Справа № 2а-0870/2104/11
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/22265/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Степашка О.І.

Суддів
Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 06.03.2012

у справі №2а-0870/2104/11

за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2

до Державної податкової у
Шевченківському районі м. Запоріжжя

про скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_2 (далі
по тексту - позивач, СПД-ФО ОСОБА_2)
звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Запоріжжя
(далі по тексту - відповідач, ДПІ у
Шевченківському районі м. Запоріжжя)
про скасування рішення № від
31.12.2010 на суму 75000,00 грн.

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від
08.06.2011 позов задоволений повністю.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 06.03.2012 рішення суду першої
інстанції скасовано та прийнято нове
рішення, яким відмовлено у задоволенні
позову.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, перевіркою встановлено
порушення п. п. 2.2, 2.6 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою правління
Національного банку України №637 від
15.12.2004, зареєстрованого в міністерстві
юстиції України №40/10320 від 13.01.2005. За
результатами перевірки ДПІ у
Шевченківському районі м. Запоріжжя, на
підставі ст. 1 Указу Президента України
«Про застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки» №436/95 від 12.06.1995, було прийняте
рішення № від 31.12.2010 про
застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій на суму 75000,00 грн. В
акті перевірки зазначено, що 05.10.2010 в
книзі обліку доходів та витрат було
несвоєчасно оприбутковано 15000,00 грн.,
при цьому не вказано ні на підставі
яких документів податковим органом
було зроблено такий висновок про
неоприбуткування 15000,00 грн. 15.10.2010; ні
від кого і за що 15.10.2010 була отримана
зазначена вище сума. Судами попередніх
інстанцій встановлено, що фактично
висновок акту перевірки про
несвоєчасне оприбуткування зазначеної
вище суми в книзі обліку доходів і
витрат був зроблений на підставі
виявленої відповідачем електронної
копії прибуткового касового ордеру №7
від 05.10.2010 на суму 15000,00 грн., який у той
же день був анульований у зв'язку з
поверненням коштів покупцю, однак
даний факт в акті перевірки взагалі не
відображений.

Відповідно до п. 2.6 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 15.12.2004
№637 та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 13.01.2005 за №40/10320, уся
готівка, що надходить до кас, має
своєчасно (у день одержання готівкових
коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися.

Оприбуткування готівки в касах
підприємств, які проводять готівкові
розрахунки з оформленням їх касовими
ордерами і веденням касової книги
відповідно до вимог глави 4 цього
Положення, є здійснення обліку готівки
в повній сумі її фактичних надходжень у
касовій книзі на підставі прибуткових
касових ордерів.

У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням РК оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Відповідно до п. 8 Порядку видачі
Свідоцтва про сплату єдиного податку,
затвердженого наказом ДПА України від
29.10.1999 №599 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 02.11.99 за
№752/4045, для визначення результатів
власної підприємницької діяльності на
підставі хронологічного відображення
здійсненних господарських і
фінансових операцій платник єдиного
податку-фізична особа веде Книгу
обліку доходів і витрат.

Згідно з п. 15 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (із змінами і доповненнями)
суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
надавати покупцю товарів (послуг) за
його вимогою чек, накладну або інший
письмовий документ, що засвідчує
передання права власності на них від
продавця до покупця з метою виконання
вимог Закону України «Про захист прав
споживачів» від 12.05.1991 № 1023-ХІІ.

Отже, фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності ведуть
Книгу обліку доходів і витрат. Спрощена
система оподаткування, обліку та
звітності не передбачає ведення
суб'єктами підприємницької діяльності
касової книги на підставі прибуткових
касових ордерів, а також здійснення
обліку готівкових коштів у книзі
обліку розрахункових операцій на
підставі фіскальних звітних чеків РРО
(даних РК).

Відповідно до п. 1.2 Положення
оприбуткування готівки визначено як
проведення підприємствами і
підприємцями обліку готівки в касі на
суму її фактичних надходжень у касовій
книзі, книзі обліку доходів і витрат,
книзі обліку розрахункових операцій.

Згідно із вказаною вище нормою
положення Книга обліку доходів і
витрат - документ установленої форми,
що застосовується відповідно до
законодавства України для
відображення руху готівки.

Враховуючи наведене, оприбуткуванням
готівки для фізичної особи-підприємця,
який є платником єдиного податку, є
проведення обліку готівки в касі на
суму її фактичних надходжень у книзі
обліку доходів і витрат.

Проте, судом апеляційної
інстанції не взято до уваги, що
відповідно до п. 1.3 ст. 1 Порядку
оформлення результатів невиїзних
документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 10.08.2005 №327 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25.08.2005 за №925/11205, акт
перевірки це службовий документ, який
стверджує факт проведення невиїзної
документальної або виїзної планової чи
позапланової перевірки
фінансово-господарської діяльності
суб'єкта господарювання і є носієм
доказової інформації про виявлені
порушення вимог податкового, валютного
та іншого законодавства суб'єктами
господарювання.

При цьому, судом першої інстанції
вірно зазначено, що в акті перевірки
від 20.12.2010 немає посилань ні на виявлену
в комп'ютері копію прибуткового
касового ордеру №7 від 05.10.2010 на суму
15000,00 грн., ні на прибутковий касовий
ордер №9 від 3.11.2010 на суму 33000,00 грн., ні
будь-які інші первинні або інші
документи, які б підтверджували
неоприбуткування 05.10.2010 в Книзі обліку
доходів та витрат 15000,00 грн. Натомість,
03.11.2010, після поставки трансформатора
покупцю, на його вимогу про
підтвердження отримання від нього
повної вартості за товар, йому були
виписані датовані 03.11.2010: видаткова
накладна №109 на суму 33000,00 грн.;
рахунок-фактура №198 на суму 33000,00 грн.;
прибутковий касовий ордер №9 на суму
33000,00 грн.; акт приймання-передачі
трансформатора, в Книзі обліку
доходів та витрат після фактичного
продажу товару була оприбуткована сума
33000,00 грн. за проданий трансформатор.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України вважає,
що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про
обґрунтованість позовних вимог.

Оскільки, апеляційний суд під час
розгляду справи неправильно
застосував норми матеріального права,
що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення, а суд першої
інстанції вирішив спір з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, то зазначена обставина
відповідно до ч. 1 ст. 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для скасування постанови
апеляційного суду, та залишення в силі
постанови суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 222, 223, 226, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 06.03.2012 скасувати та залишити в силі
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 08.06.2011.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України у випадках, встановлених
Кодексом адміністративного
судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович (підпис)М.О.
Федоров