Справа № 818/261/14
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І
С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2014 р.
Справа № 818/261/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Шаповала М.М.

за участю секретаря судового засідання
- А.Г.Вольської,

представників позивача- В.О. Малікової,
Л.О.Сайко,

представника відповідача - І.С.Сіренко,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу № 818/261/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Білопільський
елеватор"

до Сумської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області

про визнання протиправним та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач просив визнати протиправними
та скасувати податкові
повідомлення-рішення відповідача від 13
січня 2014 року: № про збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на прибуток в загальній сум 314638,01 грн.,
із них за основним платежем - 251710,41 грн.
та за штрафними (Фінансовими) санкціями
- 62927,60 грн.; № про зменшення суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування на прибуток у розмірі
5125626,39 грн.; № про зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість на 2087991,00
грн.; № про зменшення суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість на суму 719621,00 грн. і
нарахування штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 179905,25 грн.

Ці вимоги позивач мотивує тим, що за
наслідком проведеної документальної
планової виїзної перевірки 23.12.2013 р.
Сумською ОДПІ складено акт № 126/22/35943861/16
"Про результати документальної
планової виїзної перевірки ТОВ
"Білопільський елеватор" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2011 р. по 30.09.2013 р. (далі - акт
перевірки № 126/22/35943861/16), в якому
міститься висновок про порушення вимог
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) платником податків, а саме:
підпункту 14.1.27, підпункту.14.1.36
підпункту 14.1.231 пункту 14.1. статті 14,
підпункту.138.1.1. пункту 138.1. статті 138,
підпункту 138.8.2 пункту 138.2 статті 138,
пункту 50 статті 50 ПК України в
результаті чого встановлено заниження
податку на прибуток в сумі 154954,41 грн. за
2012 р., зменшення від'ємного значення
об'єкта оподаткування в сумі 5125626,39 коп.
за 3 квартали 2013 р., та донараховано
податкові зобов'язання з податку на
прибуток в смуі 96756 грн. за 3 квартали 2013
р.; підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14,
пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті
188, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пункту
193.1 статті 193, пункту 200.4 статті 200 ПК
України в результаті чого встановлено
завищення залишку суми від'ємного
значення по податку на додану вартість
всього у сумі 2087991 грн., в тому числі за:
червень 2012 р. - 416667,00 грн., липень 2012 р. -
2077,00 грн., вересень 2012 р. - 276333,00 грн.,
жовтень 2012 р. - 1420,00 грн., листопад 2012 р. -
4506 грн., грудень 2012 р. - 413958 грн., січень
2013 р. - 160243 грн., лютий 2013 р. - 93870 грн.,
березень 2013 р. - 783623 грн., липень 2013 р. - 5280
грн., квітень 2013 р. в сумі (-10330,00) грн.,
травень 2013 р. в сумі (- 59656) грн., та
завищено суму бюджетного
відшкодування в сумі 719621 грн. за
травень 2012 р., за січень 2013 р. в сумі - 474936
грн., лютий 2013 р. в сумі - 141406 грн.,
березень 2013 р. в сумі - 70362грн.

В акті перевірки № 126/22/35943861/16
зазначається, що ТОВ "Білопільський
елеватор" уклало договори з ТОВ "Бахмач
Агро", ТОВ "Білопілля Агросвіт", ТОВ
"Кролевець Агро" на здійснення поставки
сої та сої нестандартної, які не мали на
меті настання реальних правових
наслідків та проведені лише з метою
одержання податкової вигоди у виді
мінімізації податкових зобов'язань з
ПДВ, що свідчить про безтоварність
господарських операцій.

Реальність господарських операцій з
цими контрагентами підтверджуються
первинними бухгалтерськими
документами, вони є повністю
виконаними відповідно до умов
договорів.

