Справа № 815/6948/13-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

17 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/6948/13-а

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Токмілова Л. М.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Ізмаїльської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів Одеської області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 19 листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом Державного
підприємства «Ізмаїльський морський
торговельний порт» до Ізмаїльської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів Одеської області
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 року Державне підприємство
«Ізмаїльський морський торговельний
порт» (далі ДП «ІЗМ МТП») звернулося до
суду з адміністративним позовом до
Ізмаїльської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління (далі ОДПІ ГУ) Міністерства
доходів в Одеській області визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 20 квітня 2013 року про
нарахування суми грошового
зобов'язання за платежем авансовий
внесок по податку на прибуток на суму 70
338 грн., в тому числі за основним
платежем - 56 270 грн. та штрафними
санкціями - 14 068 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказував, що відповідач неправомірно
вважає, що позивачем порушено п.57.1 ст. 57
Податкового кодексу та Наказ ДПС
України №1171 від 21 грудня 2012 року шляхом
не відображення авансового внеску, що
підлягає сплаті щомісяця 2013 року та
січні-лютому 2014 року. Також
відповідачем неправомірно нараховано
штрафні (фінансові) санкції, оскільки
відсутні ознаки даного порушення, що є
додатковою підставою для скасування
податкового повідомлення-рішення.

Відповідач позов не визнав, зазначивши,
що на дату складання акту термін
нарахування та сплати авансових
внесків по податку на прибуток за
березень 2013 року та квітень 2013 року вже
настали (29 березня 2013 року та 30 квітня
2013 року), авансовий внесок за березень
та квітень 2013 року занижено на 56 270 грн.,
тому оскаржуване податкове
повідомлення-рішення є правомірним.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 19 листопада
2013 року адміністративний позов
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення Ізмаїльської
ОДПІ Одеської області ДПС від 20 травня
2013 року № про нарахування ДП «ІЗМ
МТП» суми грошового зобов'язання за
платежем авансовий внесок по податку
на прибуток на суму 70 338 грн., в тому
числі за основним платежем - 56 270 грн. та
штрафними санкціями - 14 068 грн.

В апеляційній скарзі Ізмаїльської ОДПІ
ГУ Міністерства доходів Одеської
області ставиться питання про
скасування судового рішення в зв'язку з
тим, що воно постановлено з порушенням
норм матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги Ізмаїльської ОДПІ
ГУ Міністерства доходів Одеської
області, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

ДП «ІЗМ МТП» є платником податку на
прибуток та взято на облік до
Ізмаїльської ОДПІ з 15 червня 1995 року за
№288.

Ізмаїльською ОДПІ ДПС 30 квітня 2013 року
складено акт №125815 камеральної
перевірки податкової звітності з
податку на прибуток.

Перевіркою податкової звітності
встановлено порушення п.57.1 ст. 57
Податкового кодексу України, в
результаті занижено податкове
зобов'язання з податку на прибуток за
березень та квітень 2013 року на 56 270 грн.

На підставі акту перевірки №125815
від 30 квітня 2013 року, Ізмаїльською ОДПІ
ДПС винесено податкове
повідомлення-рішення від 20 травня 2013
року №, яким ДП «ІЗМ МТП»
визначено податкове зобов'язання з
податку на прибуток підприємств та
організацій у сумі 70 338 грн., в тому
числі за основним платежем - 56 270грн. та
штрафними санкціями - 14 068 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що спірне податкове
повідомлення-рішення є протиправним,
оскільки невідображення позивачем у
податковій декларації з податку на
прибуток за 2012 рік авансового внеску,
що підлягає сплаті щомісяця 2013 року та
січні-лютому 2014 року не є порушенням
податкового законодавства.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам Кодексу
адміністративного судочинства
України, Податкового кодексу України.

В апеляційній скарзі Ізмаїльської ОДПІ
ГУ Міністерства доходів Одеської
області вказується, що рішення суду
першої інстанції є неправильним,
підлягає скасуванню з відмовою у
задоволенні позовних вимог, оскільки
позивачем порушено п.57.1 Податкового
кодексу України, так як безпідставно
занижено податкове зобов'язання з
податку на прибуток за березень та
квітень 2013 року на 56 270 грн., тому
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення є правомірним.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Порядок та строки сплати авансових
платежів врегульовано ст. 57
Податкового кодексу України.

Відповідно абз.11 п.57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України у складі річної
податкової декларації платником
податку подається розрахунок
щомісячних авансових внесків, які
мають сплачуватися у наступні
дванадцять місяців.

Згідно 12 п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу
України дванадцятимісячний період для
сплати авансових внесків визначається
починаючи з березня поточного звітного
(податкового) року по лютий наступного
звітного (податкового) року включно.

