Справа № 2а/2470/2555/11
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 червня 2014 року м.
Чернівці Справа № 2а/2470/2555/11

10:49

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Брезіної Т.М.;

секретаря судового засідання - Хміля
С.Р.;

за участю:

представника позивача - Гінінгера А.З.;

представника відповідача - Іліки Р.І.;

прокурора - Балук О.М.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будмонтаж-2001" до
Державної податкової інспекція у м.
Чернівцях Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області про
визнання нечинним податкових
повідомлень-рішень,-

СУТЬ СПОРУ:

Позиція позивача.

В поданому до суду 28.09.2011 року
адміністративному позові позивач
просить суд винести рішення, яким
визнати нечинними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
20.09.2011 р. №, №, №,
№.

Позивач на обґрунтування позову
зазначив, що 20.09.2011 р. відповідачем були
прийняті податкові
повідомлення-рішення: №,
відповідно до якого ТОВ «Будмонтаж-2001»
було збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість за основним платежем 209286 грн.
та за штрафними санкціями 52321,5 грн.;
№, відповідно до якого ТОВ
«Будмонтаж-2001» було визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість та зобов'язано
сплатити суму податку у розмірі 469059
грн. та штрафні санкції у розмірі 117264,75
грн.; №, відповідно до якого ТОВ
«Будмонтаж-2001» було збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток за основним платежем 550981 грн.
та за штрафними санкціями 84915 грн.;
№, відповідно до якого ТОВ
«Будмонтаж-2001» було збільшено суму
грошового зобов'язання по податку на
доходи фізичних осіб за основним
платежем 25190,6 грн. та за штрафними
санкціями 6547,65 грн.

Зазначені податкові
повідомлення-рішення прийнято на
підставі акту про результати виїзної
перевірки ТОВ «Будмонтаж-2001» з питань
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податку за
період з 01.01.2009 р. по 31.03.2011 р.

Позивач вказує, що на думку
відповідача, підприємством допущено
порушення вимог податкового
законодавства при здійсненні операцій
купівлі-продажу товарно-матеріальних
цінностей з ТОВ «Баер Енд Трейдсервіс»
та ТОВ «Соланж - Трейд». На думку
відповідача позивачем без законних
підстав до складу валових витрат були
віднесені суми, що були сплачені цим
контрагентам за отримані
товарно-матеріальні цінності, до
податкового кредиту віднесені суми,
зазначені в податкових накладних, що
були отримані від цих же контрагентів.
Ці твердження обґрунтовані тим, що ці
взаємовідносини із ТОВ «Баер Енд
Трейдсервіс» та ТОВ «Соланж-Трейд» не
мали реального характеру,
підприємством кошти перераховувались
без мети реального настання правових
наслідків, документування операцій по
регістрах бухгалтерського обліку
стосуються лише факту перерахування
грошових коштів.

Виходячи з цього, відповідач зробив
висновок, що договори, які були
укладені між ТОВ «Будмонтаж-2001» та
постачальниками ТОВ «Баер Енд
Трейдсервіс» і ТОВ ТД «Соланж-Трейд» є
фіктивними, нікчемними і не породжують
юридичних наслідків, так як порушують
публічний порядок. Також, на думку
відповідача, товариством не утримано
та не сплачено до бюджету 26190,6 грн.
податку з доходів фізичних осіб. Проте,
позивач стверджує, що висновки
зазначені в акті перевірки є
неправомірними, такими, що суперечать
реальним обставинам справи, чинному
законодавству, і ґрунтуються на
безпідставних припущеннях.

Щодо заниження сум податку на додану
вартість та податку на прибуток то під
час перевірки ревізорами було
встановлено, що придбані від ТОВ «Баер
Енд Трейдсервіс» та ТОВ ТД
«Соланж-Трейд» матеріали були
використані в господарській
діяльності товариства - в складі
виконаних робіт, передані замовнику
будівництва. При розрахунку замовника
за прийняті роботи, в т.ч. використані
матеріали, сума компенсацій
включається до складу валових доходів.
Інших документів, які б свідчили, що
підприємство придбало матеріали в
інших осіб, ніж в ТОВ «Баер Енд
Трейдсервіс» та ТОВ «Соланж-Трейд»
немає.

Тобто, вартість складової частини
матеріалів придбаних у ТОВ «Баер Енд
Трейдсервіс» та ТОВ ТД «Соланж-Трейд»
були враховані в складі валових
доходів, проте вартість цих же
матеріалів були сторновані з валових
витрат товариства.

Під час перевірки ревізорами було
встановлено, що за придбані матеріали з
продавцем був проведений повний
розрахунок. На думку позивача, з
врахуванням того, що була проведена
оплата та є фактичний результат робіт з
використанням придбаних матеріалів
відсутні правові підстави для
сторнування з валових витрат тих же
сум, що були враховані у валових
доходах.

Стосовно неврахуванням сум
податкового кредиту, позивач зазначив,
що контрагенти ТОВ "Будмонтаж-2001", що
виписували податкові накладні на той
момент були зареєстровані державним
органом як платники ПДВ. При проведенні
перевірки ревізорами не було враховано
те, що ТОВ "Баер Енд Трейдсервіс" та ТОВ
«Соланж-Трейд» відобразили у своєму
обліку операції із позивачем та їх
показники відобразили у звітності.
Крім того, за даними інформаційної бази
"Розшифровки податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів" відсутні розбіжності по
декларуванню сум податкових
зобов'язань та податкового кредиту.

В акті перевірки ревізори зазначили, що
ТОВ «Будмонтаж-2001» при виплаті доходів
фізичним особам-підприємцям ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 не нарахувало та не утримало
податок з доходів фізичних осіб. При
цьому, на думку позивача, ревізори
дійшли такого висновку, з огляду на те,
що зазначені підприємці працюють за
основним місцем в товаристві, а отже
фізично не мали можливості ще
здійснювати підприємницьку діяльність
з надання послуг. Враховуючи зазначене
позивач вважає, що ревізори вирішили,
що послуги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надавалися,
як штатними працівниками, а не
підприємцями.

Так, відповідно до Договору субпідряду
від 05.01.2009 р. № 15-01/09з та договору про
надання послуг від 01.10.2009 р. № 51/10з
протягом 2009-2010 р.р. підприємцями ОСОБА_4
та ОСОБА_5 було надано послуг загальною
вартістю відповідно на суму 351244,00 грн.
та 54623,00 грн., що підтверджується
підписаними актами виконаних робіт. В
акті перевірки ревізори не спростували
сам факт надання підприємцями послуг
на зазначену суму.

Позивач стверджує, що ніяких порушень
чинного законодавства при операціях з
підприємцями не допускало, то тоді він
не може нести відповідальність за
третіх осіб у вигляді сплати податку з
доходів фізичних осіб.

Все вищевказане свідчить, що під час
проведення перевірки ревізорами не
була дана оцінка наявним
бухгалтерським документам та
неправильно застосовано податкове та
цивільне законодавство, а отже, на
думку позивача, висновки ревізорів про
заниження ТОВ «Будмонтаж-2001» сум
податкового зобов'язання з податку на
прибуток, податку на додану вартість та
з податку на доходи фізичних осіб є
необґрунтованими, а винесені на
підставі цих висновків податкові
повідомлення-рішення є не чинними.