Зменшуючи суми податкового кредиту за
період грудень 2012 р., січень 2013 р., лютий
2013 р., квітень 2013 р., відповідач
посилається на положення підпунктів
14.1.136, пункту 14.1 статті 14; підпункту
138.1.1. пункту 138.1, підпункту 138.8.2 пункту
138.2 статті 138 ПК України та робить
висновок, що позивач, укладаючи
договори купівлі-продажу визначив
умови продажу на експорт за ціною, яка є
значно нижчою ціни придбання цих
товарів (враховуючи суми податку на
додану вартість), операція з продажу
товарів за ціною нижче ціни придбання
не призводить до збільшення власного
капіталу суб'єкта господарювання, є
збитковою і такою, що суперечить меті
підприємницької діяльності за
відсутності обґрунтованих підстав для
такого продажу, суми податку на додану
вартість повинні бути включені до
складу собівартості товарів, що
експортуються.

Однак відповідно до підпункту 139.1.6
пункту 139.1 статті 139 ПК України до
складу витрат не включаються суми
податку на прибуток, податку на додану
вартість, включеного до ціни товару
(роботи, послуги), що придбаваються
платником податків для виробничого або
невиробничого використання.

Не міститься вимог щодо включення ПДВ
до складу собівартості товарів, якщо
вони використовуються в
оподатковуваних операціях також і в
Інструкції з бухгалтерського обліку
ПДВ, затвердженої наказом Міністерства
фінансів України № 141 від 01.07.1997 року.

Статтею 42 ГК України визначено, що
підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

В підпункті 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК
України господарська діяльність
визначена, як діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи.

Прибуток - це мета всій діяльності, а не
результат кожної окремої операції, яка
здійснюється в процесі цієї
діяльності, як помилково, не спираючись
на норми права, вважає відповідач. При
цьому збитковість господарської
операції не може бути підставою для
визначення виробничої діяльності як
негосподарської.

Згідно податкового законодавства:
підпункту 136.1.2 пункту 136.1 статті 136 (про
не включення ПДВ до складу доходів) та
підпункту 139.1.6 пункту 139.1 статті 139 ПК
України (про не включення ПДВ до складу
витрат) ПДВ не можна вважати ні доходом,
ні витратами.

ТОВ "Білопільський елеватор" в повному
обсязі сплачено суму ПДВ, який
нарахований на вартість придбаних
товарів, а в свою чергу, контрагентами
позивача суми отриманого ПДВ, як
непрямого податку, віднесено до складу
податкових зобов'язань.

Суми ПДВ, що сплачені покупцем, не є
витратами покупця, а є непрямим
податком, внесення до бюджету якого, в
порядку встановленому ПК України,
здійснюється продавцем такого товару.

Згідно абзацу а) підпункту 195.1.1 пункту
195.1 статті 195 розділу 5 "Податок на
додану вартість" ПК України за нульовою
ставкою оподатковуються операції,
зокрема, з вивезення товарів за межі
митної території України у митному
режимі експорту.

За характером проведені позивачем
господарські операції були здійснені в
митному режимі експорту товару.

Отже, придбаний товар в повному обсязі
був використаний в оподатковуваних
операціях за ставкою 0%, що
підтверджується актом перевірки.

Право на податковий кредит, відповідно
до пункту 198.3. статті 198 ПК України,
виникає у зв'язку з придбанням товарів
з метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно цієї норми ПК України експортні
товари є об'єктом оподаткування ПДВ за
ставкою 0%, отже експортер має право на
податковий кредит з податку на додану
вартість, що сплачений постачальникам.

Діючим законодавством не встановлено
додаткових умов або обмежень, щодо
віднесення сум податку на додану
вартість до складу податкового
кредиту, в тому числі в залежності від
рівня націнки, а також відсутні норми,
які б обмежували право позивача на
податковий кредит в залежності від
розміру націнки експортованого товару.

В акті перевірки відповідач
посилається на те, що
фінансово-господарська операція
проведена ТОВ "Білопільський елеватор"
з ТОВ "БББ" є фіктивною, оскільки, за
даними інформаційної бази
"Контрагенти" сума податкових
зобов'язань по ТОВ "БББ" становить 0 грн.,
у зв'язку з цим позивачем завищено
податковий кредит за квітень 2012 р.,
червень 2012 р., вересень 2012 р., жовтень 2012
р., листопад 2012 р. в сумі - 67253 грн.

