Справа № 815/1089/14
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1089/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року Одеський
окружний адміністративний суд у
складі:

головуючого по справі судді Бжассо Н.В.

за участю секретаря Музика
І.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі філії
«Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та
Кредит» до Другого Приморського
відділу виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції, за участю
третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Акціонерний банк «Діамант» про
зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов
адміністративний позов ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» в особі філії
«Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та
Кредит», за результатом якого позивач
просить зобов'язати Другий Приморський
відділ державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
зняти арешт з квартири під АДРЕСА_1
загальною площею 56,9 кв.м, що був
накладений постановою Другого
Приморського ВДВС Одеського МУЮ серії
АН № 311926 від 29.07.2010 року; зобов'язати
Другий Приморський відділ державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції зняти арешт з
квартири під АДРЕСА_1 загальною площею
56,9 кв.м, що був накладений постановою
Другого Приморського ВДВС Одеського
МУЮ за № В-6/1374 від 24.11.2010 року по
виконавчому провадженню № 22847378;
зобов'язати Другий Приморський відділ
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції зняти
арешт з квартири під АДРЕСА_1 загальною
площею 56,9 кв.м, що був накладений
постановою Другого Приморського ВДВС
Одеського МУЮ від 22.02.2011 року, по
виконавчому провадженню № 24706114,
обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги
наступними доводами.

Як зазначає позивач, між
Публічним акціонерним товариством
«Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії
«Одеське регіональне управління»
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір № к-2406, за
умовами якого банківською установою
був наданий кредит у сумі 28 000,00 євро, зі
сплатою процентів за користування
кредитом у розмірі 13,5 процентів
річних, строком користування до 16.10.2022
року.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань по даному кредитному
договору, між ОСОБА_1 та банківською
установою, позивачем, укладений
договір іпотеки, посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу, ОСОБА_2 за
реєстровим номером № 6377, згідно якого в
забезпечення виконання ОСОБА_1
зобов'язань за кредитним договором,
банку було передано в іпотеку нерухоме
майно, а саме: квартиру під АДРЕСА_1,
загальною площею 56,9 кв.м.

Згідно п. 3.2, 4.3 Кредитного
договору, позичальник зобов'язувався
щомісячно проводити погашення
заборгованості, відповідно до графіку
(Додаток № 1 до договору), проте
залучені кредитні кошти своєчасно не
сплачувались, у зв'язку з чим
утворилась заборгованість.

Позивач зазначає, що при
проведенні претензійно - позовної
роботи з боржником, згідно
інформаційної довідки з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна від 14.11.2013 року за №
12827138, банку стало відомо, що на заставне
майно, яке є предметом іпотеки
накладені арешти: постановою Другого
Приморського ВДВС Одеського МУЮ серії
АН № 311926 від 29.07.2010 року; постановою
Другого Приморського ВДВС Одеського
МУЮ за № В-6/1374 від 24.11.2010 року, по
виконавчому провадженню № 22847378;
постановою Другого Приморського ВДВС
Одеського МУЮ від 22.02.2011 року по
виконавчому провадженню № 24706114.

У зв'язку з тим, що вищевказане майно
знаходиться у іпотеці банку та у
найближчий час планується бути
реалізованим в рахунок погашення
заборгованості перед банком, зазначені
арешти перешкоджають позивачу у
реалізації своїх прав, як
іпотекодержателя та порушує інтерес
банку як кредитора в частині погашення
заборгованості по кредитному договору,
що й спонукало звернення позивач до
суду з зазначеним адміністративним
позовом.

В ході судового розгляду справи,
представник позивача заявлені позовні
вимоги підтримав та просив
задовольнити, надав заяву з проханням
розгляд справи проводити в порядку
письмового провадження.

Відповідач, Другий Приморський відділ
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції в судове
засідання не з'явився, сповіщався
належним чином про дату, час і місце
судового розгляду справи, надав до суду
копію виконавчого провадження № В-9/325
та письмові пояснення від 10.04.2014 року №
10576 відповідно до яких вбачається, що
згідно витягу про реєстрацію в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, арешт накладався за
виконавчим провадженням по виконанню
судового наказу № 2н-1379/10 Приморського
районного суду м. Одеси від 2010 року, у
зв'язку з чим, відповідно до п.9.9 Порядку
роботи з документами в органах ДВС,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5,
термін зберігання переданих до архіву
виконавчих проваджень становить три
роки, тобто виконавче провадження по
даній справі знищено, інформація щодо
стану виконання у відділі відсутня.

Третя особа, АБ «Діамант», в судове
засідання не з'явився, сповіщався
належним чином про дату, час і місце
судового розгляду справи, зауваження
на заявлений адміністративний позов,
клопотання про відкладення розгляду
справи до суду не надав.

Справа розглядається в порядку
письмового провадження, відповідно до
положень ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності,
приходить до наступного висновку.