Абзацом 9 п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу
України передбачена спеціальна норма,
яка визначає підстави звільнення
платника податку на прибуток від
сплати авансових внесків, а саме: у разі
якщо платник податку, який сплачує
авансовий внесок, за підсумками
першого кварталу звітного
(податкового) року не отримав прибуток
або отримав збиток, він має право
подати податкову декларацію та
фінансову звітність за перший квартал.
Такий платник податку авансових
внесків у другому - четвертому
кварталах звітного (податкового) року
не здійснює, а податкові зобов'язання
визначає на підставі податкової
декларації за підсумками першого
півріччя, трьох кварталів та за рік, яка
подається до контролюючого органу в
порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, в
акті перевірки від 30 квітня 2013 року
податковим органом зазначено, що в
порушення п.57.1 Податкового кодексу
України позивачем у податковій
декларації з податку на прибуток за 2012
рік не відображено авансовий внесок, що
підлягає сплаті щомісяця 2013 року та
січні-лютому 2014 року, а фактична сума
податку на прибуток за 2012 рік по даним
перевірки у рядку 33 Податкової
декларації складає 337 617 грн., а по рядку
34. відповідно. 28 135 грн. проти
відсутності показників в декларації.

В зв'язку із тим, що на дату складання
акту термін нарахування та сплати
авансових внесків по податку на
прибуток за березень 2013 року та квітень
2013 року вже настали, то, на думку
Ізмаїльською ОДПІ Одеської області
ДПС, авансовий внесок за березень та
квітень 2013 року занижено на 56 270 грн. (28
135 грн. + 28 135 грн.).

Однак, із такою позицією Ізмаїльської
ОДПІ Одеської області ДПС погодитись
не можливо у зв'язку із її
безпідставністю.

Фінансовим планом ДП «ІЗМ МГП»
передбачена щоквартальна сплата
дивідендів з чистого прибутку на
користь Міністерства інфраструктури
України.

За наслідками результатів
фінансово-господарської діяльності за
2011 рік /III «ІЗМ М'ГП» прийняло рішення
про виплату зазначених дивідендів на
користь Мінінфраструктури (виписки із
головної книги, розрахунки частини
чистого прибутку .довідка щодо
нарахування та сплати дивідендів
додаються). За 201 1 р згідно
бухгалтерського обліку Портом
проведено нарахування наступних сум
вказаних дивідендів: 1 квартал 2011-1 042 800
грн.; 2 квартал 201 1-1 272 600 грн.; 3 квартал 2011
року 0 грн., так як надано до
Ізмаїльської ОДПІ уточнюючий
розрахунок частини чистого прибутку
(доходу) за 2010 рік, оскільки за
наслідками проведеної у 2011 році
позапланової перевірки Порту комісією
Міністерства інфраструктури України
встановлено завищення розміру чистото
прибутку по рядку 220 форми №2 на суму 1 363
200 грн.; 4 квартал 2011 року - 35 400 грн.
всього на загальну суму 987 600 грн.

За даними бухгалтерського обліку
проведено: Дт671 «розрахунки по
нарахованим дивідендам» Кт6410016 «частка
прибутку, відрахування в спеціальний
фонд дивідендів» 987 600 грн.; Дт671 Кт443
«прибуток, використаний у звітному
періоді» 987 600 грн.:

Фактично перераховано Дт641001 бКтЗ 11001 2
315 400 грн. замість необхідних
перерахувань 987 600 грн. Таким чином,
переплата складає 1 327 800 грн.

Сума визначених авансових внесків з
дивідендів (нарахованих та сплачених
за 1 квартал. 2 квартал 2011) 553 398 грн.; за 3
квартал 2011 року сплачено авансовий
внесок з податку на прибуток на суму
дивідендів 337 61 7 грн. - всього 891 015 грн.

За наслідками фінансово-господарської
діяльності за 2012 рік позивач отримав
від'ємне значення об'єкту
оподаткування, рішення про нарахування
та сплату дивідендів не приймав, тому
зменшення нарахованого податку на
прибуток за рахунок авансових внесків
при виплаті дивідендів за рядком 13
Декларації з податку на прибуток не
відбувалося. «Дивідендні» аванси
збиток не зменшували.

Відповідно до акту перевірки від 30
квітня 2013 року нарахування позивачу
суми 56 270 грн. авансового внеску по
податку на прибуток Ізмаїльська ОДПІ
Одеської області ДПС провела на
підставі формального сумування рядків
14 та 20 Податкової декларації Порту за
2012 рік (0 грн. і 337 617 грн.) та діленням
добутку на 12 (337 617 /12 = 28 135 грн. у місяць).

При цьому, за умовами декларації з
податку на прибуток дана сума фактично
пояснює сплату позивачем у 2012 році
авансового внеску з податку на
прибуток на суму дивідендів за 3
квартал 2011 року у розмірі 337 617 грн.

