Справа № 804/2335/13-а
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 травня 2014 р. Справа № 804/2335/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Барановського Р. А.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду в м. Нікополі та
Нікопольському районі
Дніпропетровської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополь про
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду в м.
Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області звернулось
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополь, у
якому просить зобов'язати відповідача
до заліку витрати за грудень 2012 року,
які підлягають відшкодуванню на
користь Управління Пенсійного фонду в
м. Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області у
загальному розмірі 118 764, 47 грн.

Зазначена сума витрат включає
заборгованість по неприйнятих до
заліку виплатам пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання особам, які отримали
каліцтво на підприємствах,
розташованих на території країн СНД за
грудень 2012 року в сумі 1768, 00 грн., в тому
числі:

-пенсія по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання внаслідок
отримання трудового каліцтва
виплачена ОСОБА_2 у розмірі 150, 00 грн. (із
врахуванням відшкодування державної
адресної допомоги в сумі 734, 00 грн.);

-пенсія по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання внаслідок
отримання трудового каліцтва у
розмірі 11, 06 грн., щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття виплачені
ОСОБА_3 в сумі 41, 80 грн.(із врахуванням
відшкодування державної адресної
допомоги в сумі 831, 14 грн.).

До сум заявлених позовних вимог також
входять заборгованість по неприйнятих
до заліку виплатам пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання особам, які
отримали каліцтво на підприємствах,
розташованих на території України за
грудень 2012 року в сумі 116 996, 47 грн., в
тому числі:

-державна адресна допомога у розмірі 116
719, 15 грн.;

-витрати на доставку державної
адресної допомоги в сумі 277, 32 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідно до Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному Фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, затвердженого
постановою УПФУ та Фонду від 04.03.2003 р.
№5-5/4, відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів.
Відповідачем в порушення зазначеного
Порядку не прийнято до заліку та не
відшкодовані суми виплат по пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання особам, які
отримали каліцтво на підприємствах,
розташованих на території країн СНД,
України за грудень 2012 року, враховуючи
суму виплаченої державної адресної
допомоги та витрат на її доставку у
загальному розмірі 118 764, 47грн.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступне.

Відповідно до п. 5 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
Постановою Пенсійного фонду України N
5-4/4 від 04.03.2003р. та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
16.05.2003р. за №376/7697 (далі-Порядок № 5-4/4):
органи Пенсійного фонду щомісяця
проводять з відділеннями виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення звірку
витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки, у якому визначають загальну
суму витрат, що підлягає відшкодуванню,
та до 15 числа місяця, наступного за
звітним, подають його відповідно
головним управлінням Пенсійного фонду
України і управлінням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.

Згідно матеріалів адміністративного
позову, Управлінням Пенсійного фонду
України у м. Нікополь та Нікопольському
районі Дніпропетровської області за
грудень 2012 року було здійснено такі
виплати по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання особам, які
отримали каліцтво на підприємствах,
розташованих на території країн СНД на
загальну суму 1768, 00 грн., зокрема:

-ОСОБА_2 виплачено пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання внаслідок
отримання трудового каліцтва
виплачена ОСОБА_2 у розмірі 150, 00 грн.;

-ОСОБА_2 виплачено державну адресну
допомогу в сумі 734, 00 грн.;

-ОСОБА_3 виплачено пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання внаслідок
отримання трудового каліцтва у
розмірі 11, 06 грн.;

-ОСОБА_3 виплачено щомісячну цільову
грошову допомогу на прожиття виплачені
в сумі 41, 80 грн.;

- ОСОБА_3 виплачено державну адресну
допомогу в сумі 831, 14 грн.

Матеріалами справи також
підтверджується, що Управлінням
Пенсійного фонду України у м. Нікополь
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області за грудень
2012 року також було здійснено виплати по
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання особам, які
отримали каліцтво на підприємствах,
розташованих на території України за
грудень 2012 року на загальну суму 116 996, 47
грн., в тому числі:

-державна адресна допомога у розмірі 116
719, 15 грн.;

-витрати на доставку державної
адресної допомоги в сумі 277, 32 грн.

