Справа № 823/617/14
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 823/617/14
інстанції: Орленко В.І.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

26 червня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Межевича М.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 17 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Черкаської обласної
державної адміністрації, Департаменту
екології та природних ресурсів
Черкаської обласної державної
адміністрації про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Черкаської обласної державної
адміністрації, Департаменту екології
та природних ресурсів Черкаської
обласної державної адміністрації, в
якому, з урахуванням уточнених
позовних вимог, просив суд:

- встановити наявність чи відсутність
повноважень Черкаської обласної
державної адміністрації у галузі
охорони, використання і відтворення
тваринного світу, а саме чи належить до
повноважень Черкаської обласної
державної адміністрації надання
дозволу на здійснення промислового
вилову риби та інших водних живих
ресурсів на території державного
ландшафтного заказника місцевого
значення "Рогозинські острови",
загальнозоологічного заказника
місцевого значення "Осокінські
острови", ботанічного заказника
місцевого значення "Пташині острови";

- встановити наявність чи відсутність
повноважень Черкаської обласної
державної адміністрації у галузі
охорони, використання і відтворення
тваринного світу, а саме чи належить до
повноважень Черкаської обласної
державної адміністрації встановлення
лімітів, норм використання риби,
вирішення в межах своїх повноважень
питань щодо регулювання здійснення
промислового вилову риби та інших
водних живих ресурсів на території
державного ландшафтного заказника
місцевого значення "Рогозинські
острови", загальнозоологічного
заказника місцевого значення
"Осокінські острови", ботанічного
заказника місцевого значення "Пташині
острови";

- визнати протиправними дії Черкаської
обласної державної адміністрації та
Департаменту екології та природних
ресурсів Черкаської обласної
державної адміністрації щодо
порушення вимог ст.ст. 6, 13, 19, 24, 40, 41, 55, 64
Конституції України, ст.ст. 5, 7, 8, 10, 12, 13
Закону України "Про тваринний світ",
ст.ст. 9, 10, 32, 43, 47 Закону України "Про
інформацію", що полягають у ненаданні
повних та обґрунтованих відповідей на
звернення фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 від 04.03.2014р. та від 12.12.2013р.
відповідно;

- зобов'язати Черкаську обласну
державну адміністрацію та Департамент
екології та природних ресурсів
Черкаської обласної державної
адміністрації надати у встановлений
законом строк повну і обґрунтовану
відповідь на звернення фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 від 04.03.2014р. та
від 12.12.2013р. відповідно.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 17 квітня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з помилковим
застосуванням норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
рішення суду, неповне з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом норм
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення

Відповідно до ч.1 ст.197 КАС України
апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
залишенню без змін, з наступних
підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини справи, наданим
доказам дав правильну правову оцінку і
прийшов до обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивачем до Департаменту екології та
природних ресурсів Черкаської
обласної державної адміністрації
подано заяву від 12.12.2013р. №1, в якій
позивач просив:

- повідомити перелік адміністративних
послуг, що надаються Департаментом
екології та природних ресурсів
Черкаської обласної державної
адміністрації, пов'язаних з
промисловим виловом риби та інших
водних живих ресурсів, на території
державного ландшафтного заказника
місцевого значення "Рогозинські
острови", загальнозоологічного
заказникамісцевого значення
"Осокінські острови";

- надати зразок заяви для отримання
дозволу на здійснення промислового
вилову риби та інших водних живих
ресурсів на території державного
ландшафтного заказника місцевого
значення "Рогозинські острови",
загальнозоологічного заказника
місцевого значення "Осокінські
острови", ботанічного заказника
місцевого значення "Пташині острови";

- повідомити та надати перелік
дозвільних документів, що необхідні
при поданні заяви для отримання
дозволу на здійснення промислового
вилову риби та інших водних живих
ресурсів на території державного
ландшафтного заказника місцевого
значення "Рогозинські острови",
загальнозоологічного заказника
місцевого значення "Осокінські
острови", ботанічного заказника
місцевого значення "Пташині острови";

- повідомити чи дозволений промисловий
вилов риби та інших водних живих
ресурсів на території державного
ландшафтного заказника місцевого
значення "Рогозинські острови",
загальнозоологічного заказника
місцевого значення "Осокінські
острови", ботанічного заказника
місцевого значення "Пташині острови" та
у разі заборони на даний час здійснення
вилову риби та інших водних живих
ресурсів на вищезазначених об'єктах,
роз'яснити підстави для заборони з
наданням копій відповідних
нормативних актів.