Позиція відповідача.

Відповідач подав заперечення на позов
в якому зазначив, що працівниками
податкового органу була проведена
позапланова виїзна перевірка позивача
з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
викладена актом №2967/23-1/31621021 від 16.09.2011
року за період з 01.01.2009 р. по 31.03.2011 р.

За результатами перевірки з
урахуванням результатів планової
документальної перевірки, викладених у
акті № 1994/23-1/31621021 від 19.07.2011 року
встановлено ряд порушень, а саме:
занижено податок на прибуток всього у
сумі 550981,0 грн., у тому числі за 2009 рік на
212587,0 грн., за 2010 рік на 127069,0 грн., за 1
квартал 2011 року на 211325,0 грн.; завищено
від'ємне значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток за 1
квартал 2011 року на 835959,0 грн.; завищено
суму бюджетного відшкодування за
червень 2010 року на 469059,0 грн., яке було
відшкодовано, шляхом зарахування
зазначеного відшкодування у погашення
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість, визначених податковою
декларацією за листопад 2010 року у сумі
469059,0 грн. (декларація по ПДВ за листопад
2010 року № від 15.12.2010 року,
зобов'язання по декларації -549842,0 грн.
строк уплати - 30.12.2010 року); занижено
податок на додану вартість всього у
сумі 209286,0 грн., в тому числі: за грудень
2009 року - 15619,0 грн., січень 2010 року - 21895,0
грн., лютий 2010 -27647,0 грн., березень 2010
року - 96582,0 грн., червень 2010 року - 27557,0
грн., липень 2010року-19986,0 грн.;
донараховано податку з доходів
фізичних осіб в сумі 26190,60 грн.

Вищезазначені порушення податкового
законодавства виникли в результаті
наступного.

Перевіркою повноти визначення валових
витрат за період з 01.01.2009 р. по 31.03.2011 р.
ТОВ „Будмонтаж-2001" встановлено їх
завищення всього у сумі 5581257,0 грн., у
тому числі за 2009 рік в сумі 3391723,0 грн., за
2010 рік 508275,0 грн., за 1 квартал 2011 року
1681259,0 грн.

Відповідач вказує, що ТОВ «Будмонтаж -
2001» віднесено до складу валових витрат
вартість будівельних матеріалів,
постачальником яких задокументовано
ТОВ «Байер Енд Трейдсервіс» та ТОВ ТД
«Соланж - Трейд» всього у сумі 3391723,0 грн.
у тому числі в 3 кварталі 2009 року в сумі 2
764 483,0 грн., в 4 кварталі 2009 року в сумі 627
240,0 грн.

В ході проведення перевірки
встановлено, що ТОВ "Будмонтаж - 2001"
відобразило в регістрах
бухгалтерського обліку придбання
будматеріалів (арматура та газ.блоки) в
липні, серпні, вересні, 2009 року від ТОВ
«Байер Енд Трейдсервіс» та в листопаді
2009 року від ТОВ ТД «Соланж - Трейд» -
придбання вікон та балконних блоків.
Вартість будматеріалів, яка була
зазначена в накладних по ТОВ «Байер Енд
Трейдсервіс» у сумі 2764483,0 грн. та по
накладних ТОВ «Соланж - Трейд» у сумі 627
240,0 грн.

За перевірений період ТОВ
«Будмонтаж-2001» віднесено до складу
валових витрат загальну суму 2764483,0 грн.
на підставі видаткових накладних та
рахунків, постачальником в яких
значиться ТОВ «Байер Енд Трейдсервіс»
та сформовано податковий кредит з ПДВ в
розмірі 552897,0 грн. на підставі
податкових накладних отриманих від
вищезазначеного постачальника. За
період з 01.11.2009 р. по 30.11.2009 р. ТОВ
«Будмонтаж-2001» віднесено до складу
валових витрат загальну суму 627240,0 грн.
на підставі видаткових накладних та
рахунків, постачальником в яких
значиться ТОВ ТД «Соланж - Трейд» та
сформовано податковий кредит з ПДВ в
розмірі 125448,0 грн. на підставі
податкових накладних отриманих від
вищезазначеного постачальника.

Відповідач вказує, що вищезазначені
первинні документи оформлені з
порушенням норм податкового
законодавства, тому що в податкових та
видаткових накладних відсутні будь-які
відомості щодо осіб, які здійснювали
операції передбачені договірними
зобов'язаннями, а саме від представника
ТОВ «Будмонтаж-2001» є підпис, немає
прізвища, від представника ТОВ «Байер
Енд Трейдсервіс» та ТОВ ТД «Соланж -
Трейд» є підпис, немає прізвища.

Протягом липня 2009 р. ТОВ "Будмонтаж-2001"
нараховувалися (сплачувалися) доходи
найманому працівнику ОСОБА_4, який
працював на посаді, виконроба за
основним місцем роботи під ознакою „01"
(доходи від заробітної плати). Крім
того, перевіркою встановлено ТОВ
"Будмонтаж-2001" нараховувало та
виплачувало даній особі дохід за „42"
ознакою (дохід у межах підприємницької
діяльності).

ТОВ "Будмонтаж-2001" виплачено найманому
працівнику ОСОБА_4 за „01" ознакою дохід
у вигляді заробітної плати за липень 2009
р. в сумі 1500,00 грн., з них утримано
податок з доходів фізичних осіб у
розмірі 216,90 грн.

За період з квітня по грудень 2009 р. ТОВ
"Будмонтаж-2001" нараховувалися
(сплачувалися) доходи найманому
працівнику ОСОБА_5, який працював на
посаді менеджера по забезпеченню за
основним місцем роботи під ознакою «01»
(доходи від заробітної плати). Крім
того, перевіркою встановлено ТОВ
"Будмонтаж-2001" нараховувало та
виплачувало даній особі дохід за „42"
ознакою (дохід у межах підприємницької
діяльності).

ТОВ "Будмонтаж-2001" виплачено найманому
працівнику ОСОБА_5 за „01" ознакою дохід
у вигляді заробітної плати, за період з
квітня по грудень 2009 р. в сумі 9510,91 грн.,
з них утримано податок з доходів
фізичних осіб у розмірі 1375,28 грн.

Відповідач стверджує, що у приватних
підприємців була відсутня фізична
можливість, виконуючи свої
функціональні обов'язки в ТОВ
"Будмонтаж-2001" та виконувати
вищевказані роботи, як суб'єкти
підприємницької діяльності.

Підприємством використано схему
ухилення, а саме приватним підприємцям
виплачувались кошти за виконання
неіснуючих „фіктивних" робіт, чи за
роботи до виконання яких дані
підприємці ніякого відношення не мали,
а роботи виконувалися силами самого
підприємства, в результаті до бюджету
не поступило податку з доходів
фізичних осіб в сумі 26190,60 грн.

