Справа № 826/4793/14
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/4793/14
Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.
Ю. Суддя-доповідач: Кузьменко
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

за участю
секретаря Рипік о. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві справу за
адміністративним позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, за
апеляційною скаргою Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 29.04.2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся з позовом про
визнання протиправними дій та
скасування податкового
повідомлення-рішення відповідача від 25
квітня 2013 року № .

Свої вимоги мотивував тим, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення винесене
податковим органом із порушенням
чинного законодавства України,
ґрунтується на неправильному
застосуванні норм податкового
законодавства, а податковий кредит
сформований підприємством вірно і у
відповідності до вимог чинного
податкового законодавства. Вказує, що
правочини вчинені за участю
контрагента спрямовані на реальне
настання правових наслідків та
підтверджуються необхідними
первинними документами.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
29.04.2014 року позов залишено без
задоволення.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову як таку, що
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та винести нове рішення, яким позов
задовольнити в повному обсязі.

В засідання з'явився представник
апелянта та апелянт, наполягали на
задоволенні апеляційної скарги.
Представник відповідача просив
залишити постанову суду першої
інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, перевіривши матеріали справи,
доводи скарги, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову, виходячи з того, що
позивачем не підтверджено належними
первинними і розрахунковими
документами господарські відносини з
контрагентом, а тому, висновки
викладені в Акті перевірки
підтверджуються матеріалами справи.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем проведена позапланова
невиїзна документальна перевірка
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 з
питань фінансово-господарських
взаємовідносин з ПП «ЕВМ Сервіс» () за період з 01 січня 2010 року
по 31 грудня 2012 року.

За результатами перевірки складено акт
від12.04.2013 року № 696/17-10/НОМЕР_2, яким
встановлено відсутність реального
факту здійснення господарських
операцій між позивачем та контрагентом
- постачальником ПП «ЕВМ Сервіс»
() в 2011 року, що є порушенням
п.1, п. 5, ст. 203, п.1,п.2 ст. 215, п.1 ст.216, ст. 228,
СТ.662, ст.655, ст.656 ЦК України;
відсутність об'єктів оподаткування при
придбанні у ПП «ЕВМ Сервіс» () товарів (послуг), в зв'язку з чим
позивачем безпідставно сформовано
податковий кредит за рахунок сум ПДВ по
податкових накладних, отриманих від
вищезазначеного контрагента -
постачальника на загальну суму 39309грн.:
в т.ч. в вересні 2011 року - 11320 грн., в
жовтні 2011 року - 8825 грн., в листопаді 2011
року -10170 грн., в грудні 2011 року -8994 грн.,
чим порушено ст.22, ст. 185, п.198.6. ст. 198,
п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу
України.

На підставі складеного акту перевірки,
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 25 квітня 2013
року № яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на загальну суму
49476,25 грн., в тому числі: 39309 грн. - за
основним платежем, 10167,25 грн. - за
штрафними санкціями.

Встановлено, що між Фізичної особою -
підприємцем ОСОБА_2 (Замовник) та
Приватним підприємством «ЕВМ Сервіс»
(Виконавець) укладено Договір про
надання послуг № РП-04 від 05.04.2011 року, за
умовами якого Виконавець
зобов'язується надавати послуги з
проведення Рекламних кампаній
Замовника та/або
клієнтів-рекламодавців Замовника
згідно з Адресними програмами та
іншими додатками до цього Договору, а
Замовник зобов'язується приймати та
оплачувати послуги Виконавця.

Згідно Додатку № 1 до Договору
визначено період проведення рекламної
акції - 01 червня 2011 року по 31 грудня 2011
року; тип рекламоносія - філії кас
розташовані в містах України,
розміщення рекламної інформації на
конвертах під проїзні документи; сюжет
- Рекламна інформація компанії, з
застереженнями згідно з пунктом 4.2
даного Додатку, - інформація, щодо
розташування офісів ФОП ОСОБА_2 з
продажу квитків; дата передачі макету -
22 червня 2011 року; вартість послуг - 72000,00
грн.

Згідно копій адресних програм від 01
серпня 2011 року, 01 жовтня 2011 року, 01
листопада 2011 року, 01 грудня 2011 року,
Виконавець проводив Рекламну кампанію
для Замовника за адресами: вул.
Братиславська (номер рекламоносія №
207), Броварський проспект, 131 (номер
рекламоносія № 1134), Броварський
проспект, 131 (номер рекламоносія № 1135),
Броварський проспект, перетин з вул.
Будівельників (номер рекламоносія №
1181), Броварський проспект, перетин з
вул. Будівельників (номер рекламоносія
№ 1188).

Загальна вартість Рекламної кампанії,
що проводиться на підставі цієї
Адресної програми, за період з 01 серпня
2011 року по 30 вересня 2011 року становить
54000,00 грн., з 01 жовтня 2011 року по 31 жовтня
2011 року становить 30000,00 грн.; 01 листопада
2011 року по 30 листопада 2011 року
становить 30000,00 грн.; 01 грудня 2011 року по
31 грудня 2011 року становить 36000,00 грн.

