договір № 1507/94/13 про
направлення відповідача на підготовку
в Державний навчальний заклад
«Одеський центр професійно-технічної
освіти Державної служби зайнятості» за
професією, спеціальністю, навчальною
програмою оператор котельні, зі
строком навчання з 14 листопада 2013 року
по 13 лютого 2014 року 3,10 місяці з метою
сприяння подальшому працевлаштуванню.

Відповідно до пп.2.1.1 та п.2.1.2 п.2
зазначеного договору, громадянин
зобов'язується: приступити у визначені
службою зайнятості строки до занять,
пройти повний курс навчання, оволодіти
професійними знаннями та навиками,
передбаченими навчальними планами та
програмами, скласти кваліфікаційні
(випускні) іспити чи інші форми
контролю знань; виконувати правила
внутрішнього розпорядку навчального
закладу або іншої організації, на базі
яких здійснюється навчання, а в разі
забезпечення проживання дотримуватись
встановлених відповідних правил.

Пунктом 3 зазначеного договору
передбачена відповідальність сторін,
зокрема, визначено, що у випадках
пропусків занять більше трьох годин
протягом дня без поважних причин, інших
порушень навчальної дисципліни і
систематичної неуспішності з ряду
предметів навчальної програми
проводиться скорочення виплати
матеріальної допомоги у період
професійного навчання або
відрахування з навчального закладу (з
подальшим припиненням виплати
матеріальної допомоги у період
професійного навчання) відповідно до
нормативно-правових документів, що
регулюють це питання; у разі припинення
навчання без поважних причин або
відмови працювати за професією
(спеціальністю), набутою в результаті
професійного навчання з громадянки
стягується загальна сума витрат на
професійне навчання, включаючи суму
виплаченої матеріальної допомоги у
період професійного навчання, витрат
на проїзд до місця навчання і назад
(включаючи оплату щоденного проїзду) та
витрат на проживання; якщо громадянин
відмовляється добровільно повернути
зазначені кошти, то питання їх
повернення вирішується у судовому
порядку.

Наказом директора Державного
навчального закладу «Одеський центр
професійно-технічної освіти Державної
служби зайнятості» від 21 січня 2014 року
№ 8 «В-СНН» з 08.01.2014 року про пропуск
занять без поважних причин слухача,
ОСОБА_1, відраховано зі складу слухачів
групи № 61-13, які навчаються за
професією 8162 «Оператор котельні» 2
розряду за договором з Біляївським
районним центром зайнятості № 1507/94/13
від 13.11.2013 року.

Згідно довідки про вартість
професійного навчання та проживання
ОСОБА_1 №3/01-25 від 30.01.2014 р. наданого
позивачу Державним навчальним
закладом «Одеський центр
професійно-технічної освіти Державної
служби зайнятості», відповідно до
договору Біляївського районного
центру зайнятості № 1507/94/13 від 13.11.2013
року, вартість навчання складає 1521,59
грн., вартість проживання складає 1713,34
грн., всього витрат, що підлягають
стягненню з відповідача складають 3234,93
грн.

Відповідачу - ОСОБА_1 направлена
претензія №4 від 24.02.2014 р. за вих.№340/15/02
року відшкодування коштів (а.с.25).

Спірні правовідносини врегульовано
Законом України «Про зайнятість
населення» від 1 березня 1991 року № 803-XII
(далі - ЗУ № 803-XII), Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 2 березня 2000 року №
1533-III (далі - ЗУ № 1533-III), Порядком надання
матеріальної допомоги у період
професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації безробітного,
затвердженим наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20 листопада 2000 року № 308,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 14 грудня 2000 року за № 916/5137
(далі - Порядок), Порядком реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 14
лютого 2007 року № 219 (далі - Порядок №
219), Інструкцією про порядок укладання
договорів з навчальними закладами,
підприємствами і громадянами, які
звертаються в державну службу
зайнятості щодо підготовки,
перепідготовки та підвищення
кваліфікації, затвердженою наказом
колегії Міністерства праці України від
29 березня 1993 року № 19 (далі -
Інструкція).