В судовому засіданні представник
позивача просив задовольнити позовні
вимоги із підстав, наведених у позові.
Також, відповідно до положень ч.2. ст.11
КАС України для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін, про захист
яких вони просять, суд може вийти за
межі позовних вимог, тому просив
визнати податкові-повідомлення
рішення не нечинними, а протиправними і
відповідно скасувати їх.

Представник відповідача просив
відмовити у задоволенні позовних
вимог, із підстав наведених у
запереченнях на позов.

Судом встановлені такі обставини та
відповідні їм правовідносини.

В матеріалах справи знаходиться витяг
з ЄДР, довідка АА №161154 з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України, згідно якої
позивач є юридичною особою за
ідентифікаційним кодом 31621021 та згідно
свідоцтва №315414 є платником податку на
додану вартість (т.1 а.с.103, 144, 145, 146).

За результатами позапланової
перевірки №2967/23-1/31621021 від 19.09.2011 року з
урахуванням результатів планової
документальної перевірки, викладених у
акті № 1994/23-1/31621021 від 19.07.2011 року
встановлені ряд порушень з податку на
прибуток та податку на додану вартість
і донараховано податкок з доходів
фізичних осіб (т.2 а.с.1-55).

20.09.2011 р. відповідачем за результатами
позапланової перевірки були прийняті
податкові повідомлення-рішення:
№, відповідно до якого ТОВ
«Будмонтаж-2001» збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість за основним платежем
209286 грн. та за штрафними санкціями 52321,5
грн.; №, відповідно до якого ТОВ
«Будмонтаж-2001» визначено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість та зобов'язано сплатити суму
податку у розмірі 469059 грн. та штрафні
санкції у розмірі 117264,75 грн.; №,
відповідно до якого ТОВ «Будмонтаж-2001»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток за основним
платежем 550981 грн. та за штрафними
санкціями 84915 грн.; №, відповідно
до якого ТОВ «Будмонтаж-2001» збільшено
суму грошового зобов'язання по податку
на доходи фізичних осіб за основним
платежем 25190,6 грн. та за штрафними
санкціями 6547,65 грн. (т.1 а.с.98-101).

В матеріалах справи знаходиться
замовлення-договір №01/11 від 01.11.2009 р.,
укладений між ТОВ ТД «Соланж-Трейд»,
надалі - «Виконавець», з однієї сторони
та ТОВ «Будмонтаж-2001» надалі -
«Замовник» з іншої сторони. Згідно
цього договору Замовник доручає, а
Виконавець бере на себе зобов'язання, а
саме: поставка вікон та дверей (в
подальшому - Товар) та доставку товару.
Виконавець зобов'язується передати у
власність Замовника товар, а Замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
товар на умовах цього договору.
Найменування, кількість, асортимент,
ціна за одиницю, загальна вартість
товару, зазначається в видаткових
накладних (т. 1 а.с.41-42). Під час перевірки
договору не було надано (т.1 а.с.29).

Також судом досліджено від
постачальника позивача ТОВ ТД
«Соланж-Трейд» рахунки-фактури,
видаткові накладні та податкові
накладні №0511-01 від 05.11.2009 р., №1911-02 від
19.11.2009 р., №2611-02 від 26.11.2009 р.,
специфікацію до видаткової накладної
№2611-02 від 26.11.2009 р., платіжні рахунки (т.1
а.с.48-60).

В матеріалах справи знаходиться
свідоцтво №100148074 про реєстрацію
платника податку на додану вартість
ТОВ «Байер Енд Трейдсервіс» (т.1 а.с.62).

Судом досліджено договір про
довгострокові поставки від 01.07.2009 р.,
укладений між ТОВ «Байер Енд
Трейдсервіс» (Постачальник) та ТОВ
«Будмонтаж-2001» (Покупець) про
зобов'язання постачальника протягом
дії договору поставляти покупцю товар
окремими партіями за цінами, в
асортименті та кількості, що остаточно
погоджується сторонами в накладних (т.1
а.с.43-44). Під час перевірки договору не
було надано (т.1 а.с.27).

Суду на підтвердження поставок надано
видаткові накладні, рахунки, податкові
накладні, виписки за особовими
рахунками №2307-02 від 23.07.2009 р., №2907-03 від
29.07.2009 р., №0508-01 від 05.08.2009 р., №1308-01 від
13.08.2009 р., №1808-01 від 18.08.2009 р., 2808-01 від
28.08.2009 р., 02.09-01 від 02.09.2009 р., №1509-01 від
15.09.2009 р., №1709-01 від 17.09.2009 р., 2309-01 від
23.09.2009 р., №2909-01 від 29.09.2009 р. (т.1 а.с.65-97).

Судом досліджено свідоцтво про сплату
єдиного податку № 2649 Серії НОМЕР_2,
виданого суб'єкту підприємницької
діяльності - фізичній особі ОСОБА_4 (т.1
а.с.104).

Досліджено договір субпідряду № 16-01/09з
на виконання будівельно-монтажних
робіт І-ої черги забудови будівельного
майданчика по вул. Герцена, 2-А в м.
Чернівці, укладеного між ТОВ
«Будмонтаж-2001» та приватним
підприємцем ОСОБА_4 (т.1 а.с.169).

Судом також досліджено довідки про
вартість виконаних підрядних робіт за
січень-березень, липень 2009 р., березень
2010 року; акти приймання виконаних робіт
за січень-березень, липень 2009 р.,
березень 2010 року та виписки за
особовими рахунками, генпідрядником,
яких є приватний підприємець ОСОБА_4 (т.1
а.с.105-117, 118-127).

В матеріалах справи знаходиться
свідоцтво 9547 Серії НОМЕР_1 про сплату
єдиного податку, виданого приватному
підприємцю ОСОБА_5, який є платником
єдиного податку (т.1 а.с.128).

Судом досліджено договір №51/10.09з про
надання послуг (загальний), а саме
виконання штукатурних робіт,
укладеного між ТОВ «Будмонтаж-2001» та
приватним підприємцем ОСОБА_5 про
надання послуг (т.1 а.с.168).

Судом досліджено видаткові накладні,
постачальником яких є приватний
підприємець ОСОБА_5 №КО-0000051 від 16.06.2009
р., № КО-0000074 від 23.07.2009 р., № КО-0000080 від
06.08.2009 р., № КО-0000116 від 02.07.2009 р.; рахунки -
фактури № КО-0000020 від 26.05.2009 р., № КО-0000027
від 02.07.2006 р., № КО-0000041 від 05.08.2009 р., №
КО-0000059 від 29.10.2009 р.; акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ КО-0000003, № КО-0000005; акти приймання
виконаних підрядних робіт за листопад
2009 р. та виписки за особовими рахунками
(т.1 а.с.129-143).

