Справа № 161/212876/13-а, 2а-161/45/14
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року
Справа № 876/2824/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Ільчишин Н.В.,

суддів
Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в місті Луцьку Волинської
області на постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 30.01.2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Луцьку Волинської області третя особа
на стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог Державна фінансова
інспекція у Волинській області про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 11.12.2013 року звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Луцьку про визнання неправомірними
дій щодо зменшення розміру пенсії, яка
призначена як постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи категорії 1
та відмови у проведенні перерахунку
пенсії та зобов'язання провести
перерахунок та виплату пенсії
призначеної відповідно до ст. ст. 50,54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за весь період невиплати
цієї пенсії у відповідному розмірі
починаючи з 01.08.2012 року.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 30.01.2014 року
позов задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції Управління Пенсійного фонду
України у м. Луцьку подало апеляційну
скаргу в якій просить зазначену
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні позову,
покликаючись на невірне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Обґрунтовує свої доводи тим, що
відповідно до вимоги Державної
фінансової інспекції у Волинській
області від 30.07.2012 року з метою усунення
порушень законодавства з питань
дотримання фінансово-бюджетної
дисципліни, позивачу було припинено
виплату пенсії, яка була призначена
згідно ст.ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» до
прийняття рішення Комісії зі спірних
питань визначення статусу осіб, які
брали участь в ліквідації наслідків
аварії на постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, щодо
правомірності встановлення статусу
постраждалого та вирішення питання по
вилученню посвідчень постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
виданих Волинською
облдержадміністрацією. На даний час з
01.09.2012 року позивача переведено на
пенсію по інвалідності згідно Закону
України» «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» і йому
виплачується пенсія як інваліду ІІ
групи з 12.10.2012 року - 856 грн., з 01.12.2012 року
- 884 грн., з 01.01.2013 року - 894 грн. Матеріали
справи позивача знаходяться на
розгляді Комісії зі спірних питань
визначення статусу осіб, які брали
участь у ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС. Рішення по справі до
пенсійного фонду не надходило.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до висновку,
що подана скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справи, що позивач є особою
яка постраждала від наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС першої
категорії, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 від 09.04.2010
року та визнаний інвалідом ІІ групи.

Статтею 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Стаття 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (чинного на час виникнення
спірних правовідносин) визначено, що
особам, віднесеним до 1 категорії,
призначається додаткова пенсія в
розмірі інвалідам II групи - 20 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначається
на момент виплати додаткової пенсії
згідно із законом про Державний бюджет
України і не може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами.

Стаття 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими, по ІІ групі інвалідності -
120 процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність. Для
інших інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою: по II групі
інвалідності - 120 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначається
на момент виплати пенсії згідно із
законом про Державний бюджет України і
не може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами.

У пункті 2.2 рішення Конституційного
Суду України №20-рп/2011 від 26.12.2011 року
зазначено, що Кабінет Міністрів
України, як вищий орган у системі
органів виконавчої влади, наділений
конституційними повноваженнями
спрямовувати і координувати
діяльність міністерств, інших органів
виконавчої влади, до яких належить і
Пенсійний фонд України.

Зокрема, згідно висновків
Конституційного Суду України, одним з
визначальних елементів у регулюванні
суспільних відносин у соціальній сфері
є додержання принципу пропорційності
між соціальним захистом громадян та
фінансовими можливостями держави, а
також гарантування права кожного на
достатній життєвий рівень (абзац
сьомий підпункту 2.1 пункту 2 Рішення).
При цьому Конституційним Судом України
взято до уваги статтю 22 Загальної
декларації прав людини, за якою розміри
соціальних виплат і допомоги
встановлюються з урахуванням
фінансових можливостей держави.

Окрім того, резолютивною частиною
рішення Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року у справі №3-рп/2012 за
конституційним поданням правління
Пенсійного фонду України щодо
офіційного тлумачення положень статті
1, частин першої, другої, третьої статті
95, частин другої статті 96, пунктів 2, 3, 6
статті 116, частин другої статті 124,
частин першої статті 129 Конституції
України, пункту 5 частини першої статті
4 Бюджетного кодексу України, пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з окремими
положеннями Конституції України
встановлено, що Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що діючим
законодавством України надано право
Кабінету Міністрів України регулювати
питання здійснення соціальних виплат
та допомоги в межах відповідних
фінансових ресурсів, шляхом прийняття
відповідних постанов, у т.ч. щодо
виплати державної та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
визначена ст.ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

На реалізацію вищезазначених положень
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову №1210 від 23.11.2011 року «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», якою
встановлені розміри виплат особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Відповідно до якої
мінімальний розмір пенсії становить:
для інших інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою: II групи інвалідності - 100
відсотків прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, з 1
січня 2012 р. і 125 відсотків прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, з 1 липня 2012 року.

