Справа № 826/310/14
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/310/14
у 1-й інстанції: Іщук І.О.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 червня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Межевича М.В.

за участю
секретаря Рижкової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційні скарги Прокуратури
Чернігівської області, Чернігівської
митниці Міндоходів на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 11 квітня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Єдина торгова
система-Київ" до Чернігівської митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України у місті Києві, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Чернігівській
області, за участю прокуратури
Чернігівської області про визнання
протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Єдина Торгова
Система-Київ», звернулося до суду з
позовом до Чернігівської митниці
Міндоходів Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві (далі по тексту
відповідач 1), Головного управління
Державної казначейської служби
України у Чернігівській області
(відповідач 2), в якому просить:

1. визнати протиправним та скасувати
рішення відділу МВКТ та ЗРЗЕД
Чернігівської митниці № КТ-126-2013
від 02.10.2013 р. про визначення коду товару,
картки відмови у митному оформленні
(випуску) товарів № 102110000/2013/00311 від
03.10.2013 р., винесену митним постом
«Чернігів - Вантажний» Чернігівської
митниці;

2. стягнути з Державного бюджету
України на користь ТОВ «Єдина Торгова
Система - Київ» надмірно сплачені
митні платежі у сумі 24 656,12 грн., з яких
ввізне мито у сумі - 20 546,77 грн., податок
на додану вартість у сумі - 4 109,35 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 квітня 2014 року позов задоволено в
повному обсязі. Визнано протиправними
та скасовано рішення відділу МВКТ та
ЗРЗЕД Чернігівської митниці №
КТ-126-2013 від 02.10.2013 р. про
визначення коду товару та картку
відмови у митному оформленні (випуску)
товарів № 102110000/2013/00311 від 03.10.2013 р.,
винесену митним постом «Чернігів -
Вантажний» Чернігівської митниці.
Стягнуто з депозитних рахунків
Чернігівської митниці Міндоходів,
відкритих у Головному управлінні
Державної казначейської служби
України у м. Києві на користь ТОВ «Єдина
Торгова Система - Київ» надмірно
сплачені митні платежі у сумі 24 656,12
грн., з яких ввізне мито у сумі - 20 546,77
грн., податок на додану вартість у сумі -
4 109,35 грн.

Не погоджуючись з судовим рішенням
представники Прокуратури
Чернігівської області, Чернігівської
митниці Міндоходів подали апеляційні
скарги, в яких просять скасувати
незаконну, на їх думку, постанову суду
першої інстанції та постановити нову
про відмову в задоволенні позову в
повному обсязі. В своїх апеляційних
скаргах апелянти посилаються на
незаконність, необґрунтованість та
необ'єктивність рішення суду, неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом норм процесуального
права, що є підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, осі, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню, а
постанова суду першої інстанції -
скасуванню в частині з ухваленням
нового рішення з таких підстав.

Згідно зі п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202
Кодексу адміністративного судочинства
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Єдина торгова
Система - Київ» є юридичною особою, яка
здійснює господарську діяльність, у
тому числі зовнішньоекономічну,
пов'язану, зокрема, з зовнішньою
торгівлею (оптовою та роздрібною)
хімічними продуктами.

Товариством з обмеженою
відповідальністю «Єдина Торгова
Система-Київ» на підставі контракту №
1/15/01/09 від 15.01.2009 року з компанією UNІTED
TRADING SISTEM SCANDINAVIA AB на купівлю товару,
ввезені товари для реалізації їх на
території України.

Позивачем через уповноважено особу - ПП
«Бізнес партнер» 02.09.2013 року подано до
митного посту «Чернігів-вантажний»
Чернігівської Митниці Міндоходів
електронну митну декларацію №
102110000/2013/027657 від 12.09.2013 року для митного
оформлення товарів, в якій було
задекларовано імпортовані товари у
графі 33 за кодами Української
класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності
(надалі - УКТЗЕД) 2817 00 00 00, 2936 29 90 00, 2936 21 00
00 за ставкою ввізного мита - 0%, а саме:

1) Оксид Цинку (товар № 2 графа 33)
задекларовано з віднесенням до
товарної підкатегорії 2817 00 00 00 - «Оксид
цинку; пероксид цинку».

