Справа № 526/2619/13-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 р. Справа № 526/2619/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Зливко І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову Гадяцького
районного суду Полтавської області від
02.06.2014р. по справі № 526/2619/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Гадяцькому районі
Полтавської області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання врахувати пільговий стаж,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Гадяцькому районі Полтавської області
(далі - відповідач) про визнання дій
УПФУ в Гадяцькому районі щодо
позбавлення її права на пільгове
обчислення страхового стажу шляхом
зарахування одного року роботи в
районі Крайньої Півночі за один рік
шість місяців за період з 30.09.1985 року по
29.10.1985 року, з 30.10.1988 року по 07.06.1990 року
та з 22.05.1991 року по 29.07.1992 року та
зобов'язання УПФУ в Гадяцькому районі
врахувати страховий стаж за період
роботи в районі Крайньої Півночі з
30.09.1985 року по 29.10.1985 року, з 30.10.1988 року
по 07.06.1990 року та з 22.05.1991 року по 29.07.1992
року, зарахувавши один рік роботи, як 1
рік 6 місяців та стягнути з відповідача
понесені нею судові витрати

Постановою Гадяцького районного суду
Полтавської області від 2 червня 2014
року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Гадяцькому районі
Полтавської області про визнання
дій неправомірними та зобов'язати
врахувати пільговий стаж відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати вказану постанову суду
першої інстанції та ухвалити нову,
якою повністю задовольнити позовні
вимоги. Скаржник зазначає, що приймаючи
зазначену постанову суд першої
інстанції дійшов до помилкових
висновків, які призвели до
неправильного вирішення справи,
неповно з'ясував всі обставини справи,
що мають значення при вирішенні спору,
не вірно застосував до спірних
правовідносин положення п.5 розділу XV
Закону України « Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст. 5 Указу Президії
Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960
року та ст. 3 Указу Президії Верховної
Ради СРСР від 26.09.1967 року та ст.159
Кодексу адміністративного судочинства
України щодо повноти та об'єктивності
розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу в межах доводів апеляційної
скарги відповідно до вимог ст.195 КАС
України та керуючись ч.1 ст.41 КАС
України.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що
позивач згідно виписки із акта огляду
МСЕК № 179319 від 25.01.2012 року, виписки із
акта огляду МСЕК № 179319 від 21.01.2013 року
та виписки із акта огляду МСЕК № 180760
від 24.01.2014 року, є інвалідом третьої
групи загального захворювання і
отримує пенсію по інвалідності, що
підтверджується пенсійним
посвідченням № НОМЕР_1(серія НОМЕР_2),
виданим 15.03.2013 року Пенсійним Фондом
України

26 листопада 2013 року позивач
звернулась до відповідача із заявою, в
якій просила повідомити їй чи було при
призначенні її пенсії враховано
трудовий стаж, який набутий нею в
районах Крайньої Півночі з 30.09.1985 року
по 07.06.1990 року, з 22.05.1991 року по 29.07.1992
року відповідно до її трудової книжки.

09.12.2013 року позивач отримала від
відповідача листа, в якому її було
повідомлено, що набутий нею стаж
роботи в районах Крайньої Півночі в
пільговому обчисленні за період з
29.10.1985 року по 29.10.1988 року зараховано в
полуторному розмірі на підставі запису
в трудовій книжці та додатково наданої
позивачкою довідки, виданою ВАТ «
Архангельське геологовидобувне
підприємство ВАТ «
Архангельськегеологовидобування» №
13-1971 від 06.04.2012 року, де зазначено, що в
цей період вона працювала по трудовому
договору, який підтверджує право на
пільги, встановлені для працівників
районів Крайньої Півночі. За період з
30.10.1988 року по 07.06.1990 року у пенсійній
справі позивачки відсутні відомості
про укладення строкових трудових
договорів, тому вказаний стаж роботи в
районах Крайньої Півночі обраховано в
одинарному розмірі. Обчислення стажу
роботи в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі за період з 01.01.1991 року
в кратному розмірі чинним
законодавством не передбачено.

Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся до суду за їх
захистом.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач звернулась до суду з
даним позовом, в якому просила
врахувати їй страховий стаж за період
роботи в районі Крайньої Півночі для
призначення їй пільгової пенсії по
віку до досягнення нею пенсійного віку.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 9 Закону України « Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування » за рахунок коштів
Пенсійного фонду в солідарній системі
призначаються такі пенсійні виплати:
пенсія за віком; пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва,
не пов'язаного з роботою, інвалідності
з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Відповідно до ст. 32 Закону України «
Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування » особи, визнані
інвалідами, мають право на пенсію по
інвалідності, залежно від групи
інвалідності, за наявності такого
страхового стажу на час настання
інвалідності або на день звернення за
пенсією для інвалідів II та III груп від 52
років до досягнення особою 55 років
включно - 13 років.

