Справа № 826/2891/14
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 травня 2014 року м. Київ
№826/2891/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Костенка Д.А., за
участю секретаря судового засідання
Левченко І.В., розглянувши у письмовому
провадженні справу за позовом ОСОБА_1
до Київської міської державної
адміністрації (далі - КМДА), Комісії для
розгляду питань, пов'язаних із
встановленням статусу осіб, які
постраж-дали внаслідок Чорнобильської
катастрофи (далі - Комісія), третя особа
без самостійних ви-мог на предмет спору
на стороні відповідачів - Департамент
соціальної політики КМДА, про
скасування рішення і зобов'язання
вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 просить суд скасувати рішення
Комісії про відмову у визначенні
статусу постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи, оформлене
протоколом від 12.07.2013 №9, і зобов'язати
КМДА видати позивачу посвідчення
постраждалої внаслідок
Чорнобильсь-кої катастрофи, віднесеної
до категорії 1.

Під час розгляду справи позивач та її
представник підтримали позов. Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що позивач
хвора на рак щитовидної залози,
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
тому згідно із ст.ст. 12, 14 Закону України
від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (далі - Закон №796)
відноситься до постраждалих від
Чорнобильської катастрофи.
Відпові-дач, як стверджує позивач,
неправомірно відмовив їй в отриманні
такого статусу і видачі відповідного
посвідчення.

Представник відповідача і третьої
особи не визнала позов і заперечила
проти його задоволення з тих підстав,
що позивач не відноситься до переліку
осіб, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи,
визначеного у ст. 11 Закону, а причинний
зв'язок хвороби із наслідками аварії на
Чорнобильській АЕС встановлено у
дорослому віці, тому відповідач
правомірно відмовив у наданні статусу
потерпілої від наслідків
Чорнобильської катастрофи.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про наявність підстав
для задоволення позову, виходячи з
такого.

Судом встановлено, що у червні 2013р.
позивач звернулася до Управління праці
та соціального захисту населення
Оболонської районної у місті Києві
державної адміністрації із заявою про
встановлення статусу особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катаст-рофи 1 категорії.

Рішенням Комісії, оформленим
протоколом засідання від 12.07.2013 №9,
копія витягу з якого наявна у справі,
відмовлено позивачу визначенні
статусу постраждалої від
Чорно-бильської катастрофи категорії 1.

Дане рішення обґрунтовано тим, що
надані документи не відповідають ст. 11
Закону.

Спірні правовідносини виникли у сфері
соціального статусу осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, і стосуються правомірності
рішення про відмову у визначенні
позивачу статусу особи, яка потерпіла
від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст. 9 Закону №796 особами,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС - громадяни, які
брали безпосередню участь у ліквідації
аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської
катастрофи - громадяни, включаючи
дітей, які заз-нали впливу
радіоактивного опромінення внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Статтею 11 Закону №796 визначено перелік
осіб, які належать до потерпілих від
Чор-нобильської катастрофи. Так, до
потерпілих від Чорнобильської
катастрофи належать:

1) евакуйовані із зони відчуження (в
тому числі особи, які на момент
евакуації перебували у стані
внутріутробного розвитку, після
досягнення ними повноліття), а також
відселені із зон безумовного
(обов'язкового) і гарантованого
добровільного відселення;

2) особи, які постійно проживали на
територіях зон безумовного
(обов'язкового) та гарантованого
добровільного відселення на день
аварії або прожили за станом на 1 січня
1993 року на території зони безумовного
(обов'язкового) відселення не менше
двох років, а на території зони
гарантованого добровільного
відселення - не менше трьох років, та
відселені або самостійно переселилися
з цих територій;

3) особи, які постійно проживають або
постійно працюють чи постійно
навчаються у зонах безумовного
(обов'язкового) та гарантованого
добровільного відселення, за умови, що
вони за станом на 1 січня 1993 року
прожили або відпрацювали чи постійно
навчалися у зоні безумовного
(обов'язкового) відселення не менше
двох років, а у зоні гарантованого
добро-вільного відселення - не менше
трьох років;

4) особи, які постійно проживають або
постійно працюють чи постійно
навчаються на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю, за умови, що вони за станом на
1 січня 1993 року прожили або
відпрацювали чи постійно навчалися у
цій зоні не менше чоти-рьох років;

5) особи, які працювали з моменту аварії
до 1 липня 1986 року не менше 14
календар-них днів або не менше трьох
місяців протягом 1986-1987 років за межами
зони відчуження на роботах з особливо
шкідливими умовами праці (за
радіаційним фактором), пов'язаними з
ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи, що виконувалися за
урядовими завдання-ми. Перелік видів
робіт і місць, де виконувалися
зазначені роботи, встановлюється
Кабіне-том Міністрів України;

6) особи, які досягли повноліття, з числа
зазначених у статті 27 цього Закону, та
яким у дитячому віці встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
наслідками Чорнобильської катастрофи,
за умови проходження переогляду у
спеціалізованій медико-соціальній
експерт-ній комісії відповідно до
частини п'ятої статті 17 цього Закону.

Частиною 2 ст. 11 цього Закону
передбачено, що крім осіб, зазначених у
частині пер-шій цієї статті, до
потерпілих від Чорнобильської
катастрофи належать неповнолітні діти,
зазначені у статті 27 цього Закону.
Після досягнення повноліття (в разі
одруження або влаш-тування на роботу в
передбачених чинним законодавством
випадках до досягнення повно-ліття - за
їх бажанням відповідно з часу
одруження або влаштування на роботу)
визначення статусу потерпілих від
Чорнобильської катастрофи провадиться
на умовах, визначених час-тиною першою
цієї статті, а щодо потерпілих,
зазначених у пункті 6 частини першої
цієї ста-тті, визначення категорії
провадиться відповідно до пункту 1
частини першої статті 14 цього Закону.