2) Вітамін D3 холекальцеферон: ROVEMIX D3 500
(товар № 4 графа 33) задекларовано з
віднесенням його до товарної
підпозиції 2936 29 «- інші вітаміни та їх
похідні», товарної підкатегорії - 2936 29 90
00 «-інші».

3) Вітамін A ROVEMIX А-1000 (товар № 6 графа 33)
задекларовано з віднесенням його до
товарної під категорії 2936 21 00 00 «-
вітамін А та і його похідні».

Вказані коди товарів: 2817 00 00 00 (оксид
цинку), 2936 29 90 00 вітамін Д3), 2936 21 00 00
(вітамін А) також визначено у
декларації країни відправлення №
13PL445040E0048190 від 28.08.2013 року.

Товари, проби яких були взяті для
проведення дослідження було випущено
відповідачем 1 відповідно до ч.21 ст. 356,
ч.І, ч.2 ст. 260 Митного кодексу України,
після подання позивачем тимчасової
митної декларації № 102110000/2013/027751 від
04.09.2013 року (в якій зазначено коди
товарів УКТЗЕД визначені позивачем за
ставкою ввізного мита 0%), сплати митних
платежів (ПДВ) та під зобов'язання
подати додаткову декларацію не
пізніше, ніж за 45 днів з дати оформлення
тимчасової декларації.

02.10.2013 року відділом МВККТ та ЗРЕД
Чернігівської митниці Державної
митної служби України прийнято рішення
про визначення коду товару №
КТ-126-2013 від 02.10.2013 року, згідно з
висновком якого, всі вказані товари
(Оксид Цинку, Ровімікс ДЗ 500
холекальцеферон: Вітамін Д3),
Ровімікс А 1000 (Вітамін А)) віднесено до 23
групи УКТЗЕД «Залишки і відходи
харчової промисловості; готові корми
для тварин» та класифіковано за іншими
кодами зі ставкою ввізного мита 10%, а
саме:

1) Оксид Цинку (товар № 2) віднесено до
товарної під категорії 2309 90 99 90
«інші».

2) Вітамін D3 холекальцеферон: ROVEMIX D3 500
(товар № 4) віднесено до товарної під
категорії 2309 90 31 00 «-без вмісту молочних
продуктів або з вмістом менш як 10 мас. %
цих продуктів».

3) Вітамін A ROVEMIX А-1000 (товар № 6)
віднесено до товарної підкатегорії 2309
90 99 90 «-інші».

За цих обставин 03.10.2013 року
відповідачем 1 видана картка відмови №
102110000/2013/00311 від 03.10.2013 року в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України із
зазначенням причин відмови у митному
оформлені (виписку) товарів - зміна коду
товарів за УКТЗЕД згідно висновку
СЛзПЕтаД Міндоходів від 27.09.13 № 198
та рішення відділу МВККТ та ЗРЕД
Чернігівської митниці Міндоходів №
КТ-126-2013 від 02.10.2013 року, і вимог,
виконання яких забезпечить можливість
прийняття митної декларації, - подання
митної декларації з правильним
визначенням кодів товару згідно
рішення про визначення коду товару №
КТ-126-2013 від 02.10.2013 року.

За наслідками адміністративного
оскарження, Чернігівською митницею
Міндоходів прийняті рішення, викладені
в листі останнього від 17.10.2013 року №
04/1950, та листі Міністерства доходів і
зборів України від 11.12.2013 року №
16/99-99-24-02-02-15 щодо класифікації товарів
згідно УКТЗЕД, якими скарги залишено
без задоволення.

Позивач не погоджуючись з винесеними
рішенням відповідача 1 звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом про визнання їх
протиправними та скасування.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, прийшов до висновку, що
відповідач 1, протиправно, змінив коди
імпортованих позивачем товарів, чим
діяв всупереч п. 14 розділу III Порядку №
650, а тому позовні вимоги в частині
визнання протиправним та скасування
рішення відділу МВКТ та ЗРЗЕД
Чернігівської митниці № КТ-126-2013
від 02.10.2013 р. про визначення коду товару,
картки відмови у митному оформленні
(випуску) товарів № 102110000/2013/00311 від
03.10.2013 р., винесену митним постом
«Чернігів - Вантажний» Чернігівської
митниці є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Колегія суддів в цій частині
погоджується з висновком суду першої
інстанції та зазначає наступне.

Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 69 Митного
кодексу України товари при їх
декларуванні підлягають класифікації,
тобто у відношенні товарів
визначаються коди відповідно до
класифікаційних групувань, зазначених
в УКТЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють
контроль правильності класифікації
товарів, поданих до митного оформлення,
згідно з УКТЗЕД.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Митного кодексу
України Українська класифікація
товарів зовнішньоекономічної
діяльності (УКТЗЕД) складається на
основі Гармонізованої системи опису та
кодування товарів та затверджується
законом про Митний тариф України.

Указом Президента України № 466/2002 від
17.05.2002 року «Про приєднання України до
Міжнародної конвенції про
Гармонізовану систему опису та
кодування товарів» Україна
приєдналась до вказаної системи.

Згідно пункту «а» ст. 3 Міжнародної
конвенції про Гармонізовану систему
опису та кодування товарів (дата
підписання: 14.06.1983 р.), що є частиною
національного законодавства,
Договірна Сторона Конвенції
зобов'язується, що її митно-статистичні
номенклатури будуть знаходиться
відповідно до Гармонізованої системи з
моменту набуття чинності справжньої
Конвенції по відношенню до цієї
Сторони. Тим самим вона зобов'язується
по відношенню до своєї номенклатури
митних тарифів і статистичної
номенклатури: використовувати всі
товарні позиції і субпозиції
Гармонізованої системи, а також
цифрові коди, що відносяться до них, без
яких-небудь доповнень або змін;
застосовувати основні правила
класифікації для тлумачення
Гармонізованої системи, а також всі
примітки до розділів, груп і субпозицій
і не змінювати об'єм розділів, груп,
товарних позицій і субпозицій
Гармонізованої системи; дотримуватись
порядку кодування, прийнятий в
Гармонізованій системі.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4, 6 Основних
правил інтерпретації УКТЗЕД додатку до
Закону України «Про Митний тариф
України» від 5 квітня 2001 року № 2371-III
(чинного на момент митного оформлення
товару та винесення рішення),
класифікація товарів в УКТЗЕД
здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп
наводяться лише для зручності
користування УКТЗЕД; для юридичних
цілей класифікація товарів в УКТЗЕД
здійснюється виходячи з назв товарних
позицій і відповідних приміток до
розділів чи груп і, якщо цими назвами не
передбачено іншого.

Товар, який не може бути класифікований
згідно з вищезазначеними правилами,
класифікується в товарній позиції, яка
відповідає товарам, що найбільше
подібні до тих, що розглядаються.

Відповідно до ч. 4 ст.67 Митного кодексу
України структура десяти знакового
цифрового кодового позначення товарів
в УКТЗЕД включає код групи (перші два
знаки), товарної позиції (перші чотири
знаки), товарної підпозиції (перші
шість знаків), товарної категорії
(перші вісім знаків), товарної
підкатегорії (десять знаків).

Так, згідно з приміткою до групи 23
«Залишки і відходи харчової
промисловості; готові корми для
тварин» УКТЗЕД до товарної позиції 2309
включаються продукти, що
використовуються для годівлі тварин, в
іншому місці не зазначені, одержані в
результаті переробки рослинної або
тваринної сировини до такого ступеня,
що вони втратили основні властивості
вихідної сировини, крім рослинних
залишків і побічних продуктів такої
переробки.

Згідно з пунктом (є), пунктом (f) частини
II (С) Пояснень до УКТЗЕД до товарної
позиції 2309 «Продукти, що
використовуються для годівлі тварин»,
до цієї товарної позиції не
включаються: вітаміни, визначеного або
невизначеного хімічного складу, або
суміші цих сполук, розчинені або не
розчинені в будь-якому розчиннику або
стабілізовані доданням
антиокислювачів або протизлежувальних
агентів, адсорбовані на носи
(субстраті) або із застосуванням
захисного покриття, наприклад
желатинового, воскового, жирового і т.
д., за умови, що кількість доданих
речовин, носія (субстрату) або покриття
(покривного матеріалу) не перевищує
кількості, необхідної для зберігання
або транспортування продуктів, та що
додання таких речовини, носія
(субстрату) або покриття (покривного
матеріалу) не змінює властивостей
вітамінів та не переводить їх в стан,
який підходить для специфічного
використання, а не для основного
застосування (товарна позиція 2936); інші
продукти групи 29.

