Справа № 537/1769/14-а
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 р.Справа № 537/1769/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м.Кременчуці Полтавської
області на постанову Крюківського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 13.05.2014р. по
справі № 537/1769/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м.Кременчуці Полтавської
області

про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1),
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області (далі - відповідач, УПФУ в м.
Кременчуці Полтавської області), в
якому просив: визнати протиправними
дії Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області щодо відмови ОСОБА_1 у
пільговому обчисленні стажу за період
з 30.01.1979 року по 31.07.1981 року, з 09.09.1985 року
по 20.10.1986 рік, з 03.11.1986 року по 17.07.1990 рік з
розрахунку один рік роботи в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, за один рік і шість місяців;
зобов'язати відповідача здійснити
обчислення пільгового стажу з
розрахунку один рік роботи в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, за один рік і шість місяців за
період з 30.01.1979 року по 31.07.1981 року, з
09.09.1985 року по 20.10.1986 рік, з 03.11.1986 року по
17.07.1990 рік та виплатити пенсію,
донараховану, в зв'язку з обчисленням
пільгового стажу з розрахунку один рік
роботи в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, за один рік і шість
місяців з 01.02.2014 року по день прийняття
судом рішення по справі, а також
проводити подальші виплати пенсії
відповідно до вимог чинного
законодавства України.

Постановою Крюківського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 13.05.2014 року адміністративний позов
ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці
Полтавської області щодо відмови
ОСОБА_1 у пільговому обчислені стажу за
період з 30.01.1979 року по 31.07.1981 року, з
09.09.1985 року по 20.10.1986 рік, з 03.11.1986 року по
17.07.1990 рік з розрахунку один рік роботи
в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, за один рік і шість
місяців - неправомірними.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці
Полтавської області здійснити ОСОБА_1
обчислення пільгового стажу з
розрахунку один рік роботи в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі, за один рік і шість місяців за
період з 30.01.1979 року по 31.07.1981 року, з
09.09.1985 року по 20.10.1986 рік, з 03.11.1986 року по
17.07.1990 рік та виплатити пенсію,
донараховану, в зв'язку з обчисленням
пільгового стажу з розрахунку один рік
роботи в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, за один рік і шість
місяців, починаючи з 13.02.2014 року.

Не погодившись з прийнятою постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
в задоволенні позовних вимог
відмовити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є пенсіонером та отримує
пенсію за віком, що підтверджується
копією пенсійного посвідчення.

ОСОБА_1 звернулася до УПФУ в м.
Кременчуці Полтавської області з
заявою про призначення їй пенсії на
пільгових умовах з пільговим
обчисленням стажу її роботи в районах
Крайньої Півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі.

Листом начальника Управління від 25.02.2014
року за вих. № 45/0-07 позивача
повідомлено про те, що оскільки
документи, підтверджуючі укладання нею
строкових трудових договорів на
відповідні періоди та поширення на неї
пільг по обчисленню стажу за час роботи
в місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, у її пенсійній справі
та в доданих до звернення матеріалах
відсутні, періоди роботи з 30.01.1979 року
по 31.07.1981 року, з 09.09.1985 року по 20.10.1986 рік,
з 03.11.1986 року по 17.07.1990 рік в зазначених
місцевостях враховано позивачеві стаж
в одинарному розмірі.

Не погоджуючись з такими діями
відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду
з вказаним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
вони є обґрунтованими та
підтвердженими матеріалами справи.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з пунктом 5 розділу XV
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 9 липня 2003
року № 1058 (далі - Закон №1058) період
роботи до 1 січня 1991 року в районах
Крайньої Півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі колишнього Союзу РСР, а також
на острові Шпіцберген зараховується до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу
застосовується для осіб, які працювали
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року "Про впорядкування пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі", Постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року "Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі", Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року "Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі".

Підпунктом д) пункту 5 Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року "Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі" передбачено,
що "робітникам, які переводяться,
направляються або запрошуються на
роботу в райони Крайньої Півночі і в
місцевості, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, з інших
місцевостей держави, на умовах
укладення ними трудових договорів на
роботу в цих районах на строк 5 років, а
на островах Північного Льодовитого
океану - два роки, надавати додаткові
наступні пільги: зараховувати один рік
роботи в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, за один рік і
шість місяців при обчисленні стажу,
який дає право на отримання пенсії за
віком і по інвалідності. Пільги, які
передбачені цією статтею, надаються
також особам, які прибули в райони
Крайньої Півночі і в місцевості, які
прирівнюються до районів Крайньої
Півночі, за власним бажанням і які
уклали строковий договір про роботу в
цих районах".

Пунктом 3 Постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року "Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі" передбачено,
що працівникам, які користуються в
даний час пільгами, кожний рік роботи в
районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, які прирівнюються до
районів Крайньої Півночі, до 1 березня
1960 року зараховувати за два роки роботи
при розрахунку стажу для отримання
пенсії за віком, по інвалідності і за
вислугу років, а після 1 березня 1960 року
- за один рік і шість місяців роботи при
обрахуванні стажу для отримання пенсії
за віком і по інвалідності.

У частині 2 Інструкції "Про надання
пільг особам, що працюють в районі
Крайньої Півночі і в місцевостях, які
прирівнюються до районів Крайньої
Півночі", затвердженої Постановою
Державного комітету Ради Міністрів
СРСР з питань праці та заробітної плати
16.12.1967р. № 530/П-28 (далі - Інструкція),
зазначено, що пільги, передбачені
статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року "Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі", з
урахуванням змін та доповнень,
внесених Указом від 26 вересня 1967р.,
надаються незалежно від наявності
письмового строкового трудового
договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
період роботи позивача в районах
Крайньої Півночі підтверджується
відповідними записами в трудовій
книжці позивача та архівними
довідками.

Так, з копії трудової книжки ОСОБА_1
вбачається, що з 30.01.1979 року по 31.07.1981
року вона працювала на посаді стрільця
ВОХР в нафтогазодобувному управлінні
«Белозернефть» виробничого об'днання
«Нижнєвартовськнафтогаз», наказом 208-к
від 10.07.1981 року звільнена з даної
посади. З 09.09.1985 року по 20.01.1986 року
працювала на ВАТ «Кондпетролеум»
структурного відділення трест
«Красноленінське спеціалізоване
будівельне управління», з 03.11.1986 року по
02.03.1987 року працювала в
медико-санітарній частині ВАТ
«Красноленінсьнафтогаз» на посаді
медичної сестри терапевтичного
відділення та з 03.03.1987 року по 17.07.1990
року на посаді сестри палат
новонароджених пологового будинку.

Крім того, період роботи позивача з
30.01.1979 року по 31.07.1981 року в місті
Нижнєвартовськ Ханти-Мансійського
автономного округу, з 09.09.1985 року по
20.10.1986 року, з 03.11.1986 року по 17.07.1990 року в
місті Нягань, тобто в районах Крайньої
Півночі, та районах, прирівняних до
таких, підтверджуються як трудовою
книжкою позивача, так і архівними
довідками про підтвердження трудового
стажу від 16.11.2010 року за № 05-8056 та від
25.03.2010 року за вих. № 1286-О, в яких
зазначено про розповсюдження пільг,
передбачених Указом Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі», Указом Президії Верховної
Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року
«Про розширення пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі».

Таким чином, враховуючи відомості
трудової книжки та архівних довідок, що
підтверджують стаж роботи та
отримувані пільги під час роботи
позивача в районі Крайньої Півночі, є
достатні підстави для зарахування їй
до пільгового трудового стажу періоди
роботи з 30.01.1979 року по 31.07.1981 року, з
09.09.1985 року по 20.10.1986 рік, з 03.11.1986 року по
17.07.1990 рік за кожний рік - один рік і
шість місяців, згідно з Постановою Ради
Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960
року № 148 "Про порядок застосування
Указу Президії Верховної Ради Союзу
РСР від 10 лютого 1960 року "Про
впорядкування пільг для осіб, які
працюють в районах Крайньої Півночі і в
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі".

Посилання відповідача на відсутність
строкових трудових договорів, як на
підставу для відмови в зарахуванні
позивачу до пільгового трудового стажу
період роботи в районах Крайньої
Півночі, є необґрунтованими та
безпідставними, оскільки, виходячи з
вищевказаного, наявність такого
договору не є виключною підставою для
пільгового обчислення страхового
стажу.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог про проведення подальших виплат
пенсії згідно з вимогами чинного
законодавства України, суд першої
інстанції виходив з того, що він не може
вирішувати спір на майбутнє з
урахуванням положень чинного
законодавства, що діють на момент
вирішення даного спору по суті.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції та зауважує на той
факт, що ані позивачем, ані
відповідачем постанова суду в цій
частині в апеляційному порядку
оскаржена не була.

Згідно з ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Виходячи з вищезазначеного, суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку про часткове задоволення
позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують з підстав,
наведених вище.

З огляду на викладене, колегія суддів
апеляційної інстанції підтверджує, що
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи, які мають значення для
вирішення спору, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, викладених у зазначеній
постанові, у зв'язку з чим підстав для
її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці Полтавської області
залишити без задоволення.

Постанову Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від
13.05.2014р. по справі № 537/1769/14-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя П’янова Я.В.Судді
Зеленський В.В. Чалий І.С.