В акті перевірки відповідач
посилається на те, що
фінансово-господарська операція
проведена ТОВ "Білопільський елеватор"
з ТОВ "БК "Кепітал-Сіті" є фіктивною, за
даними інформаційної бази
"Контрагенти" сума податкових
зобов'язань по ТОВ БК "Кепітал-Сіті"
становить 0 грн., а згідно податкових
декларацій з податку на додану
вартість за травень, серпень 2012 року
ТОВ "Білопільський елеватор" визначено
суму податкового кредиту по
взаємовідносинам з ТОВ БК
"Кепітал-Сіті" у розмірі 666667 грн.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала в повному обсязі та
просила суд їх задовольнити.

Не погоджуючись з позовом, відповідач в
письмових запереченнях, які підтримав
його представник в судовому засіданні,
посилається на те, що за результатами
перевірки ТОВ "Білопільський елеватор"
були встановлені порушення вимог
податкового законодавства, у зв'язку з
чим позивачем: занижено податок на
прибуток в сумі 154954,41 грн. за 2012 рік,
зменшено від'ємного значення об'єкта
оподаткування в сумі 5125626,39 грн. за 3
квартал 2013 року, та донараховано
податкові зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 96756 грн. за 3 квартал 2013
року, завищено суму від'ємного значення
по податку на додану вартість (далі -
ПДВ) всього на суму 2087991 грн.

Позивачем проведено неправомірне
зменшення суми податкового
зобов'язання з податку на прибуток на
суму 96756 грн. у зв'язку з арифметичною
помилкою у декларації за 3 квартал 2013
року та встановлено завищення залишку
суми від'ємного значення по податку на
додану вартість всього в сумі 1114961 грн.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню в повному обсязі
виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.27. пункту 14.1.
статті 14 ПК України "витрати це сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником)".

В підпункті 14.1.36. пункту 14.1. статті 14 ПК
України визначено, що господарська
діяльність це діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами, а
підпунктом 14.1.231. пункту 14.1. статті 14
цього Кодексу визначено, що розумна
економічна причина (ділова мета) це
причина, яка може бути наявна лише за
умови, що платник податків має намір
одержати економічний ефект у
результаті господарської діяльності.

Стаття 138 ПК України регулює склад
витрат і порядок їх визначення, зокрема
в ній йдеться, що витрати, які
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, визначених
згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9,
підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Згідно підпункту 139.1.6. пункту 139.1.
статті 139 ПК України не включаються до
складу витрат суми податку на прибуток,
а також податків, установлених пунктом
153.3 статті 153 та статтею 160 цього
Кодексу; податку на додану вартість,
включеного до ціни товару (роботи,
послуги), що придбаваються платником
податку для виробничого або
невиробничого використання, податків
на доходи фізичних осіб, які
відраховуються із сум виплат таких
доходів згідно з розділом IV цього
Кодексу.

Розділом V (статті 180 - 211) ПК України
регулюється податок на додану вартість
і згідно пункту 185.1. статті 185 об'єктом
оподаткування, зокрема, є операції
платників податку з вивезення товарів
за межі митної території України.

Відповідно до статті 193 ПК України, яка
визначає розміри ставок податку,
ставки податку встановлюються від бази
оподаткування в таких розмірах: а) 20
відсотків; б) 0 відсотків; в) 7 відсотків
по операціях з постачання лікарських
засобів, дозволених для виробництва і
застосування в Україні та внесених до
Державного реєстру лікарських засобів
(у тому числі аптечними закладами), а
також з постачання виробів медичного
призначення за переліком, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, а статтею
195 цього Кодексу передбачено операції,
що підлягають оподаткуванню за
нульовою ставкою і серед них, зокрема,
вивезення товарів за межі митної
території України:

а) у митному режимі експорту;

б) у митному режимі реекспорту, якщо
товари поміщені у такий режим
відповідно до пункту 5 частини першої
статті 86 Митного кодексу України;

в) у митному режимі безмитної торгівлі;

г) у митному режимі вільної митної зони.

Товари вважаються вивезеними за межі
митної території України, якщо таке
вивезення підтверджене в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, митною декларацією,
оформленою відповідно до вимог Митного
кодексу України.

Разом з тим, статтею 197 ПК України
передбачено операції, які звільнені
від оподаткування ПДВ.