Згідно Примітки 1 (С) Загальних положень
Пояснення до УКТЗЕД до групи 29
зазначено, що є деякі винятки з правила,
що в групу 29 включаються лише окремі
сполуки визначеного хімічного складу.
У ці винятки входять такі продукти,
зокрема, товарна позиція 2936 -
«Провітаміни та вітаміни (включаючи
концентрати та суміші), у тому числі в
розчиннику».

Відповідно до підгрупи XI Загальних
положень Пояснень до УКТЗЕД до
товарної позиції 2936 зазначено, що до
цієї товарної позиції включаються:

(a) провітаміни та вітаміни, природні та
синтезовані, та їх похідні,
використовувані, переважно, як
вітаміни;

(b) концентрати природних вітамінів
(наприклад, вітаміну А або вітаміну D),
які являють собою збагачені форми цих
вітамінів. Ці концентрати можуть бути
використані як такі (наприклад, як
добавки до тваринних кормів) або після
оброблення для одержання вітаміну;

(c) суміші вітамінів, провітамінів або
концентратів, такі як, наприклад,
природні концентрати вітамінів А і D у
різних пропорціях, в які вводилися
додатково у визначених кількостях
вітаміни А чи D;

(d) вищезгадані речовини, розведені
будь-яким розчинником (наприклад,
етилолеат, пропан-1,2-діол, етандіол,
олії).

Продукти цієї товарної позиції можуть
бути стабілізовані з метою зберігання
або транспортування:

- додаванням антиокисників,

- додаванням протизлежувальних агентів
(наприклад, вуглеводів),

- покриттям оболонкою з відповідних
речовин (наприклад, желатин, парафін
або жири) з доданням пластифікаторів чи
без них, або абсорбацією на відповідних
речовинах (наприклад, кремнієва
кислота), за умови, що кількість доданих
речовин або покривних матеріалів не
повинна перевищувати необхідної для
зберігання або транспортування і, що
додані речовини або обробка не повинні
змінювати властивості основного
продукту або переводити його в стан,
який підходить для специфічного
використання, а не для основного
застосування.

Як вбачається з матеріалів справи та
правомірно встановлено судом першої
інстанції, товари, які імпортує
позивач, зокрема, Ровімікс А 1000 (Вітамін
А) та Ровімікс Дз 500 (Вітамін Д3)
зареєстровані на території України та
мають реєстраційні посвідчення:

Ровімікс А 1000 (Вітамін А) - реєстраційне
посвідчення АА-02247-11 від 06.04.2011, виданого
Державним комітетом ветеринарної
медицини України.

Ровімікс Дз 500 (Вітамін Д3) -
реєстраційне посвідчення АА-02243-11 від
06.04.2011, виданого Державним комітетом
ветеринарної медицини України.

Відповідно до короткої характеристики
товару, викладеної у додатку 1 до
реєстраційного посвідчення АА-02247-11 від
06.04.2011 року на продукт Ровімікс А-1000
(вітамін А), зазначено, що фармацевтична
форма продукту - порошок, склад: 1 грам
цього продукту містить вітаміну А
(ретинолу ацетату) - 1 000 000 МО (пункт 2
додатку 1), покази до застосування:
використовується для збагачення
комбікормів для свійських тварин,
птиці та риби вітаміном А (пункт 5.2).
Дози і способи введення тваринам
різного типу та віку зазначено у пункті
5.7., зокрема, вводиться орально з кормом
згідно норм годівлі зазначених цьому
пункті, а також у премікси та
білово-вітамінно-мінеральні добавки
вноситься у відповідності до рецептури
затвердженої у встановленому порядку.