Судом досліджено договір №333-06/23 від
18.05.2006 р. генерального підряду та
пайової участі по розробці
проектно-кошторисної документації та
будівництву комплексу
багатоповерхових житлових будинків з
вбудованими приміщеннями
соціально-побутового призначення з
інженерними мережами та благоустроєм,
укладеного між замовником - державою в
особі Державної прикордонної
адміністрації та підрядником - ТОВ
«Будмонтаж-2001», та документи, які
свідчать про закінчення будівництва
багатоповерхових будинків, а саме:
сертифікат відповідності № ЧВ 000272 та
декларація про готовність об'єкта до
експлуатації (т. 5 а.с.33-39, 40, 41).

Також судом досліджено висновки
судових експертиз (судово-економічної
та судової інженерно-технічної), які
були призначенні та проведені в рамках
розгляду кримінальної справи по
обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні
злочину, передбаченого ст.ст. 212 ч.1, 366 ч.2
КК України, в яких зазначено, що
дослідженням поданих документів
висновки акту №1994/23-1/31621021 від 19.07.2011 р.
«Про результати планової виїзної
перевірки ТОВ «Будмонтаж-2001» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2009 р. по 31.03.2011 р.» щодо
заниження об'єкту оподаткування і
донарахування податку на прибуток в
сумі 156810 грн., податку на додану
вартість в сумі 125448 грн. по
взаємовідносинах з ТОВ ТД
«Соланж-Трейд» документально не
підтверджуються та податку з доходів
фізичних осіб громадян ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 в сумі 26190,6 грн. документально
підтвердити не надається можливим (т.5
а.с.42-48).

Таким чином проводячи аналіз випливає,
що кількість фактично встановлених
метало пластикових віконних та дверних
блоків не відповідає актам приймання
виконаних підрядних робіт за період з
квітня 2009 р. по грудень 2009 р. (т.5 а.с.49-52).

Судом досліджено постанову від 20.01.2014р.
про зміну обвинувачення в суді при
розгляді кримінальної справи по
обвинуваченню ОСОБА_7 по ст.ст. 212 ч.1, 366
ч.2 КК України, в зв'язку з не
підтвердження факту наявності
будь-яких порушень при здійсненні
операцій з ТОВ «Байер Енд Трейдсервіс»
та ТОВ ТД «Соланж-Трейд» та
кваліфікацію дій підсудного ОСОБА_7 за
ст. 212 ч.1 КК України виключено із
предявленого обвинувачення і
перекваліфіковано дії підсудного зі
ст. 366 ч. 2 КК України на ст. 366 ч. 1 КК
України. Обвинувачується в тому, що
працюючи на посаді директора ТОВ
«Будмонтаж-2001» протягом квітня-грудня
2009 року, діючи умисно, вносив завідомо
неправдиві відомості в офіційні
документи: акти приймання виконаних
підрядних робіт форми КБ-2в при таких
обставинах: протягом 2009 року ТОВ
«Будмонтаж-2001» відповідно до договору
генерального підряду №333-06/23,
укладеного 18.05.2006 р. з Адміністрацією
Державної прикордонної служби України
проводило будівництво 1-ї черги
дев'ятиповерхового будинку за адресою:
вул. Чорноморська 4-а в м. Чернівці,
зокрема і встановлення у вказаному
будинку металопластикових конструкцій
а саме за квітень, листопад та грудень
2009 року завідомо неправдиві відомості,
щодо кількості встановлених віконних
блоків. Зокрема, у вказаних актах
завищено кількість змонтованих
віконних блоків в кількості 4 одиниці.

Постановою Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 28.01.2014 р. закрито
кримінальну справу відносно ОСОБА_7 за
ст. 366 ч.1 КК України у зв'язку із
закінченням строків давності (т.5
а.с.53-57, 58-59).

Ухвалою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 26.04.2013 р. у
справі призначено судову експертизу
проведення, якої доручено СП "Західно -
український експертно -
консультаційний центр". 21.05.2014 р. від СП
"Західно - український експертно -
консультаційний центр" надійшов
висновок комплексної
судово-економічної та
будівельно-технічної експертизи №340
від 15.05.2014 р.

У висновку експерта зазначено, що
дослідженням поданих документів,
висновки акту №1994/23-1/31621021 від 19.07.2011
року "Про результати планової виїзної
перевірки ТОВ "Будмонтаж-2001" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2009 року по 31.03.2011 року" щодо
заниження об'єкту оподаткування і
донарахування податку на прибуток в
сумі 156 810 грн., податку на додану
вартість в сумі 125 448 грн. по
взаємовідносинам із ТОВ "Соланж-Трейд"
документально не підтверджуються.

Донарахування податку з доходів
фізичних осіб в сумі 26190,60 грн.
документально підтвердити не
надається можливим, з причин, що в акті
документальної перевірки від 19.07.2011 р.
№1994/23-1/31621021 відсутні посилання на
проведення аналізу працюючих осіб, які
перебували чи не перебували в трудових
відносинах з ПП ОСОБА_4 та ОСОБА_5
відповідно до даних Свідоцтва платника
єдиного податку.

Дослідженням поданих документів,
включення до валових витрат вартість
будівельних матеріалів та їх
установку, постачальником яких
задокументовано ТОВ ТД "Соланж-Трейд",
ТОВ «Будмонтаж-2001» здійснено
відповідно до наявних первинних
документів та податкових накладних, що
підтверджують понесені підприємством
валові витрати. Надати відповідь на
питання «На яку суму господарських
операцій протягом 2009 року
підтверджуються відносини ТОВ
«Будмонтаж-2001» з ТОВ «Облторгсервіс» з
врахуванням вилучених в ході обшуку на
ТОВ «Облторгсервіс» роздруківок
звітів», експерту не надається
можливим за відсутності первинних
документів (т.5 а.с.3-27).

В матеріалах справи знаходяться
пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_5, відібрані начальником
ОРВ ВПМ ДПІ у м. Чернівці (т.1 а.с.180-188).

До вказаних правовідносин суд
застосовує наступні положення
законодавства та робить висновки по
суті спору.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно положень ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Суд зобов'язаний перевірити дотримання
вказаних критеріїв суб'єктом владних
повноважень при прийнятті
оскаржуваних рішень.

Відповідно до п.5.1 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» від 28.12.1994 року №334/94-ВР
(далі - Закон №334/94-ВР) (чинного на момент
виникнення правовідносин) валові
витрати виробництва та обігу (далі -
валові витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Підпунктом 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону №334/94-ВР
визначено, що до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно п.п. 5.3.2 п. 5.3 ст. 5 Закону №334/94-ВР
до складу валових витрат не
включаються витрати на придбання,
будівництво, реконструкцію,
модернізацію, ремонт та інші
поліпшення основних фондів та витрати,
пов'язані з видобутком корисних
копалин, а також з придбанням
нематеріальних активів, які підлягають
амортизації, згідно із статтями 8 і 9 та
підпунктом 7.9.4 цього Закону.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.п. 1.2 п.1, п.п. 2.1
п. 2 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88, згідно положень
яких первинні документи - це документи,
створені у письмовій або електронній
формі, що фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Згідно ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові
документи можуть бути складені на
паперових або машинних носіях і
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Податковий орган вважає, що позивачем
безпідставно віднесено до складу
валових витрат вартість будівельних
матеріалів, постачальником яких
задокументовано придбання арматури та
газобетонних блоків у ТОВ «Байер Енд
Трейдсервіс» та придбання вікон та
балконних блоків у ТОВ ТД
«Соланж-Трейд» всього у сумі 3 391 723 грн.
у тому числі в 3 кварталі 2009 року в сумі 2
764 483 грн., в 4 кварталі 2009 року в сумі 627 240
грн.

