Справа № 2а-2549/11
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"06" травня 2014 р. справа № 2а-2549/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючий суддя - Головко
О.В.

судді - Суховаров А.В. Ясенова Т.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Марганці Дніпропетровської області

на постанову Марганецького міського
суду Дніпропетровської області від 03
березня 2014 року в адміністративній
справі № 2а-2549/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в м.Марганці Дніпропетровської області

про визнання дій протиправними та
зобов"язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 у липні 2011 року звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
протиправною бездіяльність та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Марганці
Дніпропетровської області здійснити
перерахунок та виплату щомісячного
підвищення до пенсії у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до вимог статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» та ч.1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування» за період з 01.01.2011 до зміни
законодавства, що регулює призначення
(перерахунок) цього виду пенсійних
виплат або зміни обставин, які
передбачені законодавством, з
урахуванням різниці, яка була
виплачена.

Ухвалами судді Марганецького міського
суду Дніпропетровської області від
03.03.2014 частину позовних вимог за період
з 01.01.2011 по 06.01.2011 залишено без розгляду,
а в частині позовних вимог ОСОБА_1 за
період з 06.01.2011 по 05.05.2011 провадження у
справі закрито.

Постановою Марганецького міського
суду Дніпропетровської області від 03
березня 2014 року позов задоволено
частково. Визнано протиправною
бездіяльність та зобов"язано
Управління Пенсійного фонду України в
м.Марганці Дніпропетровської області
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно статті
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» та ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування» за період з
06.05.2011 по 23.07.2011 в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням проведених виплат у цей
період.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Марганецького міського суду
Дніпропетровської області та прийняти
нову, якою у задоволенні позову
відмовити. Апеляційна скарга
ґрунтується на тому, що судом першої
інстанції неповно з'ясовані обставини
справи та порушено норми матеріального
права, що призвело до прийняття
невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що ОСОБА_1 відповідно до
ст. 1 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» має статус дитини
війни, що підтверджується відміткою в
пенсійному посвідченні, і має право
відповідно до ст. 6 вищевказаного
Закону на підвищення до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

У 2008 році дія ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
відновлена рішенням Конституційного
Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року
та в подальшому не призупинялася.

В обґрунтування апеляційної скарги
УПФУ в м.Марганці Дніпропетровської
області зазначило, що визначення
мінімальної пенсії за віком наведене в
Законі України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» застосовується тільки у
разі призначення пенсій за вказаним
Законом та не може бути застосоване для
нарахування та виплати різного роду
доплат, підвищення, допомоги тощо.

Проте суд апеляційної інстанції
знаходить необґрунтованими такі
доводи апелянта та зазначає, що
відповідно до частини 7 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі відсутності закону, що регулює
відповідні правовідносини, суд
застосовує закон, що регулює подібні
правовідносини (аналогія закону), а за
відсутності такого закону суд виходить
із конституційних принципів і
загальних засад права (аналогія права).

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про
прожитковий мінімум», прожитковий
мінімум застосовується для
встановлення розмірів мінімальної
заробітної плати та мінімальної пенсії
за віком, визначення розмірів
соціальної допомоги, допомоги сім'ям з
дітьми, допомоги по безробіттю, а також
стипендій та інших соціальних виплат
виходячи з вимог Конституції України
та законів України.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено розмір
мінімальної пенсії за віком, яка
дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, які втратили
працездатність.

Аналіз наведених норм права дає змогу
дійти висновку, що розмір підвищення до
пенсії особам, які мають статус дитини
війни, передбачений статтею 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», повинен обчислюватись виходячи
з розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, а
тому посилання Управління Пенсійного
фонду України в м.Марганці
Дніпропетровської області на
неможливість реалізації норм статті 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» є безпідставним.

Твердження УПФУ про забезпечення
державних соціальних гарантій особам,
які мають статус дітей війни за рахунок
Державного бюджету України, а не за
рахунок бюджету Пенсійного фонду
України, колегія суддів також
знаходить необгрунтованим, адже
відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 72 Закону
України "Про загальнообов"язкове
державне пенсійне страхування",
джерелами формування коштів
Пенсійного фонду України є кошти
державного бюджету та державних
цільових фондів, що перераховуються до
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених цих Законом.

Пунктом 3 Положення про Пенсійний фонд
України, затвердженого Указом
Президента України № 384/2011 від 06.04.2011
визначено, що основними завданнями
Пенсійного фонду України є реалізація
державної політики з питань пенсійного
забезпечення та збору, ведення обліку
надходжень від сплати єдиного внеску,
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, інших виплат,
які згідно із законодавством
здійснюються за рахунок коштів
Пенсійного фонду України та інших
джерел, визначених законодавством.

Таким чином, Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
який здійснює державну політику у
сфері пенсійного забезпечення, одним
із джерел фінансування якого є кошти
державного бюджету.

Пунктом 7 Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» визначено, що
норми і положення статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 06.07.2011 № 745 «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету»,
яка набрала законної сили 23.07.2011,
встановлено, що дітям війни (крім тих,
на яких поширюється дія Законів
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» та
«Про жертви нацистських
переслідувань») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49,8 гривні.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 20-рп/2011 від 26.12.2011 за конституційним
поданням щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
пункту 4 розділу VII «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
вищезазначені норми визнані такими, що
відповідають Конституції України (є
конституційними).

Враховуючи сукупність викладених
обставин колегія суддів доходить
висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Марганці
Дніпропетровської області залишити
без задоволення, а постанову
Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 03
березня 2014 року в адміністративній
справі № 2а-2549/11 - без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Суддя
О.В. Головко

Суддя
А.В. Суховаров

Суддя
Т.І. Ясенова