Відповідно до п. «е» ч. 1 ст. 4 ЗУ № 803-XII
держава гарантує працездатному
населенню у працездатному віці в
Україні безплатне навчання
безробітних нових професій,
перепідготовку в навчальних закладах
або в системі державної служби
зайнятості з виплатою матеріальної
допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 ЗУ № 803-XII
відносини зайнятості в Україні
регулюються цим Законом та іншими
законодавчими актами України,
прийнятими відповідно до цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 24 ЗУ 803-ХІІ професійна
підготовка, підвищення кваліфікації і
перепідготовка осіб, зареєстрованих у
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу, безробітних, може провадитись у
випадках: неможливості підібрати
підходящу роботу через відсутність у
громадянина необхідної професійної
кваліфікації; необхідності змінити
кваліфікацію у зв'язку з відсутністю
роботи, яка відповідає професійним
навикам громадянина; втрати здатності
виконання роботи за попередньою
професією; необхідності підібрати
підходящу роботу інваліду, в тому числі
з умовою про виконання роботи вдома,
відповідно до рекомендацій МСЕК,
наявної кваліфікації та з урахуванням
його побажань; пошуку роботи вперше і
відсутності професії (спеціальності).

Частиною 2 статті 24 ЗУ 803-ХІІ
передбачено, що професійна підготовка,
підвищення кваліфікації і
перепідготовка громадян
організовується державною службою
зайнятості за її направленням у
навчальних закладах, на підприємствах,
в установах і організаціях (незалежно
від їх підпорядкованості) згідно з
укладеними договорами або у спеціально
створюваних для цього навчальних
закладах державної служби зайнятості
за рахунок коштів Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 ЗУ № 1533-III, сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг. У разі
припинення професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації за направленням
державної служби зайнятості без
поважних причин або відмови працювати
за одержаною професією (спеціальністю)
із застрахованих осіб стягується сума
витрат на професійну підготовку,
перепідготовку або підвищення
кваліфікації.

Згідно з п. 28 Порядку у разі припинення
професійного навчання за направленням
державної служби зайнятості без
поважних причин або відмови працювати
за набутою професією (спеціальністю) з
осіб стягується загальна сума витрат
на професійне навчання, включаючи суму
виплаченої матеріальної допомоги у
період професійного навчання, витрат
на проїзд до місця навчання і назад
(включаючи щоденні), витрат на
проживання та витрат, пов'язаних з
попереднім медичним та наркологічним
оглядом відповідно до законодавства.

Відповідно до Інструкції про порядок
укладання договорів з навчальними
закладами, підприємствами і
громадянами, які звертаються в
державну службу зайнятості щодо
підготовки, перепідготовки та
підвищення кваліфікації,професійна
підготовка, перепідготовка і
підвищення кваліфікації (надалі -
професійне навчання) безробітних
відповідно до Закону України "Про
зайнятість населення" організовується
державною службою зайнятості за її
направленням у навчальних закладах, на
підприємствах, в
установах,організаціях (незалежно від
їх підпорядкованості) згідно з
укладеними договорами або у спеціально
створених для цього навчальних
закладах державної служби зайнятості
за рахунок коштів Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття.

Підпунктом 4.4 цієї Інструкції
передбачено, що у разі припинення
професійного навчання без поважної
причини слухач повинен відшкодувати,
згідно з чинним законодавством,
державній службі зайнятості всі
витрати на його навчання.

Наказ щодо повернення виплачених
коштів відповідачем не оскаржувався.

На час розгляду справи відповідач
вищезазначену заборгованість в
добровільному порядку не сплатив.

Доказів, які спростовують існування
заборгованості з виплаченої допомоги
на навчання у загальній сумі 3234,93 грн.,
відповідачем до суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно зі ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному та об'єктивному
дослідженні.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Враховуючи вищезазначене, позовні
вимоги Біляївського районного центру
зайнятості Одеської області до ОСОБА_1
про стягнення суми коштів, витрачених
на професійне навчання та проживання є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Керуючись Законами України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", "Про зайнятість населення",
Порядком надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності, ст.ст. 2, 7, 8,
9, 11, 69-71, 86, 128, 159-164, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Біляївського
районного центру зайнятості Одеської
області до ОСОБА_1 про стягнення суми
коштів, витрачених на професійне
навчання та проживання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Біляївського районного центру
зайнятості Одеської області суму
матеріальної допомоги за період
професійного навчання та проживання в
розмірі 3234,93 грн. (три тисячі двісті
тридцять чотири гривні) на р/рахунок
0111 в ГУДКСУ Одеської обл., МФО 828011,
.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги на постанову
суду одночасно надсилається особою,
яка її подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Суддя
Л.М.Токмілова