Справа № 815/3622/14
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3622/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Котовської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу в сумі 2 487,58 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Котовська об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів в Одеській області (надалі
по тексту позивач або Котовська ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області)
звернулась до суду з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(надалі по тексту - відповідач) про
стягнення податкового боргу в сумі 2
487,58 грн. Позовні вимоги обґрунтовані
тим, що в порушення ст.ст. 16, 31, 122, 129, п.
287.3 ст. 287 Податкового кодексу України
відповідач починаючи з 20.06.2012 року не
сплачує податковий борг по єдиному
податку з фізичних осіб, який станом на
05.06.2014 року складає 1 918,85 грн.; 29.08.2013 року
виник борг по орендній платі з фізичних
осіб, який станом на 05.06.2014 року складає
568,73 грн.

Представник позивача в судове
засідання з'явилася, позовні вимоги
підтримала та подала клопотання про
розгляд справи без участі
представника.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про час та місце судового
розгляду була повідомлена належним
чином.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України справа
розглянута в порядку письмового
провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги, перевіривши їх доказами, суд
вважає, що адміністративний позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно до ст.67 Конституції України,
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Підпунктами 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України визначено,
що платник податків зобов'язаний
подавати до контролюючих органів в
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів; сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
кодексом та законами з питань митної
справи.

Судом встановлено, що 02.03.2011 року
виконавчим комітетом Котовської
міської ради Одеської області
зареєстровано фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач перебуває на податковому
обліку в Котовській ОДПІ ГУ Міндоходів
в Одеській області.

В силу статті 15 Податкового кодексу
України, відповідач являється
платником податків і зборів, у тому
числі й єдиного податку з фізичних осіб
та орендної плати з фізичних осіб.

Відповідно до ст.ст. 42,44,47
Господарського Кодексу України
сутність визначення поняття
«підприємництво», принципи його
здійснення ґрунтуються на
самостійності та систематичності
провадження діяльності, метою якої є
одержання прибутку, а також на рівності
прав та можливостей незалежно від
обраних форм підприємницької
діяльності.

Спрощена система оподаткування, обліку
та звітності для суб'єктів малого
підприємництва, до яких належать і
фізичні особи, зареєстровані у
встановленому законодавством порядку
як ФОП, регулюється главою 1 розділу XIV
Податкового кодексу України,
включеними Законом України «Про
внесення змін до Податкового кодексу
України та деяких інших законодавчих
актів України щодо спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності»
від 04.11.2011р № 4014-VI.

Пунктами 293.1, 293.2 ст.293 вказаного розділу
Податкового кодексу встановлено, що
ставки єдиного податку встановлюються
у відсотках (фіксовані ставки) до
розміру мінімальної заробітної плати,
та у відсотках до доходу (відсоткові
ставки). Фіксовані ставки єдиного
податку встановлюються сільськими,
селищними та міськими радами для
фізичних осіб-підприємців, які
здійснюють господарську діяльність,
залежно від виду господарської
діяльності, з розрахунку на
календарний місяць: 2) для другої групи
платників єдиного податку - у межах від
2 до 20 відсотків розмірі мінімальної
заробітної плати.

Судом встановлено, що на підставі заяви
про право застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та
звітності від 24.01.2012 року № 280,
відповідно до Указу Президента України
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва», ФОП ОСОБА_1 переведено
на спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності з 01.01.2012 року.

Відповідач відноситься до другої групи
платників єдиного податку (про що
зазначено в її заяві про застосування
спрощеної системи оподаткування), якій
відповідає ставка єдиного податку у
розмірі 11 відсотків від мінімальної
заробітної плати.

Згідно ч. 1 п. 295.1 ст. 295 ПК України
платники єдиного податку першої і
другої груп сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

Станом на 05.06.2014 року, у зв'язку з
невиконанням обов'язку по сплаті
єдиного податку у відповідача згідно
облікової картки рахується
заборгованість по цьому виду податку у
загальному розмірі 1 918,85 грн.

Судом встановлено, що заборгованість
по орендній платі за землю з фізичних
осіб у відповідача виникла внаслідок
несплати узгодженої суми грошового
зобов'язання відповідно до розрахунку
№ від 05.06.2013 року в сумі 1530,00 грн.
та у зв'язку з наявністю переплати по
даному податку в сумі 7,00 грн. - сума
боргу склала 1523,00 грн.