Станом на час розгляду справи
вищенаведена постанова КМУ України є
чинною та як наслідок, її положення
підлягають обов'язковому застосуванню.

З матеріалів справи вбачається, що при
визначенні позивачу розміру державної
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідач не
керувався саме положеннями
вищенаведеної постанови, та нормами
чинного законодавства, а з врахуванням
вимоги Державної фінансової інспекції
у Волинській області від 30.07.2012 року
№03-040-14-14/5522 «Про усунення порушень
законодавства з питань дотримання
фінансово-бюджетної дисципліни» з
01.09.2012 року до прийняття рішення
Комісії зі спірних питань визначення
статусу осіб, які брали участь у
ліквідації наслідків аварії та
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи, виданих Волинською ОДА та
переведено на пенсію по інвалідності
до вирішення до цього питання є
неправомірним, оскільки відповідачем
самостійно без врахування
відстрочення вирішення питання по
позивачу прийнято протиправне рішення
про перевід його на пенсію по
інвалідності відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» і йому
виплачується пенсія як інваліду ІІ
групи з 12.10.2012 року.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» переведення з
одного виду пенсії на інший
здійснюється з дня подання заяви на
підставі документів про страховий
стаж, заробітну плату (дохід) та інших
документів, що знаходяться на час
переведення з одного виду пенсії на
інший в пенсійній справі, а також
додаткових документів, одержаних
органами Пенсійного фонду.

Порядок подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» затверджено постановою
правління Пенсійного фонду України від
25 листопада 2005 року №22-1,
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 27 грудня 2005 року за №1566/11846.

Відповідно до пункту 37 вищезазначеного
Порядку орган, що призначає пенсію,
розглядає питання про призначення
пенсії, відстрочку часу її призначення,
перерахунок та відновлення виплати
раніше призначеної пенсії, а також про
переведення з одного виду пенсії на
інший при зверненні особи з
відповідною заявою (додаток 4). Заяви
про переведення з одного виду пенсії на
інший, про перерахунок пенсії й
поновлення виплати раніше призначеної
пенсії приймаються органом, що
призначає пенсію, при наявності в особи
всіх необхідних документів. Заяви осіб
про призначення, перерахунок,
поновлення, переведення з одного виду
пенсії на інший реєструються в журналі
реєстрації рішень органу, що призначає
пенсію. Особі або посадовій особі
органом, що призначає пенсію, видається
розписка із зазначенням дати приймання
заяви, а також переліку одержаних і
відсутніх документів, які необхідно
подати в трьохмісячний термін з дня
прийняття заяви. Копія розписки
зберігається в пенсійній справі.

Тобто, чинне законодавство пов'язує
переведення з одного виду пенсії на
інший із виконанням пенсіонером певної
процедури, зокрема, із зверненням до
органу, що призначає пенсію, із заявою
за формою, визначеною додатком №4 до
Порядку, та необхідними документами.

До матеріалів справи не додано
належних та допустимих доказів щодо
звернення позивача до Управління
Пенсійного Фонду України у м. Луцьку у
передбаченому чинним законодавством
порядку із заявою встановленого зразка
для такого переведення та необхідним
пакетом документів, що визначає право
на даний вид пенсії, а тому відповідач
неправомірно перевів позивача на
пенсію по інвалідності згідно Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», без
його заяви та винесення рішення
Комісії зі спірних питань визначення
статусу осіб, які брали участь у
ліквідації наслідків аварії та
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи щодо правомірності
встановлення статусу постраждалого
від наслідків аварії на ЧАЕС.

Постановою Луцького міськрайонного
суду від 11.04.2011 року, яка набрала
законної сили, було проведено
перерахунок пенсії, відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 13.11.2012 року залишено без змін.
Позивачу було проведено перерахунок та
часткову виплату пенсії. Доплата до
пенсії в сумі 35 498,64 за період з 10.09.2010
року по 30.05.2011 року була виплачена
управлінням пенсійного фонду України в
м. Луцьку за додатковими відомостями.
Після проведеного перерахунку розмір
пенсії з 01.06.2011 року склав 4966 грн. Дані
обставини підтверджуються довідкою
відповідача від 03.01.2012 року і
визнаються стороною відповідача.