Слід зазначити, що наказ ДПС України
№1171 від 21 грудня 2012 року відповідно до
ст. 52 ПКУ є узагальнюючою податковою
консультацією, тобто відображає
загальну думку Податкової служби
України па деякі питання податкового
обліку та не охоплює окремо взятих
випадків і особливостей оподаткування
у тій чи іншій ситуації.

Таким чином, врахування чи
неврахування в податковому обліку
залежно від ситуації тлумачень
Податкової служби України порядку
розрахунку авансового внеску з податку
на прибуток не призводить до порушень
податкового законодавства та не тягне
за собою накладення на платника
податку штрафних санкцій.

Згідно п.46.4 ст. 46 ПК України якщо
платник податків вважає, що форма
податкової декларації, визначена
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
збільшує або зменшує його податкові
зобов'язання, всупереч нормам цього
Кодексу з такого податку чи збору, він
має право зазначити цей факт у
спеціально відведеному місці в
податковій декларації. У разі
необхідності платник податків може
подати разом з такою податковою
декларацією доповнення до такої
декларації, які складені за довільною
формою, що вважатиметься невід'ємною
частиною податкової декларації. Таке
доповнення подається з поясненням
мотивів його подання.

Колегія суддів вважає, що позивач
скористався цим правом, передбаченим
п.46.4 ст.46 ПКУ.

Крім того, ДП «ІЗМ МТП» пояснено
«ризик» декларації за 2012 рік, що
сплачений авансовий платіж з податку
на прибуток на суму дивідендів (337 617
грн.) та від'ємне значення об'єкту
оподаткування не формують базу для
нарахування авансового внеску (1/12
нарахованої до сплати загальної суми
податку на прибуток за звітний
(податковий) рік..) по рядку 34 декларації
з податку на прибуток. Отже, підставою
для розрахунку авансових внесків
повинні бути показники рядку 11
основної частини декларації.

Слід зазначити, що узагальнюючою
податковою консультацією щодо
особливостей подання декларації з
податку на прибуток та сплати у 2013 році
затвердженою Наказом ДІІСУ №1171 від 21
грудня 2012 року (питання 4) наведено:
«...платники податку на прибуток, у яких
доходи, що враховуються при визначення
об'єкту оподаткування, за останній
річний звітний податковий період
перевищують 10 мільйонів гривень і за
підсумками такого звітного періоду не
отримали прибутку або отримали збиток,
податкові зобов'язання не нараховували
і не мали базового показника для
визначення авансових внесків у
наступному році - не повинні сплачувати
авансовий внесок. Враховуючи
вищенаведені обставини по ДП «ІЗМ МТП»
відсутня бази для нарахування
авансових внесків з податку па
прибуток на 2013 рік.

Таким чином, колегія суддів вважає, у
даному випадку повинні
застосовуватись норми п.п.4.1.4. п.4.1 ст.4
Податкового кодексу України (зі
змінами та доповненнями), а саме,
презумпція правомірності рішень
платника податку в разі, якщо норма
закону чи іншого нормативно-правового
акта, виданого на підставі закону, або
якщо норми різних законів чи різних
нормативно-правових актів припускають
неоднозначне (множинне) трактування
прав та обов'язків платників податків
або контролюючих органів, внаслідок
чого є можливість прийняти рішення на
користь як платника податків, так і
контролюючого органу».

Пунктами 46.1, 46.5 ст. 46 ПК України
визначено, що податкова декларація,
розрахунок - документ, що подається
платником податків контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.
Додатки до податкової декларації є її
невід'ємною частиною. Форма податкової
декларації встановлюється центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
фінансової політики.

З матеріалів справи вбачається, в рядку
34 податкової декларації з податку на
прибуток підприємства, затвердженої
наказом Міністерства фінансів України
від 28 вересня 2011 року №1213, зазначені
суми авансових внесків, що підлягають
сплаті у березні-грудні 2013 року. А отже,
звітним податковим періодом за який
сплачується податок, визначений 2013
рік.

Колегія суддів вважає, що авансові
платежі з податку на прибуток, які
сплачуються протягом звітного річного
періоду, є складовою частиною податку
на прибуток того звітного періоду,
протягом якого вони сплачуються та
який визначений для сплати в
розрахунку щомісячних авансових
платежів у складі річної декларації.

Враховуючи все вищезазначене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо задоволення
позовних вимог, оскільки оскаржуване
податкове повідомлення-рішення від 20
квітня 2013 року № є неправомірним,
безпідставним та таким, що суперечать
чинному законодавству України.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, який відповідно до норм ПК
України та за визначенням КАС України є
суб'єктом владних повноважень не довів
належним чином правомірність
прийняття спірного податкове
повідомлення-рішення.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Ізмаїльської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів Одеської області
залишити без задоволення, а постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 19 листопада 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв