Справа № 804/4430/14
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 травня 2014 р. Справа № 804/4430/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Барановського Р. А.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Апостолівському районі
Дніпропетровської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області про
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Апостолівському районі
Дніпропетровської області звернулось
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області, у якому
просить зобов'язати відповідача
відшкодувати виплачені Управлінням
Пенсійного фонду України в
Апостолівському районі
Дніпропетровської області суми
державної адресної допомоги та витрати
на її доставку, допомоги на поховання,
доплат і підвищень до пенсії за період
з 01.04.2008р. по 30.11.2012р. у загальному
розмірі 1 555 223, 61 грн.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що у відповідності до ст. 21
Закону України "Про загальнобов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" №
1105-XIV від 23 вересня 1999 року (далі-Закон
України №1105-XIV) Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний відшкодовувати
управлінню Пенсійного фонду України
всі виплати, сплачені особам, яким
призначено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку або
професійного захворювання, в тому
числі і витрати на виплату державної
адресної допомоги.Проте Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області не прийняло
до заліку та не відшкодувало суми
виплаченої позивачем державної
адресної допомоги та витрати на її
доставку, допомоги на поховання, доплат
і підвищень до пенсії потерпілим
внаслідок нещасного випадку або
професійного захворювання, що сталося
на території колишнього СРСР та країн
СНД за період з 01.04.2008р. по 30.11.2012р. у
загальному розмірі 1 555 223, 61 грн.

Позиція відповідача, відображена у
запереченнях на позовну заяву, полягає
у безпідставності заявлених вимог.
Так, єдиним нормативно - правовим актом,
яким врегульовано відшкодування
витрат Пенсійного фонду України на
виплату пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання є Порядок №5-4/4, згідно
якого перелік таких виплат (адресна
допомога) не встановлено. Відповідач
стверджує, що надані йому позивачем
копії свідоцтв про смерть осіб не
можуть слугувати належним доказом
зв'язку з нещасним випадком або
професійним захворюванням та
підтвердженням факту зв'язку смерті
потерпілого з виробничою травмою або
професійним захворюванням, оскільки
таким доказом є Акт обласної
медико-соціальної експертної комісії.
Відповідач заперечує проти вимоги про
зобов'язання відшкодувати суму 1889,60
грн., оскільки при зверненні
безпосередньо до Відділення
потерпілим на виробництві (чи іншим
особам) було відмовлено у призначенні
страхових виплат та пенсій.

Відповідач зазначає, що пенсійний
орган намагається повторно, в судовому
порядку, стягнути суми адресної
допомоги стосовно яких вже існують
рішення суду про відмову у задоволенні
позовних вимог, які набрали законної
чинності.

Дослідивши матеріали справи та норми
чинного на момент виникнення спірних
правовідносин законодавства, судом
встановлено наступне.

У відповідності до розрахунку позову
пенсійний орган просить зобов'язати
відповідача відшкодувати такі суми:

-залишок виплачених сум з допомоги на
поховання та неврахованих витрат на
виплату пенсій громадянам
держав-учасників СНД та членам їх
сімей, які отримали каліцтво в державах
СНД та переїхали на постійне місце
проживання в Україну станом на 01.04.2008р.
у загальному розмірі 23 374, 61 грн.;

-витрати по виплаченим сумам державної
адресної допомоги, допомоги на
поховання, підвищень до пенсії,
здійсненихх у відповідності до
постанови Кабінету Міністрів України
№198, пенсій громадянам
держав-учасників СНД та членам їх
сімей, які отримали каліцтво в державах
СНД та переїхали на постійне місце
проживання в Україну за період з
01.04.2008р. по 01.12.2009р. у загальному розмірі
450 947, 70 грн.;

-витрати по виплаченим сумам державної
адресної допомоги, допомоги на
поховання, підвищень до пенсії,
здійсненихх у відповідності до
постанови Кабінету Міністрів України
№198, пенсій громадянам
держав-учасників СНД та членам їх
сімей, які отримали каліцтво в державах
СНД та переїхали на постійне місце
проживання в Україну за період з
01.01.2010р. по 01.11.2012р. у загальному розмірі
1 080 901, 31 грн.

Однак, окрім службової записки
Начальника відділу з виплати пенсій
ОСОБА_2, позивачем не надано жодних
доказів на підтвердження неврахування
та виплати сум, які складають залишок
коштів, які підлягають відшкодуванню
станом на 01.04.2008р.

З матеріалів справи також вбачається,
що до сум у графах "неврахованих витрат
на виплату пенсій громадянам
держав-учасників СНД та членам їх
сімей, які отримали каліцтво в державах
СНД та переїхали на постійне місце
проживання в Україну", "неврахованих
витрат на виплату пенсій по справах, в
яких акти Н-1 не відповідають вимогам
законодавства", "неврахованих витрат на
виплату допомоги на поховання,
оскільки смерть потерпілого не
пов'язана із страховим випадком
державного соціального страхування"
таблиць розбіжностей до актів
щомісячних звірок витрат по особовим
справам потерпілим, яким визначено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання по Апостолівському
району за період з 01.04.2008р. по 30.11.2012р.
крім основних сум також включено
додаткові суми на виплату адресної
допомоги.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ- залежно
від страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними у частині
першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

За пенсійним страхуванням згідно зі
статтею 25 Основ надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: пенсії за віком, по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (в тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, крім передбачених
пунктом 4 цієї статті; медичні
профілактично-реабілітаційні заходи;
допомога на поховання пенсіонерів.
Відповідно до пункту четвертого цієї
статті за страхуванням від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Пунктом 5 частини першої статті 24 Закон
України №1105-XIV встановлений обов'язок
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
співпрацювати з фондами з інших видів
соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
відповідачем, передбачений статтею 21
Закону України № 1105-XIV.

Відповідно до вказаної статті Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний у
встановленому законом порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

Кабінет Міністрів України постановою
від 26 березня 2008 року № 265 встановив, що
у разі, коли щомісячний розмір
пенсійних виплат (з урахуванням
надбавок, підвищень, додаткових пенсій,
цільової грошової допомоги, сум
індексації та інших доплат до пенсій,
встановлених законодавством, крім
пенсій за особливі заслуги перед
Україною та щомісячної доплати до
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
членам сімей шахтарів, смерть яких
настала внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання) не досягає в осіб, яким
призначено пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, на одного
непрацездатного члена сім'ї 100
відсотків, на двох - 120 відсотків, на
трьох і більше - 150 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність, таким особам надається
щомісячна державна адресна допомога до
пенсії у сумі, що не вистачає до
зазначених розмірів. У разі, коли
щомісячний розмір пенсійних виплат,
державної соціальної допомоги
інвалідам з дитинства і
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової
допомоги, сум індексації та інших
доплат, встановлених законодавством,
крім пенсій за особливі заслуги перед
Україною) не досягає прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб, які втратили працездатність,
таким особам надається щомісячна
державна адресна допомога у сумі, що не
вистачає до зазначеного прожиткового
мінімуму.

Тобто щомісячна державна адресна
допомога є самостійним видом пенсійних
виплат та виплачується пенсіонеру,
крім інших видів доплат, в т.ч. цільової
допомоги на прожиття, з урахуванням
приписів постанови Кабінету Міністрів
України №265 від 26.03.08р.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1093 від 28.11.2012р. (набрала чинності з
01.01.2013р.) були внесені зміни до
постанови КМУ №265 від 26.03.2008р., і згідно
п. 4 даної постанови - виплата
щомісячної державної адресної
допомоги, передбаченої цією
постановою, здійснюється за рахунок
коштів державного бюджету.

Основними принципами страхування від
нещасного випадку є цільове
використання коштів. Відповідно до ст.
46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» - кошти на здійснення
страхування від нещасного випадку не
формуються за рахунок Державного
бюджету України, не включаються до його
складу та використовуються за їх
прямими призначеннями.