04.03.2013р. позивач звернувся до
Черкаської обласної державної
адміністрації із заявою, в якій просить
повідомити чи дозволяється фізичній
особі-підприємцю Ли здійснювати
промисловий вилов риби та інших водних
живих ресурсів та території державного
ландшафтного заказника місцевого
значення "Рогозинські острови",
загальнозоологічного заказника
місцевого значення "Осокінські
острови", ботанічного заказника
місцевого значення "Пташині острови".

Якщо промисловий вилов риби та інших
водних живих ресурсів, на території
державного ландшафтного заказника
місцевого значення "Рогозинські
острови", загальнозоологічного
заказника місцевого значення
"Осокінські острови", ботанічного
заказника місцевого значення "Пташині
острови", на даний час заборонений,
позивач просить роз'яснити на яких
підставах та надати копії відповідних
нормативних актів.

Листами Департаменту екології та
природних ресурсів Черкаської
обласної державної адміністрації від
30.12.2013р. №3400/03 (на заяву від 12.12.2013р.), від
25.03.2014р. №03/1555 (на заяву від 04.03.2014р.)
позивача повідомлено, що Департамент
екології та природних ресурсів
Черкаської облдержадміністрації
утворено у структурі обласної
державної адміністрації відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 15.05.2013р. №338 «Про збільшення
чисельності працівників обласних,
Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій»,
розпорядження Черкаської обласної
державної адміністрації від 17.05.2013р.
№139 «Про зміни у структурі обласної
державної адміністрації». Відповідно
до Положення про Департамент екології
та природних ресурсів Черкаської
обласної державної адміністрації,
затвердженого розпорядженням
Черкаської обласної державної
адміністрації від 21.05.2013р. №146, надання
адміністративних послуг, пов'язаних з
промисловим виловом риби та інших
водних живих ресурсів не відноситься
до повноважень Департаменту.

В листі Департаменту екології та
природних ресурсів Черкаської
обласної державної адміністрації від
25.03.2014р. №03/1555 (як відповідь на заяву
від 04.03.2013р. до Черкаської обласної
державної адміністрації) позивачу
також роз'яснено, що спеціальне
використання риби та інших видів
водних живих ресурсів здійснюється
відповідно до Інструкції про порядок
спеціального використання риби та
інших водних живих ресурсів,
затвердженої наказом Міністерства
аграрної політики України від 11.11.2005р.
№623/404 (далі по тексту - Інструкція).
Порядок виділення квот спеціального
використання риби та інших водних
живих ресурсів визначений розділом 3
Інструкції. За наявною в Департаменті
інформацією положеннями про
загальнозоологічний заказник
місцевого значення "Осокінські
острови", ландшафтний заказник
місцевого значення "Рогозинські
острови", ботанічний заказник
місцевого значення "Пташині острови",
розробленими відповідно до вимог
Закону України «Про
природно-заповідний фонд України»,
заборонено проведення промислового
вилову риби та інших водних живих
ресурсів.