Твердження податкового органу
побудовані на тому, що контрагенти не
мали фізичної можливості здійснювати
поставку цієї продукції, оскільки
згідно поданого ними податкового
розрахунку середньооблікова кількість
штатних працівників на обох
підприємствах складала 1 особа.
Зустрічну перевірку із контрагентами
провести було не можливо. Позивачем не
було надано підтверджуючих документів
на транспортування вказаної продукції.
Крім того, у податкового органу була
інформація, що ТОВ «Баер Енд
Трейдсервіс» та ТОВ ТД «Соланж-Трейд»
використовувались у діяльності
«конвертаційного» центру, якій діяв на
території м. Києва та м. Житомира. Суть
злочинної схеми полягала в незаконному
формуванні податкового кредиту по
податку на додану вартість у
підприємств-платників ПДВ шляхом
документального оформлення придбання
товарно-матеріальних цінностей
(проведення безтоварних операцій)
через ланцюг «транзитних» та
«фіктивних» підприємств, які фактично
фінансово-господарською діяльністю не
займались, в тому числі ТОВ «Баер Енд
Трейдсервіс» та ТОВ «Соланж-Трейд».
Всього з використанням даної схеми
було переведено у готівку за період
2009-2010 року в понад 500 млн. грн. Стосовно
організаторів «конвертаційного»
центру ОСОБА_11 та ОСОБА_6, СВ ПМ ДПА в
Житомирській області була порушена
кримінальна справа №1035-10 за ст.ст. 28, 212
ч. 3 КК України. Судом неодноразово
зобов'язувалось представника
відповідача надати повну інформацію
щодо того, чи було рішення суду про
притягнення до відповідальності
організаторів "конвертаційного" центру
за ознаками складу злочинів,
передбачених ст. 28 ч.2, 212 ч.3 КК України і
чи є такий, що набрав законної сили
вирок по вказаній справі. Також ухвалою
суду від 20.12.2011 р. було зобов'язано ДПІ м.
Чернівці витребувати у відповідних
органів вищезазначену інформацію,
однак на день розгляду справи, вказаної
інформації відповідачем суду не було
надано (т.2 а.с.122).

Згідно ч.1 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 року №
996-ХІV підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Необхідно відзначити, що реальність
господарських операцій слід
досліджувати у сукупності, а
відсутність документів, які б
підтверджували транспортування
товару, не може автоматично означати,
що такої операції не відбувалось.

Відповідно до положень ст. 62
Конституції України особа вважається
невинуватою у вчиненні злочину і не
може бути піддана кримінальному
покаранню, доки її вину не буде
доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком
суду. Частиною 4 ст. 70 КАС України
визначено, що обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору. У цьому відношенні слід
повідомити, що порушення кримінальної
справи за фактом створення ОСОБА_11 та
ОСОБА_6 «конвертаційного» центру, ще не
означає, що посадові особи ТОВ
займались "незаконним формуванням
податкового кредиту по податку на
додану вартість", оскільки не було у
встановленому законом порядку
доведено їх вину, і не було
обвинувального вироку щодо
повідомлених обставин.

Також в акті перевірки на стор. 23
податковим органом зазначено, що в ході
відпрацювання фактичного здійснення
господарських операцій ТОВ
"Будмонтаж-2001" по придбанню арматури,
газобетонних блоків та вікон для
будівництва 9-ти поверхового житлового
будинку за адресою м. Чернівці, вул.
Герцена, 2 а було встановлено таке.
Опитані ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
фактично стверджували, що
металопластикові вікна та двері
виготовлялись і встановлювались на
цьому будівництві ТОВ "Облторгсервіс".
Громадянин ОСОБА_10, який був
засновником та директором МПП
"Захід-Блок" стверджував, що протягом
2009-2011 років реалізовував газобетонні
блоки на будівництво 9-ти поверхового
житлового будинку за адресою: м.
Чернівці, вул. Герцена, 2 а.

При цьому, пунктом 78.3. ст. 78 Податкового
кодексу України передбачено, що
працівникам податкової міліції
забороняється брати участь у
проведенні планових та позапланових
виїзних перевірок платників податків,
що проводяться контролюючими органами,
якщо такі перевірки не пов'язані з
веденням оперативно-розшукових справ
або здійсненням кримінального
провадження стосовно таких платників
податків (посадових осіб платників
податків), що знаходяться в їх
провадженні. Перевірки платників
податків податковою міліцією
проводяться у межах повноважень,
визначених законом, та в порядку,
передбаченому Законом України "Про
оперативно-розшукову діяльність",
Кримінальним процесуальним кодексом
України та іншими законами України.

Суду не було надано доказів того, що
пояснення у вище згадуваних осіб
відібрано в рамках порушеної
кримінальної справи.

Згідно положень п. 19 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 01.11.1996 року
№9 "Про застосування Конституції
України при здійсненні правосуддя",
зокрема, судам роз'яснено, що доказами
повинні визнаватися такими, що
одержані незаконним шляхом, наприклад,
тоді, коли їх збирання й закріплення
здійснено або в порушення гарантованих
Конституцією України прав людини і
громадянина, встановленого
кримінально -процесуальним
законодавством порядку, або не
уповноваженою на це особою чи органом,
або за допомогою дій, не передбачених
процесуальними нормами. Тобто суду
необхідно перевірити законність
отримання доказів.

Суд критично ставиться до пояснень,
відібраних начальником ОРВ ВПМ ДПІ у м.
Чернівці під час проведення планової
перевірки підприємства у період з
14.06.2011 року по 12.07.2011 року та
відображених, в тому числі, в акті
позапланової перевірки, як доказів по
справі, оскільки вони відібрані не у
спосіб передбачений Конституцією та
законами України. У поясненнях
записаних на спеціальних бланках
податкової міліції не вказано
обставини їх отримання (в рамках
кримінальної справи чи інші обставини),
не вказано яким чином були встановлені
особи, що надавали пояснення, не
зазначено статусу особи, що надавала
пояснення, не попереджено про
кримінальну відповідальність за
завідомо неправдиві показання. (т.1 а.с.
182-188).

16.08.2011 року стосовно директора ТОВ
"Будмонтаж-2001" ОСОБА_7 було порушено
кримінальну справу за ст. 212 ч.3 КК
України (в 2009 році діючи умисно шляхом
проведення безтоварних операцій з ТОВ "
Баер Енд Трейдсервіс" та ТОВ "
Соланж-Трейд" завищив валові витрати на
суму 3 391 723 грн., що призвело до
заниження податку на прибуток за 2009 рік
в сумі 847 930 грн. та податку на додану
вартість, яка підлягає сплаті до
бюджету за 2009 рік в сумі 678 344, 6 грн., а
всього на загальну суму 1 526 275, 36 грн. (т.2
а.с. 172-174).