Частиною першою п.6 Прикінцевих
положень Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування " передбачено, що до
прийняття відповідного закону до
пенсій, передбачених цим законом
установлюються надбавки та
здійснюються їх підвищення згідно із
Законом України „Про пенсійне
забезпечення. Зазначені надбавки та
підвищення встановлюються в розмірах,
що фактично виплачувалися на день
набрання чинності цим Законом з
наступною індексацією відповідно до
законодавства про індексацію грошових
доходів населення. Виплата їх
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Згідно із положеннями статті 15 Закон
України №1105-XIV, страхування від
нещасного випадку здійснює Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків - некомерційна самоврядна
організація, яка діє на підставі
статуту і 1 є окремою юридичною особою.

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі є
робочим органом, який діє на підставі
положення про відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області від 05
листопада 2001р. № 39-КН, відповідно до
якого здійснює соціальне страхування
від нещасних випадків на виробництві
на території м. Кривого Рогу, є
підзвітним Управлінню виконавчої
дирекції Фонду в Дніпропетровській
області. Відділення є юридичною особою,
має самостійний кошторис, рахунок в
установі банку, печатку із зображенням
Державного гербу та своїм
найменуванням.

Відповідач в своїй діяльності
керується Закон України №1105-XIV, згідно
якого Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Кривому Розі на підставі ст.21 Закону
здійснює виплату пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер в
наслідок нещасного випадку на
виробництві. При цьому відповідач як
страховик здійснює виплату
вищевказаних пенсій застрахованим
особам, тобто, фізичним особам, на
користь яких здійснюється страхування.
Такими особами вважаються
застраховані з моменту набрання
чинності Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", який діє в просторі - в
межах України і в часі з моменту вступу
його в закону силу.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, передбачений статтею 21 Закон
України №1105-XIV.

Відповідно до цієї статті Фонд
зобов'язаний у встановленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

Пункт 4 Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року за № 5-4/4 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року за № 376/7697(далі - Порядок)
встановлений перелік сум, які
підлгяають відшкодуванню: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Враховуючи, що у переліку соціальних
послуг та виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом, передбаченого
статтею 21 Закону України № 1105-XIV,
пунктом 4 Порядку, державна адресна
допомога не передбачена, то немає
підстав для відшкодування Фондом
витрат зі сплати такої допомоги.

Також слід зазначити, що страхування
від нещасного випадку є самостійним
видом загальнообов'язкового
державного соціального страхування, за
допомогою якого здійснюється
соціальний захист, охорона життя та
здоров'я громадян у процесі їх трудової
діяльності.

Одним із основних принципів
страхування від нещасного випадку є
цільове використання коштів.
Відповідно до статті 46 Закону № 1105-XIV
кошти на здійснення страхування від
нещасного випадку не формуються за
рахунок Державного бюджету України, не
включаються до його складу та
використовуються виключно за їх прямим
призначенням.

Верховний суд України підсумував у
Висновках Верховного Суду України,
викладених у рішеннях, прийнятих за
результатами розгляду заяв про
перегляд судового рішення з підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України за 2010- 2011 роки від
01.05.2012р. , що, зважаючи на особливості
фінансування страхування від
нещасного випадку, виключно цільове
використання цих коштів та враховуючи
те, що адресна допомога, як окремий вид
соціальної допомоги, не входить до
складу розміру пенсії по інвалідності
та пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, Фонд не
може нести витрати на виплату
державної адресної допомоги.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів
України №265 від 26.03.2008р. (у відповідній
редакції) було встановлено, що виплата
щомісячної державної адресної
допомоги здійснюється за рахунок
коштів, з яких виплачується пенсія або
державна соціальна допомога.