Суд першої інстанції відмовляючи в
задоволенні позову прийшов до висновку
про відсутність правових підстав для
задоволення позовних вимог, так як
Департаментом екології та природних
ресурсів Черкаської обласної
державної адміністрації надано повну,
вичерпну та обґрунтовану відповідь.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
оскільки вони знайшли своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів зважає
на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 статті 1 Закону
України "Про звернення громадян"
№393/96-ВР від 02.10.1996р. (далі по тексту -
Закон № 393/96-ВР) громадяни України мають
право звернутися до органів державної
влади, місцевого самоврядування,
об'єднань громадян, підприємств,
установ, організацій незалежно від
форм власності, засобів масової
інформації, посадових осіб відповідно
до їх функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Згідно з статтею 15 Закону №393/96-ВР
органи державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи,
керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, до повноважень яких належить
розгляд заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх,
перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду
заяв (клопотань) в обов'язковому
порядку дається тим органом, який
отримав ці заяви і до компетенції якого
входить вирішення порушених у заявах
(клопотаннях) питань, за підписом
керівника або особи, яка виконує його
обов'язки. Рішення про відмову в
задоволенні вимог, викладених у заяві
(клопотанні), доводиться до відома
громадянина в письмовій формі з
посиланням на Закон і викладенням
мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Пунктом 6 ч. 1 статті 18 Закону №393/96-ВР, в
свою чергу, передбачено, що громадянин,
який звернувся із заявою чи скаргою до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, засобів
масової інформації, посадових осіб, має
право одержати письмову відповідь про
результати розгляду заяви чи скарги.

Відповідно до п. 1 Інструкції з
діловодства за зверненнями громадян в
органах державної влади і місцевого
самоврядування, об'єднаннях громадян,
на підприємствах, в установах,
організаціях незалежно від форм
власності, в засобах масової
інформації, затвердженої постановою
Кабінету Міністрів України від 14.04.1997р.
№ 348 (далі по тексту - Інструкція),
діловодство за пропозиціями
(зауваженнями), заявами (клопотаннями) і
скаргами громадян в органах державної
влади і місцевого самоврядування,
об'єднаннях громадян, на підприємствах,
в установах, організаціях незалежно
від форм власності, в засобах масової
інформації (далі - організаціях)
ведеться окремо від інших видів
діловодства і покладається на
спеціально призначених для цього
посадових осіб чи на підрозділ
службового апарату.

Пункт 2 Інструкції визначає, що усі
пропозиції, заяви і скарги, що надійшли,
повинні прийматися та централізовано
реєструватися у день їх надходження на
реєстраційно-контрольних картах,
придатних для оброблення
персональними комп'ютерами (додаток N 1),
або в журналах (додаток N 2).

Автоматизовані реєстрація пропозицій,
заяв і скарг та облік особистого
прийому громадян здійснюються з
реєстраційно-контрольних форм шляхом
введення в персональний комп'ютер
таких елементів: дата надходження
звернення; прізвище, ім'я, по батькові,
категорія (соціальний стан) заявника;
звідки одержано звернення, дата,
індекс, контроль; порушені питання -
короткий зміст, індекси; зміст і дата
резолюції, прізвище автора, виконавець,
термін виконання; дата надіслання,
індекс і зміст документа, прийняті
рішення, дата зняття з контролю; номер
справи за номенклатурою.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, що
заява позивача від 04.03.2014р. про сприяння
в отриманні дозволу на вилов риби,
після реєстрації в Черкаській ОДА, за
підписом першого заступника голови
облдержадміністрації Івашкевича А.Г.
(відповідно до функціональних
обов'язків), направлена структурному
підрозділу облдержадміністрації, до
компетенції якого належить розгляд
відповідних питань (Департаменту
екології та природних ресурсів
Черкаської обласної державної
адміністрації) для підготовки
відповіді заявнику, із зазначенням
терміну виконання.

Так, згідно реєстраційно-контрольної
картки перший заступник голови
Черкаської обласної державної
адміністрації Івашкевич А.Г. просить
Департамент розглянути та надати
детальну інформацію на заяву позивача
від 11.03.2014р. №Л-179/08/01 щодо сприяння в
отриманні дозволу на вилов риби, про
результати інформувати заявника;
термін виконання 07.04.2014р.

Відповідно до п. 1 Положення про
Департамент екології та природних
ресурсів Черкаської обласної
державної адміністрації,
затвердженого розпорядженням обласної
державної адміністрації від 21.05.2013р.
№146, Департамент екології та природних
ресурсів Черкаської обласної
державної адміністрації є структурним
підрозділом обласної державної
адміністрації (далі -
облдержадміністрації), що утворюється
головою облдержадміністрації.

