Справа № 805/7007/14
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 р.
Справа №805/7007/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 10:40

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Хохленкова О.В.,

за участю секретаря судового засідання
Проніна Д. С.,

з участю:

представника позивача: Веремєєвій Т.В.,

відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Амвросіївського районного
центру зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
страхування України на випадок
безробіття до ОСОБА_2 про стягнення
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю у розмірі 5884,02 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Амвросіївській районний центр
зайнятості - робочий орган виконавчої
дирекції Фонду загальнообов'язкового
державного страхування України на
випадок безробіття (далі по тексту -
позивач) звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про
стягнення незаконно отриманої
допомоги по безробіттю у розмірі 5884,02
грн.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що відповідач ОСОБА_2
перебував на обліку в центрі
зайнятості як безробітний та отримував
допомогу по безробіттю з 27.08.2003 року по
20.08.2004 року в сумі 1360,42 грн. та з 12.11.2007
року по 09.07.2008 року в сумі 4523,60 грн., а
всього на суму 5884,02 грн.

За результатами обміну інформації з
державною податковою адміністрацією
Міндоходів України, отриманої в
порядку розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення
безробітним, було виявлено, що
відповідач в період перебування на
обліку в Амвросіївському районному
центрі зайнятості, приховав факт
реєстрації підприємницької
діяльності, а саме був зареєстрований
як фізична особа - підприємець з 19.02.1992
року та відповідно до п.3 ст.1 Закону
України «Про зайнятість населення»
належав до категорії зайнятого
населення та не підлягав реєстрації як
безробітний.

Амвросіївський районний центр
зайнятості направляв ОСОБА_2 лист, в
якому відповідачу було запропоновано в
добровільному порядку повернути
незаконно отримані кошти у розмірі 5884,02
грн. Відповідач у добровільному
порядку не повернув вищезазначене
незаконно отримане матеріальне
забезпечення на випадок безробіття.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_2 суму
незаконно отриманого матеріального
забезпечення на випадок безробіття у
розмірі 5884,02 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні наполягав, що з огляду на те
що відповідач був зареєстрований як
фізична особа - підприємець, він не мав
права на реєстрацію як безробітний та
на отримання допомоги по безробіттю

Відповідач в судове засідання не
з'явився. Був повідомлений належним
чином про дату, час та місце судового
розгляду справи.

Згідно з ч.4 ст.128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Заслухавши представника позивача,
перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги, та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження,
яку правову норму належить застосувати
до цих правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 28 Закону України «Про
зайнятість населення» від 1 березня 1991
року №803-XII та відповідно до п.п. 1, 3, 4 ст.
22, п.1 ст. 23 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», п.2.1 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого Наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України №307 від 20.11.2000 року,
відповідач перебував в центрі
зайнятості як безробітний та отримував
допомогу як безробітний з 27.08.2003 року по
20.08.2004 року та з 12.11.2007 року по 09.07.2008
року.

Амвросіївськім районним центром
зайнятості згідно наказу № НТ0030827 від
27.08.2003 року ОСОБА_2 надано статус
безробітного та призначена допомога по
безробіттю (а.с.13).

Наказом № НТ040903 від 03.09.2004 року ОСОБА_2
припинено виплату допомоги по
безробіттю (а.с.13).

Наказом № НТ071112 від 12.11.2007 року ОСОБА_2
надано статус безробітного та
призначена допомога по безробіттю
(а.с.12).

Наказом № НТ080711 від 11.07.2008 року ОСОБА_2
припинено виплату допомоги по
безробіттю (а.с.12).

Відповідно до розрахунку загальна сума
сплаченої допомоги по безробіттю яку
отримав ОСОБА_2 за період з 27.08.2003 року
по 20.08.2004 року та з 12.11.2007 року по 09.07.2008
року. (а.с.16)

Амвросіївськім районним центром
зайнятості при перевірці
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідно до вимог
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" встановлено, що відповідач
під час перебуванні на обліку як
безробітний та отримання допомоги по
безробіттю, був зареєстрований як
фізична особа-підприємець, про що
свідчить витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців від 25.03.2014 року та
архівна копія рішення виконкому
Амвросіївської районної ради № 31 від
19.02.1992 року (а.с.9-11).

Так, відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців ОСОБА_2
зареєстрований як фізична особа -
підприємець (а.с.9).

Відповідно до пункту б) частини 3
статті 1 Закону України «Про зайнятість
населення» від 1 березня 1991 року №803-XII
(далі - Закон) до зайнятого населення
належать громадяни що проживають на
території держави на законних
підставах та самостійно забезпечують
себе роботою, включаючи підприємців.

Натомість, згідно зі ст.2 Закону
803, безробітними визнаються
працездатні громадяни працездатного
віку, які через відсутність роботи не
мають заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Частина 2 статті 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» № 1533, покладає на
застрахованих осіб, зареєстрованих в
установленому порядку як безробітні,
обов'язок своєчасно подавати відомості
про обставини, що впливають на умови
виплати їм забезпечення та надання

соціальних послуг.

Підпунктом 5 п. 5.5 "Порядку
надання допомоги по безробіттю, у тому
числі одноразової її виплати для
організації безробітними
підприємницької діяльності",
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
№307 від 20.11.2000р. передбачено, що виплата
допомоги по безробіттю припиняється у
разі працевлаштування безробітного,
зайняття підприємницькою діяльністю
або іншою діяльністю, пов'язаною з
одержанням доходу безпосередньо від
цієї діяльності, виконання робіт
(послуг) за цивільно-правовими угодами
(з дня працевлаштування, державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
або іншої діяльності, виконання робіт
за цивільно-правовими угодами).

Частиною 3 ст. 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» передбачено, що сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання послуг.

Статтею 39 вказаного Закону № 1533
визначено, що спори, що виникають із
правовідносин за цим Законом,
вирішуються в судовому порядку.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.94 КАС України,
судовий збір з відповідача стягненню
не підлягає.

З огляду на наведене,
керуючись статтями 2, 7-12, 69-72, 87-98, 122-163, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Амвросіївського
районного центру зайнятості - робочого
органу виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
страхування України на випадок
безробіття до ОСОБА_2 про стягнення
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю у розмірі 5884,02 грн.,
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, який
мешкає за адресою, АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1
на користь Амвросіївського районного
центру зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
страхування України на випадок
безробіття незаконно отриману
допомогу на випадок безробіття в
розмірі 5884 (п'ять тисяч вісімсот
вісімдесят чотири) гривні 02 копійки.

Постанова прийнята в
нарадчій кімнаті та її проголошено в
судовому засіданні 01 липня 2014 року в
присутності представника позивача.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Хохленков О.В.