Справа № 2а-420/11/2211
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-420/11/2211
Головуючий у 1-й інстанції: Савіцький Л.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Боровицького О. А.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Нетішинського районного
суду Хмельницької області від 05 липня
2011 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в м.Нетішині
Хмельницької області про перерахунок
пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2011 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України у м. Нетішині
Хмельницької області про перерахунок
пенсії як дитині війни.

Постановою Нетішинського районного
суду Хмельницької області від 05.07.2011
року позов задоволено частково:
визнано протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Нетішин
Хмельницької області по невиплаті
встановленого Законом України «Про
соціальний захист дітей війни»
підвищення до пенсії ОСОБА_2; зобов
'язано управління Пенсійного фонду
України в м. Нетішин Хмельницької
області нарахувати та виплатити ОСОБА_2
підвищення до пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з
урахуванням проведених виплат за
період з 28 серпня 2010 року по 31 березня
2011 року, а в решті позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивачка подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову та
задовольнити позовні вимоги повністю,
посилаючись на неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин, які
мають значення для справи.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, у судове
засідання не з'явилися.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, давши правову
оцінку обставинам у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційну скаргу слід задовольнити
частково, а постанову суду першої
інстанції - частково скасувати,
виходячи з наступного.

Позивачка є особою, що належить до
соціальної категорії громадян "діти
війни" в розумінні статті 1 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", а відтак, на неї повністю
розповсюджуються всі пільги та
соціальні гарантії, передбачені
вищезазначеним Законом України.

Згідно статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" особам,
що належать до соціальної категорії
громадян "діти війни", з 01.01.2006 року
відповідач повинен був нараховувати та
виплачувати щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений статтею 28 Закону України
"Про загальнообовязкове державне
пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №
1058, згідно якої мінімальна пенсія за
віком дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб
щорічно встановлюється Законом
України "Про Державний бюджет України"
на відповідний рік.

На момент звернення позивачки до суду
нарахування підвищення до його пенсії
в розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень статті 6
вищезазначеного Закону відповідачем
не здійснено, у звязку з чим позивач
звернулась до суду за захистом своїх
прав.

Всупереч статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
позивачці щомісячне підвищення до
пенсії виплачувалась відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року №530.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України "Про
соціальний захист дітей війни" має вищу
юридичну силу в порівнянні з
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року №530. Отже,
відповідач неправомірно виплачував
щомісячне підвищення до пенсії в
меншому розмірі, ніж це передбачено
статтею 6 зазначеного Закону.

Своїми діями відповідач допустив
звуження змісту та обсягу прав та
свобод позивачки, передбачених статтею
22 Конституції України, в якій
зазначено, що права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Виходячи з приписів частини 2 статті 152
Конституції України та дати ухвалення
рішень Конституційним Судом України,
колегія суддів погоджується з
висновками суду, щодо наявності у
відповідача обовязку нараховувати та
сплачувати позивачці підвищення до
пенсії, передбачене статтею 6 Закону
України „Про соціальний захист дітей
війни", в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком.

Також безпідставним є посилання
відповідача на відсутність бюджетного
фінансування встановленого дітям
війни підвищення пенсії, оскільки
реалізація особою права, що повязане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена в залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського Суду з прав людини у
справі "Кечко проти України").

Так, відмовляючи в задоволенні решти
позовних вимог, суд першої інстанції не
звернув увагу на положення ст. 99 КАС
України, якою визначено, що для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

В свою чергу, враховуючи вищевказані
строки звернення позивачки до суду
право останньої на отримання пенсії в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком, як дитині війни підлягає
захисту за період з 28.08.2010 року по день
припинення права позивачки на таку
доплату до пенсії, оскільки позов
подано до суду 28.02.2011 року.

В силу приписів ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

При цьому, питання про поновлення чи
відмову в поновленні процесуального
строку вирішується в порядку,
передбаченому ст. 102 КАС України.

Таким чином, враховуючи всі обставини у
справи, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції невірно визначив
період, за який слід задовольнити
позовні вимоги ОСОБА_2, зазначивши
кінцеву дату 31 березня 2011 року, в той
час як право позивачки підлягає
захисту до припинення права на таку
доплату.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене та положення ст.
195 КАС України, беручи до уваги надане
суду апеляційної інстанції право
перегляду рішень суду першої інстанції
в межах доводів апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що постанова
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нової
постанови про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково .

Постанову Нетішинського районного
суду Хмельницької області від 05 липня
2011 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в м.Нетішині
Хмельницької області про перерахунок
пенсії, - скасувати в частині відмови
задоволення позовних вимог за період з
01.01.2002 року по 27.08.2010 року.

В цій частині прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги за період з 01.01.2002
року по 27.08.2010 року, залишити без
розгляду .

Зобов 'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Нетішин Хмельницької
області нарахувати та виплатити ОСОБА_2
підвищення до пенсії у розмірі 30%
мінімальної чсії за віком, відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» з урахуванням
проведених виплат за період з 28 серпня
2010 року по день припинення права на
таку доплату.

В решті постанову Нетішинського
районного суду Хмельницької області
від 05 липня 2011 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Біла Л.М.

Боровицький О. А.