Справа № 2а-9831/12/1370
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
Справа № 876/922/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судових засідань
Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Львівського комунального
підприємства «Львівелектротранс» на
ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 3 грудня 2012
року про відмову у відкритті
провадження в адміністративній справі
за позовом Львівського комунального
підприємства «Львівелектротранс» до
Державної екологічної інспекції у
Львівській області про скасування акту
перевірки,

В С Т А Н О В И В :

Львівське комунальне підприємство
«Львівелектротранс» звернулося до
Львівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
екологічної інспекції у Львівській
області про визнання протиправним та
скасування акту перевірки від 2 жовтня
2012 року.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 3 грудня 2012
року у відкритті провадження у справі
відмовлено з підстав, передбачених п. 1
ч. 1 ст. 109 КАС України.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, його оскаржило Львівське
комунальне підприємство
«Львівелектротранс», подавши
апеляційну скаргу. В апеляційній
скарзі апелянт, посилаючись на
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати ухвалу суду та направити
справу для продовження розгляду по
суті до суду першої інстанції.
Обгрунтовуючи свою незгоду із судовим
рішенням, апелянт зазначив, що
оскаржувана ухвала порушує його
конституційне право на судовий захист,
а оскільки відповідачем є суб'єкт
владних повноважень, спір є публічним
та підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, будучи належним чином
повіолменими про час та місце слухання
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційної скарги, в межах викладених
в ній доводів, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід задовольнити з
таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 2
КАС завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС
передбачено, що до адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження. Цю норму
слід розуміти в системному зв'язку з
частиною першою тієї самої статті, з
якої випливає, що захист прав та
інтересів юридичних осіб шляхом
оскарження до адміністративного суду
будь-яких рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень можливий
лише у сфері публічно-правових
відносин.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 3 КАС справу адміністративної
юрисдикції визначено як переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Тобто, до компетенції адміністративних
судів належать спори фізичних чи
юридичних осіб з органом державної
влади, органом місцевого
самоврядування, їхньою посадовою або
службовою особою, предметом яких є
перевірка правильності рішень, дій чи
бездіяльності цих органів (осіб)
відповідно до прийнятих або вчинених
при здійсненні ними владних
управлінських функцій.

Відповідно до пункту 1 частини другої
статті 17 КАС юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів або
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності. Вжитий у цій
процесуальній нормі термін «суб'єкт
владних повноважень» означає орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхню посадову чи
службову особу, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень (пункт 7 частини першої
статті 3 КАС).

Частиною 1 статті 109 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суддя відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Водночас, статтею 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод передбачено, що кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

Відповідно до частини другої статті 55
Конституції України кожному
гарантується право на оскарження в
суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб.

Згідно частини 1 статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

У контексті наведених юридичних норм,
колегія суддів зауважує, що позивач на
власний розсуд визначає, чи порушені
його права, свободи чи інтереси
рішеннями, діями або бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень та чи
звертатися йому до суду з цього
приводу, а суд в свою чергу повинен
вирішити правомірність його вимог. Суд
апеляційної інстанції наголошує, що
позивач не може бути позбавлений
гарантованого законом права на судовий
захист.

За правилами, встановленими частиною
шостої статті 109 КАС України, у разі
відмови у відкритті провадження в
адміністративній справі з підстав
непідсудності справи
адміністративному суду, цей суд
повинен роз'яснити позивачеві, до
юрисдикції якого суду віднесено
розгляд такої справи.

Вказана правова норма покликана
забезпечити можливість позивача
захистити порушені, на його думку,
права чи інтереси в суді.

Суд першої інстанції в порушення
наведеної норми права не роз'яснив
позивачу до юрисдикції якого суду
віднесено розгляд такої справи, чим
позбавив позивача права на доступ до
правосуддя, передбачений Європейською
конвенцією з прав людини.

Оскільки при винесенні ухвали порушено
норми процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення
питання, суд апеляційної інстанції,
відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України,
приходить до висновку про скасування
оскаржуваної ухвали суду і
постановлення нової ухвали з
направленням матеріалів до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, п. 3 ч. 1
ст. 199, ст. 204, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. 206 КАС
України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Львівського
комунального підприємства
«Львівелектротранс» задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 3 грудня 2012
року у справі № 2а-9831/12 скасувати і
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту прголошення та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
О.О. Большакова

Судді
І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст ухвали виготовлено 24
червня 2014 року.