Відповідно до постанови
Першотравневого районного суду м.
Чернівці від 28.01.2014 р. не підтвердилось
обвинувачення директора ТОВ
"Будмонтаж-2001" щодо ухилення від сплати
податків, у зв'язку із чим, прокурором
було змінено обвинувачення і
пред'явлено за ст. 366 ч.1 КК України.
Постановою Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 28.01.2014 р. закрито
кримінальну справу відносно ОСОБА_7 за
ст. 366 ч.1 КК України у зв'язку із
закінченням строків давності (т.5
а.с.53-57, 58-59).

Згідно положень ч. 5 ст. 82, ст. 86 КАС
України висновок експерта для суду не є
обов'язковим, однак незгода суду з ним
повинна бути вмотивована в постанові
або ухвалі. Суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

У зв'язку із цим, судом надано оцінку
висновків експертиз. Необхідно
зазначити, що як в рамках кримінальної
справи, порушеної щодо директора
підприємства ОСОБА_7, так і в даній
адміністративній справі було
проведено експертизи, які не
підтвердили висновки податкового
органу викладені в акті перевірки щодо
безпідставного включення вартості
валових витрат по ТОВ "Соланж-Трейд".
Так, згідно висновку експерта
дослідженням поданих документів,
включення до валових витрат вартість
будівельних матеріалів та їх
установку, постачальником яких
задокументовано ТОВ "Соланж-Трейд", ТОВ
«Будмонтаж-2001» здійснено відповідно до
наявних первинних документів та
податкових накладних, що підтверджують
понесені підприємством валові витрати.
(т.5 а.с. 26-27, 42-48).

При цьому у висновку судової інженерно
-технічної експертизи №1754 від 11.12.2013
року вказано на те, що загальна
кількість змонтованих на
дев'ятиповерховому будинку по вул.
Чорноморській, 4-а в м. Чернівцях
віконних блоків згідно актам приймання
виконаних підрядних робіт за період з
квітня 2009 року по грудень 2009 року
становить - 483 од., що більше від
фактично встановлених на 4 одиниці.
Загальна кількість змонтованих
дверних балконних блоків по вказаній
адресі згідно актів приймання
виконаних підрядних робіт за період з
квітня 2009 року по грудень 2009 року
становить 118 од., що менше від фактично
встановлених на 4 одиниці. З наведеного
слідує, що дане порушення: вмонтовано
4-ри балконних дверей замість 4-ох вікон
жодним чином не вплинуло на податкові
зобов'язання позивача.

Враховуючи вищенаведене, позивачем
правомірно було сформовано валові
витрати по господарським операціям із
ТОВ "Соланж-Трейд" та ТОВ " Баер Енд
Трейдсервіс". Реальність операції із
вказаними контрагентами
підтверджується первинними
документами, висновками експертиз із
цього питання, а також матеріалами
кримінальної справи, порушеної
стосовно директора ТОВ "Будмонтаж-2001"
ОСОБА_7 за ст. 212 ч. 3 КК України із
зміненою обвинувачення у зв'язку із не
підтвердженням висунутого йому
обвинувачення.

Стосовно встановлених податковим
органом порушень щодо формування
податкового кредиту, суд зазначає
наступне.

До спірних правовідносин, які виникли у
період з 01.01.2009 року по 31.03.2011 року
застосовувались положення Закону
України "Про податок на додану
вартість", а з 2011 року застосовувались
норми Податкового кодексу України,
який набрав чинності з 01.01.2011 року.

Згідно з пунктом 1.7 статті 1 Закону
України "Про податок на додану
вартість" від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР
(у редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин, далі
- Закон № 168/97-ВР) податковий кредит - це
сума, на яку платник податку має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду, визначена згідно з
цим Законом.

Аналогічні норми містяться також у
Розділі V Податкового кодексу України,
який визначає правила оподаткування
податком на додану вартість з 01 січня
2011 року.

Згідно з п.п 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Кодексу № 2755
-VI податковий кредит - сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Пунктом 198.1 ст. 198 Кодексу № 2755 -VI
встановлено право суб'єкта
підприємницької діяльності на
віднесення сум сплаченого податку на
додану вартість до податкового кредиту
у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Положеннями п.198.3 ст. 198 Кодексу № 2755 -VI
встановлено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

З врахуванням наведеного суд робить
висновок, що достатніми підставами для
включення ТОВ "Будмонтаж-2001" до складу
податкового кредиту відповідних сум
податку на додану вартість є придбання
ним товарів, робіт та послуг;
використання зазначених товарів, робіт
(послуг) у межах господарської
діяльності; сплата чи нарахування сум
податку на додану вартість у зв'язку з
таким придбанням, з врахуванням рівня
звичайних цін. Як встановлено судом, на
підтвердження реальності і
фактичності здійснених господарських
операцій та визначені сум витрат за
укладеними договорами позивачем були
надані суду належним чином засвідчені
копії документів, а саме: договір №01/11
від 01.11.2009 р. укладений між ТОВ
«Соланж-Трейд» та ТОВ «Будмонтаж-2001»;
від постачальника ТОВ «Соланж-Трейд»
рахунки-фактури, видаткові накладні та
податкові накладні, специфікацію до
видаткової накладної; договір про
довгострокові поставки від 01.07.2009 р.,
укладений між ТОВ «Байер Енд
Трейдсервіс» та ТОВ «Будмонтаж-2001» та
на підтвердження поставок досліджено
видаткові накладні, рахунки, податкові
накладні, виписки за особовими
рахунками.

Також судом досліджено ряд документів,
які підтверджують придбання у ТОВ
«Соланж-Трейд» та ТОВ «Байер Енд
Трейдсервіс» товарно-матеріальних
цінностей та їх фактичного
використання при будівництві
багатоквартирного житлового будинку, а
саме: договір №333-06/23 від 18.05.2006 р.
генерального підряду та пайової участі
по розробці проектно-кошторисної
документації та будівництву комплексу
багатоповерхових житлових будинків з
вбудованими приміщеннями
соціально-побутового призначення з
інженерними мережами та благоустроєм
укладеного між замовником - державою в
особі Державної прикордонної
адміністрації та підрядником - ТОВ
«Будмонтаж-2001», та документи, які
свідчать про закінчення будівництва
багатоповерхових будинків, а саме:
сертифікат відповідності № ЧВ 000272 та
декларація про готовність об'єкта до
експлуатації.

В акті перевірки вказано про
відсутність договору №01/11 від 01.11.2009 р.
укладеного між ТОВ «Соланж-Трейд» та
ТОВ «Будмонтаж-2001» та договору про
довгострокові поставки від 01.07.2009 р.,
укладеного між ТОВ «Байер Енд
Трейдсервіс» і ТОВ «Будмонтаж-2001»,
однак під час судового розгляду справи
позивачем надано ці договори. Позивач
суду повідомив, що під час проведення
перевірки договори перевіряючими не
вимагались, а тому і не були
використані при перевірці.

