Справа № 127/10445/14-а
Суддя: Дернова В. В.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№2-а/127/474/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(у порядку скороченого провадження)
"16" червня 2014 р. 09.00 год.
Вінницький міський суд Вінницької
області у складі головуючого судді
Дернової В.В., розглянувши у
порядку скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Департаменту соціальної
політики Вінницької міської ради про
визнання неправомірними дій та
стягнення недоплачуваної щомісячної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідача Департаменту
соціальної політики Вінницької
міської ради про визнання
неправомірними дії та стягнення
недоплачуваної щомісячної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку і просила визнати
протиправними дії Департаменту
соціальної політики Вінницької
міської ради з нарахування і виплати їй
соціальної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі меншому, ніж прожитковий
мінімум для дітей віком до шести років;
зобов'язати Департамент соціальної
політики Вінницької міської провести
їй перерахунок та виплату соціальної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 05.08.2013 року по 05.05.2014 року у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до шести років; зобов'язати
Департамент соціальної політики
Вінницької міської здійснити їй
виплату недоплаченої соціальної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 05.08.2013 року по 05.05.2014 року з
урахуванням проведених раніше виплат;
стягнути з Державного бюджету України
на її користь суму сплаченого судового
збору у розмірі 73,08 грн.
Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 16.06.2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Департаменту соціальної політики
Вінницької міської ради про визнання
неправомірними дій та стягнення
недоплачуваної щомісячної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 05.08.2013 року
до 21.11.2013 року включно було залишено без
Відповідачем 11.06.2014 року було надано до
суду письмове заперечення на позов, у
якому він позов не визнав та просив
відмовити у його задоволенні.
Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя
розглядає справу в порядку скороченого
провадження одноособово, без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.
Дослідивши докази та давши їм належну
правову оцінку, суд вважає, що позов
обґрунтований та підлягає задоволенню
з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1
від 11.06.2013 року (а.с.5).
ОСОБА_1 (консультант Вінницького
міського суду Вінницької області,
державний службовець) перебуває у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трьохрічного віку з
05.08.2013 року до 03.06.2016 року включно, що
підтверджується копією наказу
Вінницького міського суду Вінницької
області № 575-в/к від 05.08.2013 року (а.с.6).
Як вбачається з довідки Департаменту
соціальної політики Вінницької
міської ради від 14.03.2014 року (а.с.8)
ОСОБА_1 отримує допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з 05.08.2013 року у розмірі 130 грн. на
Згідно листа Департаменту соціальної
політики Вінницької міської ради від
26.03.2014 року №Р-08-8883, допомога нарахована
та виплачена відповідно до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», застрахована особа -
фізична особа, яка відповідно до цього
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню і сплачує
(сплачувала) та/або за яку сплачуються
чи сплачувалися у встановленому
законом порядку страхові внески на
загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування та до
накопичувальної системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.
Ст. 11 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню підлягають,
зокрема, громадяни України, іноземці
(якщо інше не встановлено
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України) та особи без
громадянства, які працюють на
підприємствах, в установах,
організаціях, створених відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, у філіях,
представництвах, відділеннях та інших
відокремлених підрозділах цих
підприємств та організацій, в
об'єднаннях громадян, у фізичних осіб -
підприємців та інших осіб (включаючи
юридичних та фізичних осіб -
підприємців, які обрали особливий
спосіб оподаткування (єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок) на умовах трудового договору
(контракту) або працюють на інших
умовах, передбачених законодавством,
або виконують роботи на зазначених
підприємствах, в установах,
організаціях чи у фізичних осіб за
договорами цивільно-правового
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.
До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 «Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» -
правовідносини щодо виплати спірної
допомоги регулювалися Законом України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13), та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб; розмір допомоги також визначався
цими законами. Зокрема, статтею 43
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.
Пунктами 23, 25 розділу II Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
внесені відповідні зміни до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13), та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».
Зокрема, змінами до статті 13 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» його дію було поширено на
застрахованих осіб, а з Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
було виключено статті 40 - 44.
Конституційний Суд України Рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
в тому числі й пункт 25 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» щодо
виключення статей 40 - 44 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».
Пунктом 2 розділу III Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.
Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням», а з 1 січня 2009
року - статті 13, 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
постановами Кабінету Міністрів
України не визначалися.

Отже, суд приходить до висновку, що на
правовідносини щодо виплати допомоги
особі, яка застрахована у системі
соціального загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
поширюються норми спеціального Закону,
яким є Закон Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
відповідно до статті 43 якого допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Такий висновок суду узгоджується з
правовою позицією, відображеною у
постанові Верховного Суду України від
25 грудня 2012 року.

Так, згідно ст.2442 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначені норми права,
та для всіх судів України; суди
зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України; невиконання
судових рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

Відповідно до Закону України «Про
державний бюджет України на 2013 рік» у
2013 році прожитковий мінімум для дітей
віком до 6 років з 01 січня 2013 року
становив: з 1 січня - 972 грн., з 1
грудня - 1032 грн.

Згідно Закону України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» у 2014 році
прожитковий мінімум дітей віком до 6
років становить 1032 грн.

Таким чином, позов підлягає
задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 94 КАС
України, судовий збір у розмірі 73,08
грн., необхідно компенсувати
позивачеві ОСОБА_1 за рахунок місцевого
бюджету м. Вінниці.

На підставі викладеного, керуючись ст.
2, ч. 4 ст. 9, ст. ст. 94, 11, 70-71, 99-100, 158-163, 1832, 2442
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії
Департаменту соціальної політики
Вінницької міської ради щодо
нарахування і виплати ОСОБА_1
соціальної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі меншому, ніж прожитковий
мінімум для дітей віком до шести років,
з 22.11.2013 року.

Зобов'язати Департамент соціальної
політики Вінницької міської ради
здійснити перерахунок застрахованій
особі ОСОБА_1 щомісячної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі не менше
розміру прожиткового мінімуму для
дитини віком до шести років, з 22.11.2013
року та здійснити її виплату з
урахуванням виплачених коштів.

Судовий збір у розмірі 73,08 грн.
компенсувати позивачеві ОСОБА_1 за
рахунок місцевого бюджету м. Вінниці.

Допустити постанову суду до негайного
виконання.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку протягом 10 днів з
дня отримання її копії.

Постанова є остаточною, крім
випадків її оскарження в апеляційному
порядку.

СУДДЯ