Крім цього, між позивачем (Замовник) та
Приватним підприємством «ЕВМ Сервіс»
(Виконавець) укладено Договір про
надання правової допомоги від 01 липня
2011 року предметом якого є надання
Виконавцем правової (юридичну)
допомогу Замовнику пов'язаних з
господарською діяльністю останнього, а
саме: проведення правового аналізу і
інформаційно-аналітичної роботи та
надання пропозицій щодо договорів,
контрактів, угод, що укладаються
Замовником з його контрагентами та
інших юридичних документів та дій, на
предмет відповідності їх діючому
законодавству України та правовим
інтересам Замовника; надання
роз'яснень, аналіз та обробка правової
документації та статистичних даних з
фінансово-господарської діяльності
Замовника з урахуванням поточних змін
у діючому законодавстві України та
юридичній практиці; розробка та
здійснення заходів, які направлені на
покращення організації та методів
правової роботи працівників -
консультантів Замовника, та
попередження порушень прав і законних
інтересів Замовника.

Приватним підприємством «ЕВМ Сервіс»
виписано на адресу позивача податкові
накладні від 12 грудня 2011 року № 493, № 494,
№ 496, від 11 листопада 2011 року № 415, від 30
вересня 2011 року № 343, від 18 серпня 2011
року № 247, від 07 вересня 2011 року № 292,
від 14 жовтня 2011 року № 361, від 12 жовтня
2011 року № 359.

На підтвердження реальності
господарських відносин із Приватним
підприємством «ЕВМ Сервіс» позивачем
надано копії актів здачі - прийняття
робіт.

Оплата за надані послуги здійснювалась
в порядку безготівкового розрахунку,
що підтверджують відповідні виписки
відповідні платіжні доручення.

Згідно з п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України
податковий кредит - це сума, на яку
платник. податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України визначено
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з: -
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; - придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими п.
201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Пунктом 201.6 ст. 201 ПК України
передбачено, що податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Таким чином, податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі,
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Колегія суддів зазначає, що наявність у
покупця належно оформлених документів,
які відповідно до законодавства
необхідні для віднесення певних сум до
податкового кредиту, наприклад,
виданих продавцями податкових
накладних, не є безумовною підставою
для визначення податкового кредиту з
податку на додану вартість, якщо
відомості, які містяться в таких
документах, не відповідають дійсності,
зокрема, у випадку не здійснення самих
операцій.

Відповідно до листа ВАСУ від 02.06.2011
року, з метою встановлення факту
здійснення господарської операції,
формування витрат для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або податкового кредиту з
податку на додану вартість судам
належить з'ясувати, зокрема, рух
активів у процесі здійснення
господарської операції, установлення
спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції та
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг), понесенням інших
витрат і господарською діяльністю
платника податку.

Будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Господарські взаємовідносини позивача
з контрагентами повинні
підтверджується належним чином
оформленими первинними документами,
які повністю відповідають вимогам,
встановленим ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 року -
містять назву документа (форми); дату і
місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції,
скріплені печатками контрагентів.

Надані позивачем суду на підтвердження
реальності взаємовідносин з ПП «ЕВМ
Сервіс» акти здачі-прийняття робіт
(надання послуг), податкові накладні не
можуть належним чином засвідчувати
факт наявності фінансово -
господарських правовідносин між
позивачем та ПП «ЕВМ Сервіс».

Податкові накладні та акти надання
послуг містять лише загальну назву -
юридичні послуги та рекламні послуги,
без деталізації змісту та обсягу таких
послуг; не містять інформації про
посаду, прізвище та ініціали особи, яка
їх підписала, або іншої інформації, що
дала б змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарських операції та наявність у
неї відповідних повноважень, а відтак в
силу наведених вище правових норм такі
документи не є належно оформленими
первинними документами для
підтвердження факту правомірності
формування податкового кредиту з ПДВ.

Договір від 01 липня 2010 року укладений
із Державним територіально-галузевим
об'єднанням «Південно-Західна
залізниця» та додатки до нього, акти
здачі-прийняття робіт не дають змогу
ідентифікувати участь ПП «ЕВМ Сервіс»
у зазначених взаємовідносинах.

Придбані у ПП «ЕВМ Сервіс» юридичні та
рекламні послуги не пов'язані із
взаємовідносинами позивача і
Державного територіально-галузевого
об'єднання «Південно-Західна
залізниця».

Таким чином, з'ясувавши характер та
зміст спірних операцій, дослідивши усі
первинні документи, колегія суддів
дійшла до висновку про відсутність
підстав для задоволення позову.

Апелянтом не було надано доказів на
підтвердження вимог апеляційної
скарги, а висновки суду першої
інстанції є такими, що відповідають
вимогам закону і доводами апеляційної
скарги не спростовуються.

Перевіривши мотивування судового
рішення та доводи апеляційної скарги,
відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо справедливого судового
розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України,
відповідно до якої суд застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини,
судова колегія вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку щодо
відмови в задоволенні позову, через що
постанову суду першої інстанції слід
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України «Про судове рішення в
адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 29.04.2014 року у справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 29.04.2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, тобто з 01.07.2014 року,
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено
01.07.2014 року.

Головуючий суддя
Кузьменко В. В.

Судді:
Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.