Згідно статті 198 ПК України
передбачено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення, зокрема, операцій з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду, в тому числі, у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку. Датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

В статті 201 ПК України визначено
правило, згідно з яким платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну або у паперовому
вигляді або в електронній формі. Також
ця норма містить вичерпний перелік
вимог до податкової накладної форма та
порядок заповнення якої
затверджуються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує, державну
податкову і митну політику. Податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця

Підприємство позивача офіційно
зареєстроване як суб'єкт
господарювання 19.06.2008р. та включене до
Єдиного державного реєстру, що
підтверджується копією довідки з
ЄДРПОУ серії АБ № 729579 від 18.07.2013 р.

В період з 12.11.2013р. по 16 грудня 2013 р.
Сумською ОДПІ у Сумській області була
проведена планова виїзна перевірка ТОВ
"Білопільський елеватор" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2011 р. по
30.09.2013 р., за наслідками якої 23.12.2013 р.
складено акт перевірки № 126/22/35943861/16 (т.2
а.с.1-79), яким встановлено порушення
позивачем платником податків пункту
п.п. 14.1.27 пп.14.1.36, пп.14.1.231 п.14.1 ст.14,
пп.138.1.1 п.138.1 ст.138, пп.138.8.2 п.138.2 ст. 138, п.50.1
ст. 50 ПКУ, внаслідок чого занижено
податку на прибуток в сумі 5125626,39 грн. за
3 квартал 2013 р., та донараховано
податкові зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 96756 грн. за 3 квартал 2013
року, пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п. 185.1 ст.185, п.188.1,
ст.. 188, п.198.1 ст.198, п.198.3 ст.198, п.193.1 ст.193,
п.198.6 ст.198, п.200.4 ст.200 ПК України, в
результаті чого встановлено завищення
залишку суми від'ємного значення по ПДВ
всього у сумі 2087991 грн., у тому числі за
червень 2012 р. - 416667,00 грн., за липень 2012 р.
в сумі 2077,00 грн., за вересень 2012 р. в сумі
276333,00 грн., за жовтень 2012 р. в сумі - 1420
грн., листопад 2012 р. в сумі 4506 грн., за
грудень 2012 р. в сумі 413958 грн., за січень
2013 р. в сумі 160243,00 грн., лютий 2013 р. в сумі
93870 грн., березень 2013 р. в сумі 783623 грн.,
липень 2013 р. в сумі 5280 грн., за квітень 2013
р. в сумі (-10330,00) грн., травень 2013 р. в сумі
(-59656 грн.) та завищення суми бюджетного
відшкодування в сумі 719621 грн. за
травень 2012 року, за січень 2013 року в
сумі 474936 грн., лютий 2013 року в сумі 141406
грн., березень 2013 року в сумі 70362 грн.

Перевіркою встановлено, що по
операціях з придбання вищезазначених
товарів у постачальників, витрати ТОВ
"Білопільський елеватор" при придбанні
сої та сої нестандартної з урахуванням
податку на додану вартість склали у
сумі 12410469,06 грн., що на 2053029,43 грн. більше
від суми реалізації товарів. Тобто, ТОВ
"Білопільський елеватор" понесло
більше витрат ніж обсяги реалізації.

Згідно пункту 198.1 статті 198 ПК України,
право на віднесення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 Кодексу
передбачено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не вище рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу)
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Тобто, необхідною умовою для
віднесення сум податку на додану
вартість, сплачених у ціні товарів
(послуг), є факт придбання товарів чи
послуг з метою їх використання в
господарській діяльності.

Згідно підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті
14 ПК України, господарська діяльність
визначена як діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться самостійно та/або через
свої відокремлені підрозділи, а також
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами.

Підпункт 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК
України містить визначення розумної
економічної причини (ділової мети) для
цілей оподаткування - це причина, яка
може бути наявна лише за умови, що
платник податків має намір одержати
економічний ефект у результаті
господарської діяльності.

Економічний ефект - це приріст
(збереження) активів платника податків
та/або їх вартості, а так само створення
умов для такого приросту (збереження) у
майбутньому.

Відповідно економічний ефект
відсутній в операціях, які призводять
до збільшення витрат платника податків
та зменшують об'єкт його оподаткування
без можливості отримання додаткового
приросту активів чи збереження їх
вартості.