У свою чергу ст. 27 Закону №796 визначено,
що до дітей, потерпілих від
Чорнобиль-ської катастрофи, належать
неповнолітні діти, які:

1) евакуйовані із зони відчуження, у
тому числі діти, які на момент
евакуації знаходи-лись у стані
внутріутробного розвитку;

2) проживали на момент аварії чи прожили
або постійно навчалися після аварії не
мен-ше одного року у зоні безумовного
(обов'язкового) відселення;

3) проживали на момент аварії чи прожили
або постійно навчалися після аварії не
менше двох років у зоні гарантованого
добровільного відселення;

4) проживали на момент аварії чи прожили
або постійно навчалися після аварії не
менше трьох років у зоні посиленого
радіоекологічного контролю;

5) народились після 26 квітня 1986 року від
батька, який на час настання вагітності
матері мав підстави належати до
категорії 1, 2 або 3 постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
або народжені матір'ю, яка на час
настання вагітності або під час
вагітності мала підстави належати до
категорії 1, 2 або 3 постраждалих
внаслідок Чорнобильської катаст-рофи;

6) хворі на рак щитовидної залози
незалежно від дозиметричних
показників, а також хворі на променеву
хворобу;

7) одержали дозу опромінення щитовидної
залози внаслідок Чорнобильської
катастро-фи, яка перевищує рівні,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
охорони здоров'я.

Сторонами визнається і
підтверджується наявними у справі
копіями експертного вис-новку
Київської міської спеціалізованої
лікарсько-консультативної комісії від
09.10.2012 №5428 та довідки МСЕК від 15.05.2013
(Серія 10 ААА №791395), що після досягнення
пози-вачем повноліття їй було
встановлено діагноз медулярний рак
щитовидної залози стадія 1 кл. гр. ІІІ,
третя група інвалідності (довічна) та
зазначено про пов'язаність хвороби з
наслідками аварії Чорнобильській АЕС.

Представник відповідача і третьої
особи вірно зазначає, що позивач не
відноситься до переліку осіб,
зазначених у ст. 11 Закону №796, оскільки
причинний зв'язок інвалідності з
наслідками Чорнобильської катастрофи
встановлено після досягнення
позивачем повноліття.

Разом з тим, у ч. 3 ст. 12 Закону №796
зазначено, що на встановлення
причинного зв'язку між погіршенням
стану здоров'я і встановленням
інвалідності та наслідками
Чорно-бильської катастрофи мають право
особи, яким після досягнення
повноліття не буде надано відповідно
до частини першої статті 11 цього Закону
статусу потерпілих від Чорнобильської
катастрофи, з числа хворих на рак
щитовидної залози.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 14 Закону №796 визначено,
що до категорії 1 осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
відносяться інваліди з числа учасників
ліквідації нас-лідків аварії на
Чорнобильській АЕС та потерпілих від
Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11
і частина третя статті 12), щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, хворі внаслідок
Чорнобильської катастрофи на
променеву хворобу.

Як вбачається, зміст п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону
№796 включає до потерпілих від
Чорно-бильської катастрофи крім осіб,
зазначених у ст.ст. 10, 11 цього Закону,
також осіб, зазначе-них у ч. 3 ст. 12 цього
Закону, до яких, у свою чергу,
відноситься позивач, а тому остання
від-носиться до категорії 1 осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Враховуючи, що на час розгляду заяви
позивача остання відносилася до
категорії 1 осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
обставини чого були підтвер-джені
документально, суд дійшов висновку про
необґрунтованість рішення Комісії про
від-мову у визначенні статусу
постраждалої внаслідок Чорнобильської
катастрофи, оформленого протоколом від
12.07.2013 №9, яке порушує право позивача на
одержання вказаного статусу та
пов'язаного з ним соціального захисту,
тому вимога позивача про скасування
цього рішення є обґрунтованою і
підлягає задоволенню.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 20.01.1997 №51, прийнятою на виконання ч.
4 ст. 65 Закону №796, затверджено Порядок
видачі посвідчень особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи (далі - Порядок).

Пунктом 2 цього Порядку визначено, що
посвідчення є документом, що
підтверджує статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надає право
користуватися пільгами й
компенсаціями, встановленими Законом
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", інши-ми
актами законодавства.

Згідно з абз. 9 п. 10 Порядку посвідчення
видаються потерпілим від
Чорнобильської катастрофи, віднесеним
до категорії 1, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інваліднос-ті з
Чорнобильською катастрофою, - на
підставі довідки медико-соціальної
експертної комі-сії про встановлення
інвалідності відповідної групи,
пов'язаної з наслідками Чорнобильської
катастрофи.

Враховуючи необґрунтованість
оскаржуваної відмови та з метою
поновлення поруше-ного права позивача,
суд вважає вимогу позивача про
зобов'язання КМДА видати відповідне
посвідчення постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи, віднесеної
до категорії 1, обґрунтованою, яка
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 50, 70, 71, 76, 79, 86, 112, 136,
158-163, 167 КАС, суд

п о с т а н о в и в:

1. Задовольнити адміністративний
позов ОСОБА_1.

2. Скасувати рішення Комісії для
розгляду питань, пов'язаних із
встановленням ста-тусу осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, оформлене протоколом від
12.07.2013 №9, про відмову у визначенні
статусу постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

3. Зобов'язати Київську міську
державну адміністрацію видати ОСОБА_1
посвідчення постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи, віднесеної
до категорії 1.

4. Присудити на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 68,82 грн. з
Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження. Постанова може бути
оскаржена до Київського апеляційного
адміністративного суду в порядку,
встановленому ст.ст. 185-187 КАС.
Апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії її повного
тексту.

Суддя
Д.А. Костенко