Відповідно до характеристики товару,
викладеної у додатку 1 до
реєстраційного посвідчення АА-02242-11 від
06.04.2011 року на продукт Ровімікс Д3 500
(вітамін Д3 500), зазначено, що
фармацевтична форма продукту - порошок,
склад: 1 грам цього продукту містить
вітаміну Д3 холекальцеферолу) - 500 000 МО
(12,5 мг), покази до застосування:
використовується для збагачення
комбікормів для свійських тварин,
птиці та риби вітаміном Д3 (пункт 5.2.).
Дози і способи введення тваринам
різного типу та віку зазначено у пункті
5.7., зокрема вводиться орально з кормом
згідно норм годівлі зазначених у цьому
пункті, а також у премікси та
білово-вітамінно-мінеральні добавки
вноситься у відповідності до рецептури
затвердженої у встановленому порядку.

Щодо товару оксид цинку (ZN-72 до 78%: ZINC OXIDE
FEED GRADE ZN-72 (TELENEK CYNKU), то даний товар є
окремою сполукою визначеного
хімічного складу у вигляді порошку (з
вмістом оксиду цинку 90%-93% згідно
сертифікату формули виробника
компанії «ARKOP» Польща), який
застосовується у кормових добавках та
промисловій сировині.

Так у п. 1 Примітки до групи 28 Пояснень
УКТЗЕД «Продукти неорганічної хімії:
неорганічні або органічні сполуки
дорогоцінних металів,
рідкісноземельних металів,
радіоактивних елементів або ізотопів»,
зазначено, що до товарних позицій цієї
групи включаються лише:

(a) окремі хімічні елементи та окремі
сполуки визначеного хімічного складу,
які містять або не містять домішки;

(b) водні розчини продуктів, зазначених
у пункті (a);

(c) продукти, зазначені у пункті (a),
розчинені в інших розчинниках за умови,
що розчинення є звичайною і необхідною
умовою для їх збереження або
транспортування і при цьому
зберігаються властивості цих
продуктів, що не допускає їх
використання в інших цілях, що
відрізняються від традиційних;

(d) продукти, зазначені у пунктах (a), (b)
або (c), із доданням стабілізуючої
речовини (включаючи агент, що запобігає
злежуванню), необхідної для їх
збереження або транспортування;

(e) продукти, зазначені у пунктах (a), (b), (c)
або (d), із доданням протипилового
засобу або барвника для полегшення їх
ідентифікації або з міркувань безпеки
за умови, що ці домішки не роблять
продукт придатним для нетрадиційного
використання.

У загальних положеннях до підгрупи IV
«Неорганічні основи та оксиди,
гідроксиди і пероксиди металів»
Пояснень до УКТЗЕД до групи 28
зазначено, що оксиди металів - це
сполуки металів з киснем. Багато з них
можуть сполучатися з однієї чи
декількома молекулами води з
утворенням гідроксидів. До цієї
підгрупи включаються:

(1) оксиди, гідроксиди та пероксиди
металів основні, кислотні, амфотерні чи
солеподібні;

(2) інші неорганічні основи, які не
містять кисень, такі як аміак товарна
позиція 2814) чи гідразин (товарна
позиція 2825), або не містять метал, такі
як гідроксиламін (товарна позиція 2825).

Окремі елементи та сполуки визначеного
хімічного складу, описані вище,
доданням стабілізувальної речовини
для їхнього зберігання або для
зручності транспортування включаються
в цю групу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи відповідач взагалі включив окис
цинку до органічних хімічних сполук.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що з аналізу вищевказаних
Основних правил інтерпретації УКТЗЕД,
пояснень до УКТЗЕД, вбачається, що
імпортовані позивачем товари не
відносяться до підсоложених кормів,
готових кормів, інших готових
продуктів для тварин, що включаються у
групу 23 УКТЗКД, тому суд першої
інстанції обгурнтовано вважає, що такі
товари не підлягають класифікації за
кодами визначеними відповідачем 1
, , 299909990.

