Справа № 2а-2218/5368/11
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-2218/5368/11
Головуючий у 1-й інстанції: Граб Л.С.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Боровицький О. А.

судді: Біла Л.М. Залімський І. Г.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення і охорони здоров'я
Хмельницької міської ради на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 05 серпня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення і
охорони здоров'я Хмельницької міської
ради про визнання дій неправомірними,
зобов'язання провести перерахунок
щорічної допомоги на оздоровлення за
2007-2010 роки,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2011 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з адміністративним позовом до
управління праці та соціального
захисту населення і охорони здоров'я
Хмельницької міської ради про визнання
дій неправомірними, зобов'язання
провести перерахунок щорічної
допомоги на оздоровлення за 2007-2010 роки.

Відповідно до ухвали Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 01 серпня 2011 року позовні
вимоги позивача заявлені за межами
шестимісячного строку передбаченого
частиною 2 статті 99 КАС України
залишено без розгляду.

Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області постановою від
05 серпня 2011 року позов задовольнив
частково, а саме: визнав
неправомірними дії відповідача щодо
невиплати позивачу щорічної грошової
допомоги на оздоровлення, як інваліду
ІІ групи захворювання пов'язаної з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС (1
категорія) за період з 14.09.2010 по 31.12.2010;
зобов'язано відповідача провести
нарахування та виплату позивачу, як
інваліду ІІ групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи
невиплаченої щорічної грошової
допомоги на оздоровлення за період з
14.09.2010 по 31.1.2010 у відповідності до
статті 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та виплачених сум.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
в задоволенні позову відмовити.

Суд апеляційної інстанції, відповідно
до положень ст. ст. 197, 183-2 КАС України,
проводить розгляд справи у порядку
письмового провадження. За таких умов,
згідно з ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України,
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції у
межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін, з
таких підстав.

Як встановлено з матеріалів справи,
позивач належить до першої категорії
осіб, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи, є інвалідом
другої групи.

Відповідно до статті 48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", учасники
ліквідації аварії на Чорнобильські АЕС
1 категорії (інваліди ІІ групи) мають
право на отримання щорічної допомоги
на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат.

Всупереч статті 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" позивачу
виплата допомоги на оздоровлення
проведена у розмірі, визначеному
постановою Кабінету Міністрів України
№562 від 12.07.2005 року, нараховано в
розмірі 120 грн.

Не погодившись з наведеними діями
відповідача, позивач звернувся до суду
з відповідним адміністративним
позовом.

Так, ч. 2 ст. 19 Конституції України
визначає, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 9 КАС України, суд
при вирішення справи керується
принципом законності, відповідно до
якого вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Колегія суддів зазначає, що положення
ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", у редакції станом на 05.07.2007
року, є діючими. На час спірних
правовідносин їх не зупиняли та не
змінювали інші нормативно-правові
акти.

Відтак, виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, при вирішенні
даного спору повинні застосовуватись
приписи ст. 48 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та Закону України "Про
Державний бюджет України на 2010 рік",
якими встановлено розмір мінімальної
заробітної плати на 2010 рік.

Стаття 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" також визначає, що щорічна
допомога на оздоровлення виплачується
інвалідам другої групи в розмірі 5
мінімальних заробітних плат на момент
виплати допомоги. Тобто, це є щорічна
одноразова допомога на оздоровлення,
яка не може бути поділена, і
виплачується у повному обсязі за весь
рік.

Отже, доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, які призвели до
неправильного вирішення справи.
Прийнята постанова відповідає
матеріалам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо задоволення
заявлених вимог у спосіб, строках та
межах, визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення і
охорони здоров'я Хмельницької міської
ради залишити без задоволення, а
постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 05 серпня 2011 року - без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Боровицький О. А.

Судді
Біла Л.М.

Залімський І. Г.