Підставою для нарахування податкового
кредиту, відповідно до підпункту 7.2.6
пункту 7.2. статті 7 Закону № 168/97-ВР є
податкова накладна, яка видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача.

За приписом підпункту 7.5.1 пункту 7.5
статті 7 Закону № 168/97-ВР датою
виникнення права платника податку на
податковий кредит вважається дата
здійснення першої з подій: або дата
списання коштів з банківського рахунку
платника податку в оплату товарів
(робіт, послуг), дата виписки
відповідного рахунку (товарного чека) -
в разі розрахунків з використанням
кредитних дебетових карток або
комерційних чеків; або дата отримання
податкової накладної, що засвідчує
факт придбання платником податку
товарів (робіт, послуг).

Пунктом 198.2 ст. 198 Кодексу № 2755 -VI
визначено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кодекс України визначає
окремі випадки, за яких неможливе
включення витрат по сплаті податку на
додану вартість до податкового кредиту
звітного періоду. До них відносяться:
не пов'язаність здійсненої операції з
господарською діяльністю, фіктивність
операцій, відсутність поставки, та
відсутність у платника податків на
момент перевірки податкових накладних
або видача її особою, яка не є платником
ПДВ.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Кодексу № 2755
-VI не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог чи не підтверджені
митними деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс) (пункт 201.7
статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно п. 201.8 ст. 201 Кодексу № 2755 -VI право
на нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
Підставою для нарахування податкового
кредиту, відповідно до п. 201.10 ст. 201
Кодексу № 2755 -VI є податкова накладна,
яка видається платником податку, який
поставляє товари (послуги), на вимогу їх
отримувача.

Судовим розглядом встановлено, що
контрагенти позивача були
зареєстровані в ЄДР та мали свідоцтва
платника податку на додану вартість, що
надає право такому платнику видавати
податкові накладні, які є підставою для
формування податкового кредиту.
Розбіжностей по декларуванню податку
на додану вартість у позивача із
контрагентами за результатами
податкової перевірки встановлено не
було.

З урахуванням наведеного, можна
зробити висновок, що твердження
податкового органу про те, що позивачем
безпідставно включено до податкового
кредиту податок на додану вартість в
сумі 678 345 грн. з вартості будівельних
матеріалів, отриманих від
постачальників ТОВ «Соланж-Трейд» і
ТОВ «Байер Енд Трейдсервіс», не знайшло
свого документального підтвердження.

Окремо суд бере до уваги, що викладені в
акті перевірки судження суб'єкта
владних повноважень про порушення
позивачем вимог ст.ст. 203, 215, 228 ЦК
України зроблені з перевищенням
компетенції органів державної
податкової служби України та не
підтверджуються дослідженими судом
доказами.

У п. 6 розділу І,ІІ Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
22.12.2010 р. № 984 передбачено, що у висновку
акта документальної перевірки
зазначається опис виявлених
перевіркою порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, з посиланням на
підпункти, пункти, статті законодавчих
актів або загальний висновок щодо
відсутності таких порушень. Факти
виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Разом із тим, в акті перевірки зроблено
висновки, які податковий орган не має
повноважень робити, а саме: висновки
щодо нікчемності досліджуваних
правочинів.

Щодо донарахування податку із доходів
фізичних осіб судовим розглядом
встановлено таке.

В акті перевірки ревізори зазначили, що
ТОВ «Будмонтаж-2001» при виплаті доходів
фізичних особам-підприємцям ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 не нарахувало та не утримало
податок з доходів фізичних осіб. При
цьому, ревізори дійшли такого висновку,
з огляду на те, що зазначені підприємці
працюють за основним місцем в
товаристві, а отже фізично не мали
можливості ще здійснювати
підприємницьку діяльність з надання
послуг. Враховуючи зазначене, ревізори
вирішили, що послуги ОСОБА_4 та ОСОБА_5
надавалися, як штатними працівниками, а
не підприємцями.

Проте, відповідач зробив помилковий
висновок про наявність порушень у ТОВ
«Будмонтаж-2001» при здійсненні операцій
з підприємцями ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Так, відповідно до Договору субпідряду
від 05.01.2009 р. № 15-01/09з та договору про
надання послуг від 01.10.2009 р. № 51/10з
протягом 2009-2010 р.р. підприємцями ОСОБА_4
та ОСОБА_5 було надано послуг загальною
вартістю відповідно на суму 351244,00 грн.
та 54623,00 грн., що підтверджується
підписаними актами виконаних робіт.
Відповідачем в акті перевірки не
спростовано сам факт надання
підприємцями послуг на зазначену суму.

Доходи нараховано та виплачено і
відображено за „42" (дохід в межах
підприємницької діяльності) ознакою у
Податковому розрахунку сум доходів (за
формою 1-ДФ) за відповідні податкові
періоди. Судом встановлено, що
фізичними особами підприємцями надано
копії довідок щодо сплати єдиного
податку, свідоцтва про державну
реєстрацію та копію ліцензії на право
виконання відповідних робіт.

Фізичні особи-підприємці ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 заходились на спрощеній системі
оподаткування і були платниками
єдиного податку. (т.1 а.с.104,146). ТОВ
«Будмонтаж-2001» враховуючи приписи
Указу Президента «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» не
мав правових підстав для нарахування
та отримання з підприємців податку з
доходів фізичних осіб.

У висновку експерта зазначено, що
дослідженням поданих документів,
висновки акту №1994/23-1/31621021 від 19.07.2011
року "Про результати планової виїзної
перевірки ТОВ "Будмонтаж-2001" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2009 року по 31.03.2011 року" щодо
донарахування податку з доходів
фізичних осіб в сумі 26190,60 грн.
документально підтвердити не
надається можливим, з причин, що в акті
документальної перевірки від 19.07.2011 р.
відсутні посилання на проведення
аналізу працюючих осіб, які перебували
чи не перебували в трудових відносинах
з ПП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до
даних Свідоцтва платника єдиного
податку.

З наведеного слідує, що під час
перевірки інспекторами не досліджено
питання щодо використання можливості
ПП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виконувати
вказаний обсяг роботи поза межами
основної роботи на ТОВ "Будмонтаж-2001".

Підпунктами 8.1.1, 8.1.2 п. 8.1 ст. 8 Закону
України "Про податок з доходів фізичних
осіб" № 889-ІV від 22.05.2003 р. (який був
чинний на момент виникнення
правовідносин, далі -Закон № 889-ІV)
визначено, що податковий агент, який
нараховує (виплачує) оподатковуваний
дохід на користь платника податку,
утримує податок від суми такого доходу
за його рахунок, використовуючи ставку
податку, визначену у відповідних
пунктах статті 7 цього Закону. Податок
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету під час виплати
оподатковуваного доходу єдиним
платіжним документом.

Згідно з п.п. 19.2 а) п.19.2 ст.19 Закону № 889-ІV
особи, які відповідно до цього Закону
мають статус податкових агентів,
зобов'язані своєчасно та повністю
нараховувати, утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, який виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати та за її
рахунок.

