Справа № 250/1606/14-а
Суддя: Ус О. В.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №250/1606/14-а
Номер провадження2-а/250/122/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ясинувата
27 червня 2014 року

Ясинуватський міськрайонний суд
Донецької області

у складі головуючого судді Ус О.В.,

розглянув в порядку скороченого
провадження в приміщенні
міськрайонного суду адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України у м.Ясинувата
та Ясинуватському районі про визнання
дій неправомірними, зобов'язання
здійснити нарахування та виплату
щомісячної державної допомоги дітям
війни,-

В С Т А Н О
В И В :

19 червня 2014 року до суду надійшов
вищевказаний адміністративний позов, в
якому позивач просить визнати
неправомірними дії позивача щодо
нарахування та виплати їй допомоги як
дитині війни, зобов'язати відповідача
нарахувати та виплатити недоплачену їй
допомогу за період з 01 січня 2014 року до
липня 2014 року включно, відповідно до ст.
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» з урахуванням фактично
виплачених сум.

20 червня 2014 року ухвалою суду по даній
справі було відкрито скорочене
провадження.

Відповідачем у строк, передбачений п.2
ч.5 ст.183-2 КАС України подані
заперечення на адміністративний позов,
який вважає необґрунтованим та таким,
що задоволенню не підлягає, зазначив,
що виплата щомісячного підвищення до
пенсії як дитині війни позивачці
проводиться у розмірі, визначеному
постановою Кабінету Міністрів України
№1381 від 28.12.2011 року у розмірі 7 % від
прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб, що складає 66,43 грн.
За рішенням Кабінету Міністрів України
порядки використання коштів
державного бюджету затверджуються
Кабінетом Міністрів України або
головним розпорядником коштів
державного бюджету за погодженням з
центральним органом виконавчої влади,
а тому Кабінет Міністрів України має
всі достатні правові підстави
врегулювання питання здійснення
соціальних виплат та допомоги в межах
фінансових ресурсів, передбачених
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік». Тобто положення ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» застосовуються в порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України на 2014 рік. Особам, які
мають статус «Діти війни», підвищення
до пенсії з 01.01.2014 року виплачується в
рамках наявного фінансування, а тому
підстав для виплати підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком з 01.01.2014 року немає.

Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов та заперечення на
нього, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» до
дітей війни віднесені особи, які є
громадянами України та яким на час
закінчення Другої світової війни (2
вересня 1945 року) було менше 18 років.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, яка
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
відноситься до категорії дітей війни
та знаходиться на обліку в УПФУ в у
м.Ясинувата та Ясинуватському районі,
що визнано відповідачем та
підтверджується копією пенсійного
посвідчення позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
державні соціальні гарантії дітям
війни, встановлені цим Законом, не
можуть бути обмежені або скасовані
іншими нормативно-правовими актами.

За ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» (в редакції від 28
грудня 2007 року на підставі Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України») дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту») до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
виплачується підвищення у розмірі
надбавки, встановленої для учасників
війни. Ветеранам війни, які мають право
на отримання підвищення до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, відповідно до цього Закону та
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» дане підвищення провадиться
за їх вибором згідно з одним із законів.

Разом з тим Рішенням Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року №
10-рп/2008 визнані неконституційними,
серед іншого, і положення підпункту 2
пункту 41 розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», якими
було змінено редакцію ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Внаслідок цього рішення
Конституційного Суду України була
відновлена редакція ст. 6 Закону «Про
соціальний захист дітей війни» в
первинній редакції від 1 січня 2006 року,
за якою дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30% від мінімальної
пенсії за віком.

На підставі ст.7 зазначеного Закону
фінансове забезпечення соціальних
гарантій, передбачених цим законом,
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» не було визначено
жодних обмежень щодо застосування
положень ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
редакції від 1 січня 2006 року.

Тому посилання представників
відповідача на рішення
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року є безпідставними, бо
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» не було надано
повноважень Кабінету Міністрів
України визначати розмір та порядок
застосування положень ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету на 2014 рік.

За п. 4 Постанови Кабінету Міністрів
України від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення»
було встановлено, що дітям війни (крім
тих, на яких поширюється дія Законів
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» і
«;Про жертви нацистських
переслідувань») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення, встановлене ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», провадиться у розмірі 7%
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність.

Однак суд відхиляє посилання
представників відповідача на
необхідність застосування до спірних
правовідносин положень Постанови
Кабінету Міністрів України від 28
грудня 2011 року № 1381 «Про підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верств населення», бо вищу
юридичну силу над підзаконними актами,
яким є зазначена Постанова КМУ № 1381,
мають закони, яким є Закон України «Про
соціальний захист дітей війни».

На підставі викладеного при визначенні
розміру доплати до пенсії дитині війни
слід керуватися розміром надбавки,
визначеним у ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
внаслідок чого розмір пенсії позивачу
з 1 січня 2014 року повинен підвищуватись
на 30% від мінімальної пенсії за віком.

На час виникнення спірних
правовідносин розмір мінімальної
пенсії за віком визначений ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», згідно
якої мінімальна пенсія за віком
дорівнює розміру, визначеного законом,
прожиткового мінімуму, встановленому
для осіб, що втратили працездатність.

За ст. 2 Закону України «Про прожитковий
мінімум» прожитковий мінімум
застосовується, крім іншого, для
встановлення розмірів мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік»
було встановлено на 2014 рік прожитковий
мінімум в розрахунку на місяць на
особу, що втратила працездатність: з 1
січня - 949 грн.

Враховуючи, що фактично позивач
отримує підвищення до пенсії у розмірі,
визначеному п. 4 Постанови Кабінету
Міністрів України від 28 грудня 2011 року
№ 1381 «Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення», замість розміру,
визначеного ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», то суд
вважає встановленим, що заявлені
позовні вимоги підлягають задоволенню
на підставі викладеного вмотивування
шляхом визнання неправомірними дій
відповідача та зобов'язанням УПФУ у
м.Ясинувата та Ясинуватському районі
провести позивачеві нарахування та
виплату щомісячної доплати до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням встановленого
законодавством розміру прожиткового
мінімуму для осіб, що втратили
працездатність.

Згідно до ст. 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

На підставі зазначеного з Державного
бюджету України підлягає стягненню
судовий збір на користь позивачки у
розмірі 73 гривні 08 копійок, сплачений
нею при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167, 183-2
КАС України, суддя

П О С Т А Н О В И
В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України у
м.Ясинувата та Ясинуватському районі
про визнання дій неправомірними,
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату щомісячної державної допомоги
дітям війни задовольнити в повному
обсязі.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України у м.Ясинувата
та Ясинуватському районі в період з 01
січня 2014 року до 30 червня 2014 року
включно щодо нарахування ОСОБА_1
доплати до пенсії, як дитині війни, в
розмірі, меншому ніж 30% мінімальної
пенсії за віком.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України 30% мінімальної пенсії за
віком здійснити ОСОБА_1 нарахування та
виплату щомісячної доплати до пенсії
як дитині війни в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
за період з 1 січня 2014 року до 30 червня
2014 року включно, з урахування фактично
виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 73 гривні 08 копійок.

Постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена в
апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків оскарження
її в апеляційному порядку, є
остаточною.

Суддя: О. В. Ус