Господарські операції, здійснені за
відсутності розумних економічних
причин (ділової мети) є такими, що
вчинені поза межами господарської
діяльності.

Суб'єкт господарювання за звичайних
умов ведення господарської діяльності
зацікавлений у найбільшому скороченні"
своїх витрат з метою отримання
економічного ефекту від здійснення
господарської операції.

Документальною позаплановою виїзною
перевіркою констатовано, що позивач
при укладанні договорів поставки
товару погодився з умовами продажу
товару за ціною, що не покрила його
витрат у зв'язку з їх придбанням на
внутрішньому ринку та витрат
пов'язаних з продажем такого товару на
експорт (комісійна винагорода,
перевезення, митне оформлення тощо).

Із копії податкового
повідомлення-рішення від 13.01.2014 р. №
(т. 2, а.с. 80) слідує, що позивачу на
підставі акту перевірки збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в загальному розмірі 314638,01
грн., в тому числі: за основним платежем
- 251710,41грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями 62927,60грн.

Із копії податкового
повідомлення-рішення від 13.01.2014 р. №
(т.2, а.с.81) встановлено, що
позивачу на підставі акту перевірки
зменшено суму від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток на 5125626,39.

Із копії податкового
повідомлення-рішення від 13.01.2014р. №
(т.2, а.с.82) слідує, що позивачу на
підставі акту перевірки зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість на суму 2087991.

Із копії податкового
повідомлення-рішення від 13.01.2014р. №
(т.2, а.с.83) встановлено, що
позивачу на підставі акту перевірки
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість на суму 179905,25грн.

Копіями контракту № С040/12. з "OLAM"
Сінгапур від 02.08.2012 р., контракту №
510/14311050 з "Alfred C.Toepfer" Німеччина від 18.01.2013
р., додаткової угоди № 2 до контракту №
С040/12 від 02.08.12 р., видатковими
накладними, повідомленнями (Т.1 а.с.19-32,
33-41, 42-49) підтверджується передання ТОВ
"Білопільський елеватор" товару (сої та
сої нестандартної) у базисі поставки -
СРТ - ТОВ "Одеса-порт-експорт",
залізнична станція Миколаїв -
вантажний (есп.) та Одеський
торгівельний порт.

Згідно копії договору поставки №11 від
20.02.2013 р. ТОВ "Білопільський елеватор"
придбало у ТОВ "Кролевець -Агро" - сою
нестандартну на суму 68040,00 грн., у тому
числі ПДВ - 11340,00 грн., реальність
виконання договору між сторонами
зафіксовано первинними
бухгалтерськими документами такими як
видаткова накладна № 28 від 28.02.2013 р.,
податкова накладна № 12/2 від 28.02.2013 р., а
факт оплати ТОВ "Білопільський
елеватор" отриманого товару від ТОВ
"Кролевець -Агро" підтверджується
копіями платіжних доручень (Т.2 а.с.153-159)
на договірну суму 68040,00 грн., у тому
числі ПДВ - 11340,00 грн.

Згідно копії договору підряду №17-12 від
09.04.2012 р., графіку виконання робіт та
надання послуг, кошторисів, актів
здачі-прийняття виконаних робіт,
податкових накладних (Т.2 а.с.160,168-200)
ТВМАП "БББ" зобов'язалось розробити для
ТОВ "Білопільський елеватор"
проектно-кошторисну документацію
будівництва зерносушильного комплексу
з приймальником зерна по вул. Чапаєва, 1
в м. Білопілля Сумської області.

Згідно копії договору будівельного
підряду № 21-05-01 від 21.05.2012 р., додаткових
угод № 1 від 03.08.2012 р., № 2 від 31.08.2012р., № 3
від 01.11.2012 р. (Т. 1 а.с. 50-61) ТОВ "Будівельна
компанія "Кепітал-Сіті" зобов'язувалась
як самостійно так із залученням
субпідрядних організацій виконати
роботи, обумовлені
проектно-кошторисною документацією на
першу чергу будівництва по "Технічному
переоснащенню приймального відділення
зерно-заготівельної дільниці, що
знаходиться за адресою: по вул. Чапаєва,
1, м. Білопілля, Сумської області".