Однак, з 01.09.2012 року ОСОБА_1 було
переведено на пенсію по інвалідності
згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» як інваліда ІІ групи по
причині захворювання, викликаного
впливом аварії на ЧАЕС. З врахуванням
зміни прожиткового мінімуму розмір
пенсії позивача склав з 12.10.2012 року - 856
грн., з 01.12.2012 року - 884 грн., з 01.01.2013 року -
894 грн.

Вимоги про нарахування і виплату
Управління пенсійного фонду України в
м. Луцьку відповідно до ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 01.09.2012 року до
подальших змін в законодавстві, суд
зазначає, що оскільки перерахунок
пенсії має відповідати чинному
законодавству на час виникнення
спірних правовідносин, а вказані
статті зазнали змін, а тому суд не
правильно зобов'язав застосовувати
вказане законодавство та проведення
перерахунку починаючи з 01.09.2012 року.
Підставою для перерахунку пенсії є
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму і цей
перерахунок здійснюється з дня
встановлення такого мінімуму.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
перерахунок вказаного виду пенсії
згідно законодавства повинен
відбуватися на підставі та в межах
чинного Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з врахування позиції
визначеній в рішенні Конституційного
Суду України та відповідно
затвердженої постанови Кабінету
Міністрів України.

З урахуванням вищевикладених норм
чинного законодавства, що регулюють
спірні правовідносини та встановлених
обставин даної справи, колегія суддів
дійшла висновку про правомірність
заявлених позивачем вимог в частині
протиправності дій відповідача, адже
рішення Комісії зі спірних питань
визначення статусу осіб, які брали
участь у ліквідації наслідків аварії
та постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи не було.

Разом із тим, при вирішенні
адміністративного позову ОСОБА_1 щодо
проведення перерахунку його пенсії за
період з 01.08.2012 року, судом першої
інстанції безпідставно не враховано
того, що згідно із ч.2 ст. 99 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
залишення без розгляду
адміністративного позову (ч.1 ст. 100 КАС
України у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин та
вирішення справи судом першої
інстанції).

Достатніх поважних причин, які б
позбавляли можливості своєчасно
звернутися до суду за захистом своїх
порушених прав позивачем не наведено.

З урахуванням наведеного, фактичної
дати звернення позивача за захистом
своїх порушених прав і заявлених ним
позовних вимог, виходячи із
передбаченого законом строку
звернення до адміністративного суду
апеляційний суд приходить до
переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 у
частині зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в місті
Луцьку Волинської області провести
перерахунок його основної та
додаткової пенсії згідно із вимогами
ст.ст. 50, 54 Закону № 796-XII за період з
01.08.2012 року по 11.06.2013 року слід залишити
без розгляду.

Відтак колегія суддів вважає
правомірними вимоги позивача виключно
у частині проведення перерахунку його
пенсії по інвалідності за період з
11.06.2013 року.

Таким чином, оскільки при вирішенні
даного публічно-правового спору судом
першої інстанції було допущено істотне
порушення норм матеріального та
процесуального права, а мотиви, з яких
виходив суд під час ухвалення свого
рішення, не відповідають фактичним
обставинам справи, оскаржувана
постанова підлягає скасуванню з
прийняттям нової про часткове
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Луцьку Волинської області -
задовольнити частково.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 30.01.2014 року
у справі № 161/21286/13-а - скасувати та
прийняти нову, якою позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Луцьку Волинської області третя
особа на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог Державна
фінансова інспекція у Волинській
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання провести
перерахунок пенсії - задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в місті
Луцьку Волинської області щодо
зменшення розміру пенсії ОСОБА_1, яка
призначена йому як постраждалому
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в місті Луцьку
Волинської області провести позивачу
ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії
за період з 11.06.2013 року відповідно до
ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Залишити без розгляду позовні вимоги
ОСОБА_1 у частині зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
місті Луцьку Волинської області
провести перерахунок його пенсії
згідно із вимогами ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період з 01.08.2012 року по 11.06.2013 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Н.В. Ільчишин

Судді
М.А. Пліш

Т.І. Шинкар