Згідно ст.34 п. 8, п. 9 Закон України №1105-XIV,
у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку або професійного
захворювання витрати на поховання несе
Фонд згідно з порядком, визначеним
Кабінетом Міністрів України. Причинний
зв'язок смерті потерпілого з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я має підтверджуватися
висновками відповідних медичних
закладів.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 11.07.2001р. № 826 „Про затвердження
Порядку проведення витрат на поховання
у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання" зі змінами,
внесеними від 25 08.04р. № 1112, та
постановою правління Фонду від 06.03.06р.
№ 13 передбачено, що витрати на
поховання провадяться у разі смерті
потерпілого, що настала за обставин, за
яких настає страховий випадок
державного соціального страхування
громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання.

Відповідно до пункту 4 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному Фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, затвердженого
постановою Правлінь Пенсійного фонду
України та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 р. № 5-44,
відшкодуванню підлягає допомога на
поховання лише в частині, що підлягає
відшкодуванням Фондом від нещасного
випадку згідно з Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

У матеріалах справи відсутні Акти
обласної медико-соціальної експертної
комісії про встановлення причинного
зв'язку між смертю потерпілого та
наявністю виробничої травми або
професійного захворювання,
передбачений п. 8,9 ст.34 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" № 1105.

Відповідно до пункту 4 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному Фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, затвердженого
постановою Правлінь Пенсійного фонду
України та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 р. № 5-44,
відшкодуванню підлягає сума основного
розміру пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, щомісячна цільова
допомога на прожиття, допомога на
поховання та сума витрат Пенсійного
Фонду на доставку зазначених виплат.

Цей перелік є вичерпним та не включає
суми виплачених підвищень до пенсій,
які відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України №198 є індексацією
основного розміру пенсії.

У своїй вимозі позивач спирається на
Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному Фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, затвердженого
постановою Правлінь Пенсійного фонду
України та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 р. № 5-44 9.

Зазначений нормативний акт не
встановлює права та обов'язки по
взаєморозрахункам, а встановлює
процедуру погодження тих виплачених
позивачем сум, котрі будуть
використані Фондами позивача та
відповідача, при взаєморозрахунках.

Критерії, суми яких пенсій по
інвалідності в зв'язку з трудовим
каліцтвом підлягають заліку при
звірянні між позивачем та
відповідачем, наведені в п.3 Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному Фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, затвердженого
постановою Правлінь Пенсійного фонду
України та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 р. № 5-44 9.

Це пенсії по інвалідності в зв'язку з
нещасним (страховим) випадком на
виробництві з застрахованим від
нещасного випадку згідно з Законом,
котрі (випадки) були розслідувані
згідно з Положенням „Про порядок
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві"
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 21.08.2001р. за №1094.

Відповідно до Закону України "Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" від
22.02.2001р. передбачено, що Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України здійснює виплати з
того часу, коли підприємства передали в
установленому порядку документи, що
підтверджують право працівників,
(членів сімей), що потерпіли на
виробництві до 01.04.2001р. на такі страхові
виплати та соціальні послуги. Однак,
діючим законодавством не передбачено
права Пенсійного фонду України
передати Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України документи для
проведення соціальних виплат у формі
виплати пенсій по інвалідності і
пенсій у зв'язку з втратою
годувальника. Сплату таких пенсій на
даний час здійснює Пенсійний фонд
України, згідно з Законом України "Про
пенсійне забезпечення" та Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Відповідно до п.7 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій, відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", до заяви про призначення
пенсії додаються перелік документів, в
т.ч. акт про нещасний випадок на
виробництві (форма Н-1), акт про
розслідування нещасного випадку
(аварії) (форма Н-5), акт розслідування
професійного захворювання (форма П-4), і
висновку з акту огляду МСЕК.

Для проведення відшкодування будь-яких
виплат відповідач, відповідно до вимог
ст. 35 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" №1105, в обґрунтування
понесених витрат пенсійний орган
повинен мати акт розслідування та інші
документи, як підставу для призначення
і проведення виплат, дані докази
відсутні у матеріалах справи.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги Управління
Пенсійного фонду України в
Апостолівському районі
Дніпропетровської області-
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Копію постанови направити сторонам по
справі.

Постанова суду набирає законної сили
та може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду в порядку та
строки, передбачені статтями 186 та 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.А.
Барановський