Згідно Акту щомісячної звірки витрат
по особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за серпень, жовтень,
листопад і грудень 2012 року та Таблиці
розбіжностей до даних актів за
вказаний період, Відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополь
Дніпропетровської області суми, що
підлягають відшкодуванню Управлінню
Пенсійного фонду України у м. Нікополь
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області - не
прийняті до заліку.

Суд, дослідивши матеріали справи
приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом (далі - роботодавець),
громадянами, а також бюджетних та інших
джерел, передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ - залежно
від страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними у частині
першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Положеннями ст. 25 Основ визначено, що
зокрема, за пенсійним страхуванням
надаються такі види соціальних послуг
та матеріального забезпечення: пенсії
за віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених пунктом 4 цієї статті;
медичні профілактично-реабілітаційні
заходи; допомога на поховання
пенсіонерів. За страхуванням від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання надаються
такі види соціальних послуг та
матеріального забезпечення:
профілактичні заходи по запобіганню
нещасним випадкам на виробництві та
професійним захворюванням;
відновлення здоров'я та працездатності
потерпілого; допомога по тимчасовій
непрацездатності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання;
відшкодування збитків, заподіяних
працівникові каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Пунктом 5 частини першої статті 24
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 1105-XIV від 23.09.1999 року
(далі-Закон №1105) встановлений обов'язок
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
співпрацювати з фондами з інших видів
соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.24 Закону №1105,
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків зобов'язаний
співпрацювати з фондами з інших видів
соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, передбачений ст.21 вказаного
Закону.

Зі змісту ст. 21 Закону №1105, п. 4 Порядку
№5-4/4 та відповідно до Законів "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", "Про страхові тарифи
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та "Про пенсійне
забезпечення", вбачається, що
відшкодуванню підлягають такі суми:

- сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію;

- сума витрат пенсійного фонду з
виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

Матеріалами справи підтверджується
обгрунтованість здійснення
Управлінням Пенсійного фонду України в
Криворізькому районі
Дніпропетровської області пенсійних
виплат ОСОБА_2 та ОСОБА_3- оскільки
зазначені особи стали інвалідами
внаслідок нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР.

У сукупному розмірі сума виплат пенсій
разом із щомісячною цільовою грошовою
допомогою на прожиття та витратами з
доставки пенсій ОСОБА_2. та ОСОБА_3 за
грудень 2012 року становить 161,06 грн. Крім
того прийняттю до заліку та
відшкодуванню підлягає також
виплачена ОСОБА_3 суму щомісячної
цільової допомоги на прожиття за
грудень 2012 року у розмірі 41, 80 грн.

Таким чином, загальна сума витрат
здійснених Управлінням Пенсійного
фонду України в м. Нікополь та
Нікопольському районі
Дніпропетровської області виплат, що
підлягає прийняттю до заліку та
відшкодуванню Відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Нікополь у
щомісячні акти звірки складає 202, 86 грн.

Як вбачається зі змісту ч.2 ст.2 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону. Наведеним положенням
кореспондують положення ч.2 ст.24 цього
Закону, відповідно до яких - якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Аналізуючи наведене, суд приходить до
висновку, що у спірних відносинах
позивач правомірно звернувся до
відповідача щодо відшкодування
понесених ним втрат відносно
вищезазначених осіб, адже страховиком,
який має виплачувати пенсію по
інвалідності особі, яка стала
інвалідом внаслідок нещасного випадку
на виробництві на території колишніх
республік СРСР, а в разі виплати такої
органами управлінням пенсійного фонду
- відшкодувати останньому витрати, є
Фонд.