Вказана обставина не була спростована
представниками апелянтів також і в
суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, суд першої інстанції
правомірно зазначає, що згідно пункту 10
висновку СЛзПЕтаД Міндоходів від 27.09.13
№ 198 вказано, що «результати
лабораторних досліджень наданих проб,
за визначеними компонентами хімічного
складу не суперечать інформації щодо
складу відповідних продуктів згідно
наданої технічної документації та
інформації наведеній у гр. 31 МД від
02.09.2013 року № 102110000/2013/027657. Встановлення
придатності даних продуктів для
використання в якості продуктів для
годівлі тварин, згідно ст. 7 Закону
України «Про ветеринарну медицину»,
покладено на Ветеринарну службу.

Згідно ст. 76 Закону України «Про
ветеринарну медицину» обіг та
використання в Україні кормових
добавок, преміксів та готових кормів
дозволяється тільки після їх державної
реєстрації. Реєстрація кормових
добавок, преміксів та готових кормів
підтверджується шляхом видачі
реєстраційних посвідчень, які в пакеті
документів відсутні».

Відповідно до приписів пунктів 13, 14
розділу III Наказу Міністерства
фінансів України № 650 від 30.05.2012 року
«Про Порядок роботи відділу митних
платежів, підрозділу митного
оформлення митного органу та митного
поста при вирішенні питань
класифікації товарів, що переміщуються
через митний кордон України» (надалі -
Порядок № 650) класифікація товарів за
запитами ПМО (підрозділу митного
оформлення) або митного поста
здійснюється посадовими особами ВМП
(відділу митних платежів) на основі
документів та відомостей, які
передаються до ВМП разом із запитом.
Рішення приймається посадовими
особами ВМП або уповноваженими особами
ПМО чи митного поста на підставі
встановлених характеристик товару, які
є визначальними для класифікації
товару, згідно з Основними правилами
інтерпретації УКТЗЕД.

У разі неможливості однозначно
перевірити правильність класифікації
товару на підставі задекларованих
відомостей посадовою особою ВМП
письмово повідомляється про
необхідність надання додаткових
документів чи відомостей, необхідних
для підтвердження задекларованого
коду товару згідно з УКТЗЕД. При цьому,
виконуються процедури відповідно до
пунктів 6, 7, 8 цього розділу.

Однак як вбачається вірно встановлено
судом першої інстанції, посадовими
особами відповідача 1 не було
повідомлено позивача про необхідність
надання додаткових документів
необхідних для підтвердження
задекларованого коду товару згідно з
УКТЗЕД, зокрема, реєстраційних
посвідчень на товари, які були відсутні
під час проведення лабораторного
дослідження про що зазначено у самому
висновку СЛзПЕтаД Міндоходів від 27.09.13
№ 198, а також інших документів.

Таким чином, відповідач, в порушення
вимог діючого законодавства не провів
процедуру узгодження митної вартості
товару та не витребував у позивача
дадаткових документів.

З огляду на викладене колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що митний орган,
протиправно, змінив коди імпортованих
позивачем товарів, чим діяв всупереч п.
14 розділу III Порядку № 650.

Разом з тим, суд першої інстанції
зазначив, що в разі скасування рішення
про визначення коду товарів,
підлягають стягненню кошти з бюджету,
що зараховані в бюджет після митного
оформлення товарів, так як не
досягаються завдання
адміністративного судочинства і
адміністративне судочинство не
виконує свою основну функцію -
відновлення становища, яке існувало до
порушення права.

З вказаним висновком суду першої
інстанції колегія суддів не
погоджується та зазначає наступне.

Відповідно до частини шостої статті 264
Митного кодексу України, у разі якщо
після сплати декларантом податків і
зборів (обов'язкових платежів) згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
митним органом, буде прийнято рішення
про застосування митної вартості,
заявленої декларантом, сума надміру
сплачених податків і зборів
(обов'язкових платежів) повертається
декларанту у місячний термін з дня
прийняття рішення, у порядку,
передбаченому законодавством.

Так, саме Порядок повернення визначає
процедуру повернення платникам
податків коштів, що обліковуються на
відповідних рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, у тому числі у випадках,
зазначених у статті 264 Митного кодексу
України.