Відповідно до п.5 розділу XV Закону
України « Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
період роботи до 1 січня 1991 року в
районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 1 січня 1991
року. Пільгове обчислення страхового
стажу застосовується для осіб,які
працювали в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних
до районів Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року "Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі", постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148
"Про порядок застосування Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року "Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі", Указу Президії Верховної
Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року
"Про розширення пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і
в місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу
провадиться на підставі трудової
книжки, або письмового трудового
договору, або довідки, в яких зазначено
період роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних
до районів Крайньої Півночі, та
користування пільгами,
передбаченими вищезазначеними
нормативно-правовими актами.

Як вбачається з матеріалів справи,
набутий позивачем стаж роботи в
районах Крайньої Півночі,
підтверджується записами в трудовій
книжці та довідкою ВАТ « Архангельське
геологовидобувне підприємство ВАТ «
Архангельськегеологовидобування» №
13-1971 від 06.04.2012 року, та зараховано
відповідачем за період з 29.10.1985 року по
29.10.1988 року .

В цей же час, за період з 30.10.1988 року по
07.06.1990 року та з 22.05.1991 року по 29.07.1992 року
позивачу відмовлено в зарахуванні
стажу роботи в районах Крайньої
Півночі,.

Колегія суддів зазначає, що обчислення
стажу роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі за період з
22.05.1991 року по 29.07.1992 року в пільговому
розмірі чинним законодавством не
передбачено в силу положень п.5 розділу
XV Закону України « Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», тому в цій частині
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, як і позовні вимоги за
період з 30.09.1985 р. по 29.10.1985 р., оскільки
період з 29.10.1985 року по 29.10.1988 року
зараховано відповідачем до обчислення
стажу роботи в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі при
призначенні позивачу пенсії по
інвалідності.

Щодо позовних вимог про визнання дій
УПФУ в Гадяцькому районі щодо не
зарахування одного року роботи в
районі Крайньої Півночі за один рік
шість місяців за період з 30.10.1988 року по
07.06.1990 року та зобов'язання УПФУ в
Гадяцькому районі врахувати страховий
стаж за період роботи в районі
Крайньої Півночі за цей період,
зарахувавши один рік роботи, як 1 рік 6
місяців, колегія суддів вважає, що вони
підлягають задоволенню, оскільки
робота позивача в мовах Крайньої
півночі в даний період належним чином
підтверджена даними трудової книжки та
довідкою ВАТ«Архангельське
геологовидобувне підприємство ВАТ«
Архангельськегеологовидобування» №
13-1971 від 06.04.2012 року, що відповідає
вимогам законодавства.

Враховуючи викладене вище, доводи
апеляційної скарги відповідача про
порушення судом першої інстанції під
час розгляду справи положень п.5
розділу XV Закону України « Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст. 5 Указу Президії
Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960
року та ст. 3 Указу Президії Верховної
Ради СРСР від 26.09.1967 року та норм ст.159
Кодексу адміністративного судочинства
України щодо повноти та об'єктивності
розгляду справи спростовують висновки
суду, оскільки при розгляді справи суд
першої інстанції не повно з'ясував
дійсні обставини справи, не дав належну
оцінку наявним у справі доказам, а тому,
постанова суду першої інстанції
ухвалена без дотриманням норм
матеріального права, тому колегія
суддів вважає, що наявні підстави для
її часткового скасування.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

За таких обставин, постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням
норм матеріального права, а тому
підлягає скасуванню на підставі п.4 ст.
202 КАС України, з прийняттям нової
постанови про часткове задоволення
позовних вимог .

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). Якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Гадяцького районного суду
Полтавської області від 02.06.2014р. по
справі № 526/2619/13-а скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Гадяцькому районі Полтавської області
про визнання дій неправомірними
та зобов'язання врахувати пільговий
стаж - задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Гадяцькому районі
Полтавської області щодо не
зарахування страхового стажу ОСОБА_1
одного року роботи в районі Крайньої
Півночі за один рік шість місяців за
період з 30.10.1988 року по 07.06.1990 року
-протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Гадяцькому районі
Полтавської області врахувати
страховий стаж ОСОБА_1 за період
роботи в районі Крайньої Півночі з
30.10.1988 року по 07.06.1990 року, зарахувавши
один рік роботи, як 1 рік 6 місяців.

В іншій частини позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 суму сплаченого
судового збору в розмірі 34 грн. 41 коп.
(тридцять чотири гривні 41 копійку).

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін
О.А.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Любчич Л.В. Повний текст постанови
виготовлений 27.06.2014 р.