Кабінет Міністрів України постановою
від 26 березня 2008 року № 265 встановив, що
у разі, коли щомісячний розмір
пенсійних виплат, державної соціальної
допомоги інвалідам з дитинства і
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової
допомоги, сум індексації та інших
доплат до пенсій, встановлених
законодавством, крім пенсій за
особливі заслуги перед Україною та
щомісячної доплати до пенсії у зв'язку
з втратою годувальника членам сімей
шахтарів, смерть яких настала
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання) не досягає в інвалідів I
та II груп прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність, та в осіб,
яким призначено пенсію у зв'язку з
втратою годувальника, на одного
непрацездатного члена сім'ї 100
відсотків, на двох - 120 відсотків, на
трьох і більше - 150 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність, таким особам надається
щомісячна державна адресна допомога до
пенсії у сумі, що не вистачає до
зазначених розмірів; у разі, коли
щомісячний розмір пенсійних виплат,
державної соціальної допомоги
інвалідам з дитинства і
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам, крім
інвалідів I та II груп (з урахуванням
надбавок, підвищень, додаткових пенсій,
цільової грошової допомоги, сум
індексації та інших доплат,
встановлених законодавством, крім
пенсій за особливі заслуги перед
Україною), не досягає 949 гривень, таким
особам надається щомісячна державна
адресна допомога у сумі, що не вистачає
до зазначеного розміру; у разі коли
інвалід з дитинства або дитина-інвалід
одночасно отримує державну соціальну
допомогу відповідно до Закону України
"Про державну соціальну допомогу
інвалідам з дитинства та
дітям-інвалідам" і пенсію у зв'язку з
втратою годувальника, щомісячна
державна адресна допомога надається до
державної соціальної допомоги
інвалідам з дитинства та
дітям-інвалідам і до пенсії у зв'язку з
втратою годувальника.

Пунктом 4 зазначеної постанови
Кабінету Міністрів України
встановлено, що виплата щомісячної
державної адресної допомоги,
передбаченої цією постановою,
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету.

Згідно із положеннями статті 15 Закону
України №1105-XIV, страхування від
нещасного випадку здійснює Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків - некомерційна самоврядна
організація, яка діє на підставі
статуту і 1 є окремою юридичною особою.

Верховний суд України підсумував у
Висновках Верховного Суду України,
викладених у рішеннях, прийнятих за
результатами розгляду заяв про
перегляд судового рішення з підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України за 2010- 2011 роки від
01.05.2012р. , що, зважаючи на особливості
фінансування страхування від
нещасного випадку, виключно цільове
використання цих коштів та враховуючи
те, що адресна допомога, як окремий вид
соціальної допомоги, не входить до
складу розміру пенсії по інвалідності
та пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, Фонд не
може нести витрати на виплату
державної адресної допомоги.

Враховуючи наведене, вимога позивача
щодо стягнення з відповідача суми
заборгованості з відшкодування
державної адресної допомоги (з
урахуванням витрат на її доставку) у
загальному розмірі 118 561, 61 грн. є
безпідставною та задоволенню не
підлягає.

З огляду на викладене, суд вважає за
можливе частково задовольнити позов та
зобов'язати Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополь
прийняти до заліку витрати, виплачені
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Нікополь та Нікопольському районі
Дніпропетровської області по пенсіям у
загальному розмірі 202, 86 грн., а саме:
здійснені виплати по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання внаслідок отримання
трудового каліцтва ОСОБА_2 за грудень
2012 року у розмірі 150, 00 грн., пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання внаслідок
отримання трудового каліцтва ОСОБА_3 за
грудень 2012 року у розмірі 11, 06 грн. та
виплачену ОСОБА_3 суму щомісячної
цільової грошової допомоги на прожиття
в сумі 41, 80 грн., а у задоволенні решти
позовних вимог відмовити з
вищенаведених підстав.

Керуючись ст. 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Зобов'язати Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополь
прийняти до заліку суми виплаченої
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Нікополь та Нікопольському районі
Дніпропетровської області пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання внаслідок
отримання трудового каліцтва ОСОБА_2 за
грудень 2012 року у розмірі 150, 00 грн. (сто
п'ятдесят гривень), пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання внаслідок
отримання трудового каліцтва ОСОБА_3 за
грудень 2012 року у розмірі 11, 06 грн.
(одинадцять гривень шість копійок) та
виплачену суму щомісячної цільової
грошової допомоги на прожиття в сумі 41,
80 грн. (сорок одна гривня вісімдесят
копійок).

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Копію постанови направити сторонам по
справі.

Постанова суду набирає законної
сили та може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду в порядку та
строки, передбачені статтями 186 та 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.А.
Барановський