Питання розгляду письмових звернень
громадян в місцевих державних
адміністраціях можуть регулюватися
внутрішніми Положеннями про порядок
розгляду письмових звернень громадян,
що затверджуються головами
відповідних адміністрацій.

Суд першої інстанції обґрунтовано
зазначає, що чинне законодавство
України не передбачає обов'язку
місцевих державних адміністрацій
повідомляти заявника про направлення
його заяви на розгляд до структурного
підрозділу адміністрації.

Департаментом екології та природних
ресурсів Черкаської обласної
державної адміністрації до суду
надано:

- контрольно-реєстраційну картку №3400, з
якої вбачається, що на звернення
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 від
12.12.2013р. №1 щодо надання
адміністративних послуг, пов'язаних з
виловом риби та інших водних живих
ресурсів, Департаментом надано
відповідь від 30.12.2013р. №3400/03; виконавець
Кузьменко;

- контрольно-реєстраційну картку №1555,
за якою на заяву позивача від 11.03.2014р.
№Л-179/08/01 щодо сприяння в отриманні
дозволу на вилов риби, Департаментом
надано відповідь від 25.03.2014р. №03/1555;
виконавець Кузьменко.

Відповідно до ст. 9-1 Закону України «Про
природно-заповідний фонд України» від
16.06.1992р. №2456-XII спеціальне використання
природних ресурсів у межах територій
та об'єктів природно-заповідного фонду
місцевого значення здійснюється в
межах ліміту на використання природних
ресурсів у межах територій та об'єктів
природно-заповідного фонду,
затвердженого органом виконавчої
влади з питань охорони навколишнього
природного середовища Автономної
Республіки Крим та територіальними
органами центрального органу
виконавчої влади в галузі охорони
навколишнього природного середовища, а
також на підставі дозволів.

Спеціальне використання природних
ресурсів у межах територій та об'єктів
природно-заповідного фонду місцевого
значення (крім корисних копалин)
здійснюється на підставі дозволів, що
видаються місцевими радами за
погодженням з територіальними
органами центрального органу
виконавчої влади в галузі охорони
навколишнього природного середовища.

Згідно постанови Кабінету Міністрів
України від 13.03.2013р. №159 «Про ліквідацію
територіальних органів Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища» ліквідовано як юридичні
особи публічного права територіальні
органи Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
за переліком згідно з додатком.

Законом України від 16.10.2012р. №5456-VI «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо оптимізації
повноважень органів виконавчої влади у
сфері екології та природних ресурсів, у
тому числі на місцевому рівні» зміни у
Закон України «Про природно-заповідний
фонд України» не внесено.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що питання щодо передачі
повноважень, визначених Законом
України «Про природно-заповідний фонд
України» від територіальних органів
центрального органу виконавчої влади в
галузі охорони навколишнього
природного середовища обласним,
Київській та Севастопольській міським
державним адміністраціям законодавчо
не врегульовано, і, відповідно не
врегульовано питання затвердження
лімітів на використання природних
ресурсів у межах територій та об'єктів
природно-заповідного фонду місцевого
значення, погодження дозволів на їх
спеціальне використання тощо.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що з метою вирішення
порушеного питання Мінприроди
підготовлено, погоджено в
установленому порядку проект Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про природно-заповідний фонд
України» (щодо удосконалення деяких
положень), який схвалено на засіданні
Уряду 15.01.2014р. На даний час зазначений
законопроект знаходиться на розгляді у
Верховній Раді України, реєстраційний
№4060 від 30.01.2014р.

Вищезазначені обставини викладені в
листі Департаменту заповідної справи
Міністерства екології та природних
ресурсів України від 03.03.2014р. №9-03/194-14
«Щодо розгляду листа ФОП ОСОБА_4 від
19.02.2014р. №2-5.3-5/763».