01.04.2014 року суму заборгованості по
даному податку було зменшено в
результаті сплати згідно платіжного
доручення № 60 від 01.04.2014 року суми у
розмірі 1000,00 грн. та донараховано пені в
сумі 45,73 грн.

Таким чином сума боргу відповідача по
орендній платі за землю з фізичних осіб
становить 568,73 грн., що підтверджується
даними облікової картки платника.

Відповідно до ст. 9 Податкового кодексу
України плата за землю належать до
загальнодержавних податків і зборів.

Відповідно до ст. 270 Податкового
кодексу України об'єктом плати за землю
є земельна ділянка, яка перебуває у
власності або користуванні, а також
земельна частка (пай), яка перебуває у
власності.

Платником плати за землю відповідно до
ст. 269 Податкового кодексу України є
власник земельної ділянки, земельної
частки (паю), а також землекористувач.

При цьому, відповідно до п. 287.1 ст. 287
Податкового кодексу України власники
землі та землекористувачі сплачують
плату за землю з дня виникнення права
власності або права користування
земельною ділянкою.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України
податкове зобов'язання, яке самостійно
визначене платником податків,
оскарженню не підлягає.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень п. 286.2 ст. 286
Податкового кодексу України, платники
плати за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і не пізніше 20
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Згідно вимог п.287.1 та п. 287.3 ст.287
Податкового кодексу України, власники
землі та землекористувачі сплачують
плату за землю з дня виникнення права
власності або права користування
земельною ділянкою. У разі припинення
права власності або права користування
земельною ділянкою плата за землю
сплачується за фактичний період
перебування землі у власності або
користуванні у поточному році.
Податкове зобов'язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Пунктом 59.4 статті 59 ПК України,
передбачено, що податкова вимога
надсилається також платникам податків,
які самостійно подали податкові
декларації, але не погасили суми
податкових зобов'язань у встановлені
цим Кодексом строки, без попереднього
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
Котовською ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області з метою погашення
податкового боргу були сформовані
податкові вимоги № 67 від 13.02.2012 року про
сплату штрафних фінансових санкцій на
суму 2550,00 грн. та № від 05.06.2013 року
про сплату податкового боргу за
узгодженими грошовими зобов'язаннями в
сумі 1530,00 грн. , які були надіслані на
адресу відповідача.

Згідно з п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо
у платника податків, якому надіслано
(вручено) податкову вимогу, сума
податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Згідно з п.п. 95.1, 95.2, 95.3 ст.95 ПК України
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги. Стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Враховуючи, що з дня надіслання
податковим органом відповідачу
податкової вимоги минуло 60 календарних
днів, в першу чергу вживаються заходи
щодо погашення податкового боргу
платника податків за рахунок стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, з рахунків платника
податків у банках за рішенням суду.

За змістом п.п.14.1.175 ПК України
податковий борг - це сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Даних щодо оплати відповідачем
податкової заборгованості у загальній
сумі 2 487,58 грн. на дату розгляду справи
суду не надані.

Таким чином податкова заборгованість у
встановлені законодавством строки
сплачена не була, вимога про сплату
боргу не оскаржена.

Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПКУ ПК
України органи державної податкової
служби мають право звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, обслуговуючого
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Котовської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Одеській
області обґрунтовані, документально
підтверджені, відповідають чинному
законодавству, у зв'язку із чим
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 128, 158-163, КАС України,
суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Котовської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Одеській області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу в сумі 2
487,58 грн. - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1) на користь державного бюджету
(одержувач - УДКСУ у Котовському районі
ГУДКСУ в Одеській області код 37984302 банк
ГУДКСУ в Одеській області МФО 828011 м.
Одеса):

заборгованість по єдиному податку з
фізичних осіб (код платежу 18050400) у сумі 1
918 грн. 85 коп. на р/р 0019;

заборгованість по орендній платі з
фізичних осіб (код платежу 13050500) у сумі
568 грн. 73 коп. на р/р 0310.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги. Якщо апеляційну
скаргу не буде подано в строк,
встановлений ст. 186 КАС України,
постанова суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Постанова суду може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги до Одеського
окружного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
С.О. Cтефанов