Відповідно до абзаців першого, другого
пункту 1, пунктів 2, 3, 4 розділу III Порядку
повернення для повернення з Державного
бюджету України митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, платником податків до
загального відділу митного органу,
яким здійснювалось оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником і
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го
дня, наступного за днем зарахування
коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному
відділі, після розгляду керівником
(заступником керівника) митного органу
разом з пакетом документів передається
до відділу митних платежів митного
органу (далі - Відділ) для перевірки
обґрунтованості повернення заявлених
сум.

Відділ перевіряє факт перерахування
митних та інших платежів з
відповідного рахунку до Державного
бюджету України та наявність
переплати.

Для підготовки висновку про повернення
з Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи (далі - Висновок про повернення),
форма якого наведена в додатку 1 до
Порядку взаємодії, керівництвом
Відділу за потреби ініціюється
проведення перевірки в митному органі
щодо правильності митного оформлення
із залученням відповідних підрозділів
митного органу. Порядок і форма
складання документа, у якому
відображатимуться результати
перевірки, визначаються наказом
Державної митної служби України.

Разом з тим взаємовідносини митних
органів та органів Державного
казначейства України в процесі
повернення помилкових та/або надмірно
зарахованих до бюджету митних та інших
платежів, контроль за справлянням яких
покладається на митні органи,
регламентувалися Порядком взаємодії.

Відповідно до пункту 2 вказаного
Порядку повернення помилково та/або
надмірно зарахованих до бюджету митних
та інших платежів здійснюється на
підставі висновку митного органу, що
здійснював оформлення митної
декларації. Зазначений висновок
оформляється відповідно до заяви
платника, яка подається до митного
органу, що здійснював оформлення
митної декларації.

Згідно з пунктом 7 Порядку взаємодії на
підставі отриманого Висновку про
повернення відповідний орган
Державного казначейства України готує
платіжні документи на перерахування
коштів з рахунку з обліку доходів
державного бюджету на рахунок,
зазначений у Висновку про повернення,
та протягом п'яти робочих днів від дати
отримання Висновку про повернення
здійснює повернення коштів з бюджету.

Таким чином, за Порядком взаємодії
основною умовою повернення коштів є
обов'язкова їх сплата та зарахування на
рахунки відповідного бюджету.

З урахуванням зазначеного колегія
суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України визнала, що
законодавством відповідно до частини
шостої статті 264 Митного кодексу
України визначено механізм повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу чи помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету, а тому
на підставі аналізу наведених вище
норм права дійшла такого правового
висновку.

У разі якщо після сплати декларантом
податків і зборів (обов'язкових
платежів) згідно з митною вартістю
товарів, визначеною митним органом,
буде прийнято рішення про застосування
митної вартості, заявленої
декларантом, сума надміру сплачених
податків і зборів (обов'язкових
платежів) повертається декларанту у
порядку, передбаченому Порядком
повернення та Порядком взаємодії, на
підставі його заяви та у місячний
термін з дня прийняття висновку
митного органу, що здійснював
оформлення митної декларації, про
повернення з Державного бюджету
України помилково та/або надмірно
зарахованих до бюджету митних та інших
платежів, контроль за справлянням яких
покладається на митні органи.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
15 квітня 2014 року.

Відповідно до ст.244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Відповідно до ст. 159 КАС України
законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Таким чином апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню, а
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню в частині з ухваленням
нового рішення в цій частині про
відмову в задоволенні позову.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції порушені норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що є
підставою для скасування судового
рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Таким чином вимоги апеляційних скарг
підлягають частковому задоволенню, а
рішення суду першої інстанції
скасуванню.

Керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Прокуратури
Чернігівської області, Чернігівської
митниці Міндоходів - задовольнити
частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11 квітня 2014 року -
скасувати в частині задоволення позову
про стягнення з депозитних рахунків
Чернігівської митниці Міндоходів,
відкритих у Головному управлінні
Державної казначейської служби
України у м. Києві на користь ТОВ «Єдина
Торгова Система - Київ» надмірно
сплачені митні платежі у сумі 24 656,12
грн..

В цій частині винести нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.

В іншій частині постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 квітня 2014 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів із
дня складання у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України у
порядку ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Повний текст виготовлено 25 червня 2014
року.

Головуючий суддя

Земляна Г.В.

Судді:

Горбань Н.І.

Межевич М.В.