Таким чином, колегія суддів вважає
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції, що питання, порушені у
заявах позивача від 04.03.2014р. та від
12.12.2013р. до Черкаської обласної
державної адміністрації та
Департаменту екології та природних
ресурсів Черкаської обласної
державної адміністрації відповідно,
потребують законодавчого
врегулювання.

Щодо позовних вимог про встановлення
наявності чи відсутності повноважень
Черкаської обласної державної
адміністрації у галузі охорони,
використання і відтворення тваринного
світу, суд першої інстанції прийшов до
правомірного висноку про відмову в
задоволенні позову в цій частині
зважаючи на наступне.

Пунктом 3 частини другої статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України визначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, спори
між суб'єктами владних повноважень з
приводу реалізації їхньої компетенції
у сфері управління, у тому числі
делегованих повноважень.

Компетенція - це сукупність
повноважень, прав та обов'язків
державного органу, установи або
посадової особи, які вони зобов'язані
використовувати для виконання своїх
функціональних завдань.

Завдання суду у компетенційних спорах,
з урахуванням загального завдання
адміністративного судочинства,
розв'язати законодавчі колізії, а
також, усунути наслідки дублювання
повноважень.

При цьому, позивачем у компетенційних
спорах є суб'єкт владних повноважень,
якщо він вважає, що інший суб'єкт
владних повноважень, відповідач, своїм
рішенням або діями втрутився у його
компетенцію або у випадку, коли
прийняття такого рішення чи вчинення
дій є його прерогативою.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з доводами суду першої
інстанції, що спори, визначені пунктом 3
частини другої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, можуть виникати внаслідок
різного тлумачення суб'єктами владних
повноважень законодавства щодо їхньої
компетенції на вирішення певних питань
у сфері управління. Також спори з
приводу компетенції виникають у разі
виявлення привласнення повноважень
іншого суб'єкта владних повноважень
або перевищення власних повноважень.

Пунктом 6 частини четвертої статті 105
Кодексу адміністративного судочинства
України визначено, що адміністративний
позов може містити вимогу про
встановлення наявності чи відсутності
компетенції (повноважень) суб'єкта
владних повноважень.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що адміністративний
позов, відповідно до приписів пункту 6
частини четвертої статті 105 Кодексу
адміністративного судочинства
України, може містити вимогу про
встановлення компетенції, однак, така
вимога може мати місце лише у спорі між
близькими за функціями суб'єктами
владних повноважень, що виник з приводу
реалізації їхньої компетенції у сфері
управління, у тому числі делегованих
повноважень.

Таким чином, обґрунтованим є висновок
суду першої інстанції, що оскільки за
змістом наведених правових норм,
відповідач в рамах Закону України «Про
звернення громадян» своєчасно надав
обґрунтовану відповідь, тобто діяв в
межах повноважень та у спосіб
встановлених законом, в зв'язку з чим
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Отже, суд першої інстанції дав належну
оцінку всім обставинам справи та вірно
застосував законодавство, що регулює
ці правовідносини.

Надані докази були оцінені судом
першої інстанції, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Крім того, було оцінено належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, що відповідає вимогам ст. 86
КАС України.

З огляду на зазначене та беручи до
уваги достатній і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності колегія суддів
дійшла висновку, що викладені у
позовній заяві доводи позивача є
необґрунтованими та, відповідно, його
вимоги такими, що не підлягають
задоволенню.

При цьому апеляційна скарга не містить
посилання на обставини, передбачені
статтями 202 - 204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за яких рішення суду підлягає
скасуванню.

Доводи, викладені заявником в
апеляційній скарзі були предметом
дослідження суду першої інстанції і не
знайшли свого належного підтвердження.

Вказані в апеляційній скарзі
процесуальні порушення не призвели до
неправильного вирішення справи і не є
підставою для скасування судового
рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права, в зв'язку з чим
апеляційна скарга залишається без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 8-11, 160, 197, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 17 квітня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, а якщо її було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі (ч. 5 статті 254 КАС
України). Касаційна скарга на судові
рішення подається безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів після набрання законної
сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Головуючий суддя
Земляна Г.В.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.