Справа № 802/892/14-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/892/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Богоніс М.Б.
Суддя-доповідач: Біла Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білої Л.М.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка
Д.Б.

при секретарі: Бондаренко С.А.

за участю представників сторін:

позивача - Кирилюка Д.В.

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 05 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Інспекція державного
архітектурно - будівельного контролю у
Вінницькій області до ОСОБА_3 про
зобов'язання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2014 року Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області звернулась в суд з
адміністративним позовом до ОСОБА_3 в
якому просив зобов'язати ОСОБА_3 знести
за власний рахунок самочинно збудовані
гараж розміром 7,1 м * 4,0 м, сарай розміром
13,2 м *3,5 м, прибудову до житлового
будинку розміром 1,8 м * 4,8 м по АДРЕСА_1.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 05 травня 2014
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, позивач, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 05 травня 2014
року та ухвалити нове рішення, яким
позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які прибули до суду апеляційної
інстанції, а саме: представника
позивача - на підтримання доводів
апеляційної скарги, відповідача - на
підтримання рішення суду першої
інстанції, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, з'ясувавши обставини,
на яких ґрунтуються позовні вимоги,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що 01.02.2013 року Інспекцією
ДАБК у Вінницькій області за
зверненням гр. ОСОБА_4 було проведено
позапланову перевірку законності
виконання будівельних робіт на
забудові садиби по АДРЕСА_1.

За результатами позапланової
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил під час
виконання будівельних робіт на об'єкті
будівництва за адресою: АДРЕСА_1,
складено акт перевірки від 01.02.2013 року,
в якому зафіксовано виконання
будівельних робіт з будівництва гаражу
розміром 7,1 м * 4,0 м, сараю розміром 13,2 м
*3,5 м та прибудови до житлового будинку
розміром 1,8 м * 4,8 м без документів, що
надають право на виконання цих робіт,
що є порушенням статті 9 Закону України
"Про архітектурну діяльність" та статті
34 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

01.02.2013 року позивачем складено
протокол про адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.96
КупАП, винесено припис від 01.02.2013 року
№7, яким зобов'язано відповідача
привести об'єкт будівництва у
відповідність до норм чинного
законодавства у сфері містобудування в
строк до 30.12.2013 року.

Постановою від 13.02.2013 року №152
відповідача притягнуто до
адміністративної відповідальності
шляхом накладення штрафу у розмірі 255
грн., який відповідачем сплачено в
повному обсязі.

Згідно акту від 27.02.2014 року № 142-ПП
позивачем проведена позапланова
перевірка виконання вимог припису від
01.02.2013 року № 7, яким задокументовано
факт невиконання вимог вказаного
припису, що є порушенням п.3 ч.4 ст.41
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності", пп.3 п. 11 та
абз. 3 п. 14 Порядку здійснення
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 року № 533. У
зв'язку із зазначеним, позивач
звернувся із даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що Інспекцією не надано суду
жодного доказу в підтвердження
істотного порушення будівельних норм і
правил з боку відповідача, а матеріали
перевірки (акти, приписи) не містять
будь-яких посилань на те, що об'єкти
побудовано без додержання
архітектурних, санітарних,
екологічних, протипожежних та інших
вимог і правил.

Крім того, суд дійшов висновку, що
однією з підстав знесення самочинно
збудованих об'єктів є відмова
добровільно виконувати умови припису
про усунення порушень вимог
законодавства, натомість відповідачем
неодноразово вчинилися дії на
виконання вимог припису від 01.02.2013 року.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції такі висновки суду першої
інстанції вважає правильним, крім
цього вважає за необхідне зазначити, що
позивачем невірно обрано спосіб
захисту порушеного права, а саме
зобов'язання відповідача знести
самочинно збудовані об'єкти, оскільки
законодавством не передбачено,
зобов'язання відповідача у справі
знести самовільно побудований об'єкт,
адже роботи по проведенню знесення
самочинного об'єкта здійснюються
певною особою за замовленням інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Згідно зі ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
та службові особи зобов'язані діяти на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положеннями ч.7 ст.376 Цивільного кодексу
України унормовано, що у разі істотного
відхилення від проекту, що суперечить
суспільним інтересам або порушує права
інших осіб, істотного порушення
будівельних норм і правил суд за
позовом відповідного органу державної
влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

У відповідності до ст.38 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" у редакції, чинній на час
звернення до суду з даним позовом, у
разі виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа відповідної
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
видає особі, яка здійснила (здійснює)
таке будівництво, припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням.

Тобто, вказана норма права зобов'язує
Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області звернутися до суду
з позовом про знесення самочинно
збудованого об'єкта у разі, якщо особа
не виконала вимоги припису про його
знесення.

До того ж, такий припис може бути
виданий лише у разі якщо перебудова
самочинного будівництва об'єкта з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою.

В даному випадку Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області в приписі від 01
лютого 2013 року зазначила те, що
негативні наслідки здійснення
позивачем самочинного будівництва по
АДРЕСА_1 можуть бути усунені шляхом
приведення до 30.12.2013 року об'єкт
будівництва у відповідність до вимог
чинного законодавства у сфері
містобудування.

Судом першої інстанції в ході судового
розгляду справи встановлений факт
часткового виконання відповідачем
вимог припису № 7 від 01.02.2013 року, а саме
ОСОБА_3 здійснювалися заходи щодо
оформлення права власності на нерухоме
майно - земельну ділянку.

З огляду на те, що оскільки позивач не
заперечує часткового виконання
припису та відповідно здійснення
заходів щодо оформлення самочинного
будівництва, а відповідач бажає його
здійснити, колегія суддів приходить до
висновку про передчасність вимог
Інспекції ДАБК у Вінницькій області
про знесення самочинного будівництва.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Позивач не довів належними доказами в
чому полягає порушення прав інших
осіб при самочинному будівництві або
істотно порушені будівельні норми і
правила, як і не доведено те, що їх
усунення є неможливим в інший спосіб,
ніж шляхом знесення.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції було
зроблено правильний висновок про
відсутність підстав для задоволення
адміністративного позову Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області.

Згідно зі ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що суд
першої інстанції порушень
матеріального і процесуального права
при вирішенні справи не допустив, а
наведені в скарзі доводи правильність
висновків суду не спростовують. За
таких обставин, апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області, -
залишити без задоволення, а постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 05 травня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
на протязі п'яти днів.

Головуючий
/підпис/ Біла Л.М.

Судді
/підпис/ Боровицький О. А.

/підпис/ Матохнюк Д.Б.

З оригіналом згідно:

секретар