Реальність здійснення робіт за цим
договором підтверджується копіями
первинних бухгалтерських документів:
атів виконаних будівельних робіт та
довідками про вартість будівельних
робіт з липня 2012 року по квітень 2013 року
(Т. 1, а.с. 81-150), на виконані будівельні
роботи підрядник склав і надав ТОВ
"Білопільський елеватор" 16 податкових
накладних (Т. 1, а.с. 150-166), а замовник
робіт в свою чергу шляхом
безготівкових розрахунків через
банківську систему оплатив ці роботи в
період з травня 2012 року по вересень 2013
р., що підтверджується копіями
платіжних доручень (Т. 1, а.с. 62-80).

Згідно копії договору підряду № 36-04 від
05.06.2013 р. (Т. 2 а.с. 201-203) ТОВ "Сумська
механізована колона № 5" на замовлення
ТОВ "Білопільський елеватор"
зобов'язувалась виконати роботи по
капітальному ремонту об'єкту "ПЛ-0,4 кВ",
який знаходиться по вул. Чапаєва, 1 в м.
Білопілля Сумської області

Реальність виконання договірних
зобов'язань підтверджується копіями
актів прийняття виконаних робіт,
податкових накладних, платіжних
доручень (Т.2 а.с.204-211) .

Реальність господарських операцій між
підприємством позивача і ТОВ
"Бахмач-Агро" по придбанню товару - сої
нестандартної на загальну суму 5852000,00
грн., у тому числі ПДВ - 975333,33 грн.,
підтверджується копією договору
поставки № 39-201/2012 від 05.12.2012 р., копіями
видаткових накладних, податкових
накладних, копіями платіжних доручень
(Т.2 а.с.213-233)

Згідно копії договору поставки №15/02-2013
від 15.02.2013 р. та додаткових угод від
21.03.2013 р. та 29.04.2013 р., копій платіжних
доручень (Т.2 а.с.234-256) ТОВ "Білопільський
елеватор" придбало у ТОВ "Білопілля
Агросвіт" - сою на суму загальну суму
4617000,00 грн., у тому числі ПДВ - 769500,00 грн.

Таким чином, суд визнає
безпідставність прийнятих
контролюючого органу податкових
повідомлень-рішень: № про
зменшення платнику податків суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування на прибуток у розмірі
5125626,39 грн.; № про зменшення
розміру від'ємного значення суми ПДВ на
2087991грн.; № про зменшення суми
бюджетного відшкодування з ПДВ на суму
719621 грн. та нарахування 179905,25 грн.
оскільки господарські операції суд
визнає реальними і їх результати
оформлені відповідно до вимог діючого
законодавства та враховані в
бухгалтерському і податковому обліках
підприємства.

Суд визнає висновки Сумської ОДПІ щодо
збільшення суми грошового зобов'язання
ТОВ "Білопільський елеватор" з податку
на прибуток в загальному розмірі 314638,01
грн. такими, що відповідають діючому
законодавству та прийняті відповідно
до виявлених на підприємстві під час
перевірки порушень податкового
законодавства і тому підстав для
задоволення позові в цій частині немає.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Білопільський елеватор" до Сумської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Сумській області про
визнання протиправним та скасування
податкових повідомлень-рішень
задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Сумської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області від 13 січня 2014 року: № про
зменшення Товариству з обмеженою
відповідальністю "Білопільський
елеватор" суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування на прибуток у
розмірі 5125626 (п'ять мільйонів сто
двадцять п'ять тисяч істсот двадцять
шість) грн. 39 коп.; № про зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість на 2087991 (два
мільйони вісімдесят сім тисяч
дев'ятсот дев'яносто одна) грн.; №
про зменшення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість на суму 719621 (сімсот
дев'ятнадцять тисяч шістсот двадцять
одна) грн., нарахування 179905 (сто
сімдесят дев'ять тисяч дев'ятсот п'ять)
грн. 25 коп.

В задоволенні позовних вимог про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 13 січня 2014 року Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Білопільський елеватор" відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 26
травня 2014 року.

Суддя (підпис)
М.М. Шаповал

З оригіналом згідно

Суддя
М.М. Шаповал