Як встановлено судом приватні
підприємці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були
найманими працівниками на ТОВ
"Будмонтаж-2001" і відповідно до цього з
них утримувався податок з доходів
фізичних осіб в розмірі 15 %. Крім того,
ці приватні підприємці перебували на
спрощеній системі оподаткування та
сплачували єдиний податок.

Суб'єкт владних повноважень зробив
висновок, що оскільки ТОВ "Будмонтаж-2001"
ОСОБА_4 виплачено дохід за виконання
договорів на загальну суму 119981 грн. та
ОСОБА_5 виплачено дохід за виконання
договорів на загальну суму 54623 грн., а
вказані особи крім того, що є
приватними підприємцями, ще й
перебувають у штаті ТОВ "Будмонтаж-2001" і
є найманими працівниками, то їх дохід
від підприємницької діяльності
підлягає оподаткуванню податком на
прибуток у розмірі 15 %. (17997,15 грн. із
доходу ОСОБА_4 та 8193, 45 грн. із доходу
ОСОБА_5, що разом складає 26190,60 грн.).

В наказі Державної податкової
адміністрації України від 29 грудня 2003
року № 633 «Про затвердження
Податкового роз'яснення щодо
застосування положень пункту 1.8 статті
1, пункту 9.12 статті 9 Закону України "Про
податок з доходів фізичних осіб" та
листах Державної податкової
адміністрації України від 08.01.2004 р. №
16/5/17-3116 та від 06.02.2007 р. № 2174/7/17-0717
зазначено наступне.

У частині оподаткування доходів
фізичних осіб від зайняття
підприємницькою діяльністю, який
застосовується з урахуванням положень
пункту 9.12 статті 9 Закону № 889-ІV та діє
до набрання чинності спеціальним
законом з питань оподаткування
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності. Так,
згідно з підпунктом 9.12.1 пункту 9.12
статті 9 Закону № 889-ІV оподаткування
доходів, зокрема, отриманих фізичною
особою від продажу нею товарів (надання
послуг, виконання робіт) у межах її
підприємницької діяльності без
створення юридичної особи,
здійснюється за правилами,
встановленими спеціальним
законодавством з цих питань, з
урахуванням норм цього пункту. До
спеціального законодавства належить
спеціальна система оподаткування,
запроваджена Указом Президента
України від 03.07.98 р. № 727/98 "Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва" (далі - Указ) та
звичайна (загальна) система
оподаткування, що діє згідно з розділом
IV Декрету, крім фіксованого податку.

Відповідно до статті 2 Указу дохід,
отриманий від здійснення
підприємницької діяльності, що
обкладається єдиним податком, не
включається до складу сукупного
оподатковуваного доходу за підсумками
звітного року такого платника, а
сплачена сума єдиного податку є
остаточною і не включається до
перерахунку загальних податкових
зобов'язань платника єдиного податку.
Згідно із статтею 6 Указу платник
єдиного податку не є платником податку
на доходи фізичних осіб (прибуткового
податку з громадян) саме від здійснення
того виду підприємницької діяльності,
дохід від якої обкладається єдиним
податком.

Оскільки до прийняття "спеціального
закону" оподаткування доходу фізичної
особи - суб'єкта підприємницької
діяльності (від продажу товарів,
надання послуг, виконання робіт у межах
її підприємницької діяльності без
створення юридичної особи)
провадитиметься на підставі Декрету та
Указу (а не Закону), термін "загальний
оподатковуваний дохід
(оподатковуваний дохід)" у значенні,
наданому Законом № 889-ІV, до такого
доходу не застосовується.

Отже, на підставі положень пункту 1.6
статті 1 Закону № 889-ІV (а також
підпункту 4.3.25 пункту 4.3 статті 4,
підпунктів 9.12.1 та 9.12.2 пункту 9.12 статті
9, статті 17 Закону № 889-ІV; статей 2 та 6
Указу; статті 14 Декрету особа, яка є
джерелом виплати доходу (виручки) на
користь суб'єкта підприємницької
діяльності, не має правових підстав
визначати об'єкт оподаткування -
оподатковуваний дохід під час
здійснення виплати такого доходу
(виручки), оскільки це призведе до
подвійного оподаткування такого
доходу та порушення сфер правового
регулювання між Указом, Декретом та
Законом.

Таким чином з урахуванням наведених
положень законодавчих актів, які були
чинними на момент виникнення
правовідносин, у позивача ТОВ
"Будмонтаж-2001" не було правових підстав
для здійснення утримання до бюджету
податку із доходів фізичних осіб із
приватних підприємців за надання
останніми послуг, як приватними
підприємцями. Відповідачем
неправомірно зобов'язано позивача
сплатити до бюджету вартість не
утриманого з приватних підприємців
податку з доходів фізичних осіб у
розмірі 15 % відповідно до укладених
договорів про надання послуг з ТОВ
"Будмонтаж-2001", оскільки вказані
договори укладались з ними, як з
приватними підприємцями, і відповідно
за свою діяльність, як підприємців ними
вже було сплачено податок.

Суд вважає, що відповідач при прийнятті
спірних рішень діяв всупереч вимог ст.
19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Зокрема, рішення прийняті
необґрунтовано, тобто без урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішень, а тому вказані
рішення належать до скасування, що
відповідає суті заявлених вимог та
передбаченому законом способу захисту
порушеного права.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги або
заперечення. Представником позивача
доведено суду те, що відповідачем
прийнято протиправне рішення, а тому
позов як правомірний належить до
задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2, 3, 11, 71, 79, 86, 94, 158-163, 167 КАС України,
суд , -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Чернівцях:

-№ від 20.09.2011р., відповідно до
якого ТОВ "Будмонтаж-2001" було збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість за основним
платежем 209286 грн. та за штрафними
санкціями 52321,5 грн.;

-№ від 20.09.2011р., відповідно до
якого ТОВ "Будмонтаж-2001" було визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість та зобов'язано
сплатити суму податку у розмірі 469059
грн. та штрафні санкції у розмірі 117264,75
грн.;

-№ від 20.09.2011р., відповідно до
якого ТОВ "Будмонтаж-2001" було збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток за основним платежем 550981
грн. та за штрафними санкціями 84915 грн.;

-№ від 20.09.2011р., відповідно до
якого ТОВ "Будмонтаж-2001" було збільшено
суму грошового зобов'язання по податку
на доходи фізичних осіб за основним
платежем 26190,6 грн. та за штрафними
санкціями 6547,65 грн.

3. Повернути із Державного бюджету
сплачений судовий збір у розмірі 13 грн.
60 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 185,
частин першої-другої статті 186 КАС
України сторони, які беруть участь у
справі, мають право оскаржити в
апеляційному порядку дану постанову
шляхом подання апеляційної скарги до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд. Скарга про
апеляційне оскарження даної постанови
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення або в разі відсутності
сторони в судовому засіданні з дня
одержання її копії. У разі
проголошення судом вступної та
резолютивної частини рішення
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанову у повному обсязі сторони
можуть отримати після 24 червня 2014 р.

Суддя
Т.М.
Брезіна