Відповідно до інформаційної довідки з
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна № 12827138 від
14.11.2013 року, судом встановлено наступні
обтяження зареєстровані на об'єкт -
квартира АДРЕСА_1: 05.12.2006 року, за № 4167164,
приватним нотаріусом ОСОБА_2
зареєстровано обтяження за договором
іпотеки від 05.12.2006 року, укладеного між
ВАТ Банк «Фінанси та кредит» та
ОСОБА_1» на забезпечення вимог іпотеко
держателя за кредитним договором №
к-2085 від 04.12.2006 року; 16.10.2007 року за №
5849007, приватним нотаріусом ОСОБА_2
зареєстровано обтяження згідно
додаткової угоди до іпотечного
договору від 16.10.2007 року, укладеного між
ВАТ Банк «Фінанси та кредит» та
ОСОБА_1» на забезпечення вимог іпотеко
держателя за кредитним договором №
к-2085 від 04.12.2006 року; 29.07.2010 року за №
10086235 реєстратором Одеської філії ДП
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України, накладено арешт
нерухомого майна на підставі
постанови Другого Приморського ВДВС
Одеського МУЮ № АН № 311926 від 29.07.2010
року; 26.11.2010 року, за № 105365
реєстратором Одеської філії ДП
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України, накладено арешт
нерухомого майна на підставі
постанови Другого Приморського ВДВС
Одеського МУЮ № 228473778 від 24.11.2010 року;
24.02.2011 року за № 086235 реєстратором
Одеської філії ДП «Інформаційний
центр» Міністерства юстиції України,
накладено арешт нерухомого майна на
підставі постанови Другого
Приморського ВДВС Одеського МУЮ № 24706114
від 22.02.2011 року.

Судом встановлено, що постановою
старшого державного виконавця Другого
Приморського ВДВС 22.02.2011 року, прийнята
постанова № В-9/325 про відкриття
виконавчого провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа № 2-3434/10, виданого Приморським
районним судом м. Одеси, 21.05.2010 року, про
стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ
«Діамант» грошової суми у розмірі 96 942,
28 грн. З метою виконання рішення суду,
зазначеною постановою накладено арешт
на все майно боржника.

Постановою № В-9/325 від 18.07.2011 року,
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа
Приморського районного суду м. Одеси №
2-3434/10 закінчено, знаходження
встановленого майна, а саме квартири
АДРЕСА_1 в заставі, згідно договору
іпотеки, а іншого майна по дислокації
Другого Малиновського ВДВС Одеського
МУЮ.

Таким чином, судом встановлено
врахування відповідачем по справі при
примусовому стягненні наявності
зареєстрованої застави на спірний
об'єкт нерухомості, що потягло
закінчення виконавчого провадження.

Згідно інших арештів, відповідно до
письмових пояснень відповідача
вбачається, що згідно витягу про
реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна,
арешт накладався за виконавчим
провадженням по виконанню судового
наказу № 2н-1379/10 Приморського районного
суду м. Одеси від 2010 року, у зв'язку з
чим, відповідно до п.9.9 Порядку роботи з
документами в органах ДВС,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5,
термін зберігання переданих до архіву
виконавчих проваджень становить три
роки, тобто виконавче провадження по
даній справі знищено, інформація щодо
стану виконання у відділі відсутня.

З метою забезпечення поновного та
всебічного розгляду справи, судом в
якості письмового доказу, з
Приморського районного суду
витребувано копію судового наказу по
справі № 2н-1379/10.

Згідно наданої копії судового наказу
від 09.06.2010 року, по справі № 2н-1379/10,
судом встановлено, що заборгованість
стягувалась з іншої особи, а саме
ОСОБА_3.

З урахуванням знищення матеріалів
виконавчого провадження, за перебігом
терміну зберігання, встановити факт
помилки в накладенні арешту на майно
ОСОБА_1 встановити не можливо.

Разом з цим, судом встановлено, що
згідно приписів ст. 3 Закону України
"Про іпотеку", пріоритет права
іпотекодержателя на задоволення
забезпечених іпотекою вимог за рахунок
предмета іпотеки відносно
зареєстрованих у встановленому
законом порядку прав чи вимог інших
осіб на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає з моменту державної
реєстрації іпотеки. Зареєстровані
права та вимоги на нерухоме майно
підлягають задоволенню згідно з їх
пріоритетом - у черговості їх державної
реєстрації.

Пріоритет права іпотекодержателя - ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» на
задоволення забезпечених іпотекою
вимог виник ще у грудні 2006 року, тобто з
моменту державної реєстрації іпотеки.
Оскаржувані постанови Другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції винесені значно
пізніше, тобто вже в той час, коли у ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» був
пріоритет права на задоволення
забезпечених іпотекою вимог за рахунок
предмета іпотеки.

Відповідно до п.п. 3, 4, 7, 8 ст. 54 Закону
України "Про виконавче провадження" для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю. Про звернення
стягнення на заставлене майно для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна. Спори, що виникають під час
виконавчого провадження щодо
звернення стягнення на заставлене
майно, вирішуються судом. Примусове
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
"Про іпотеку".

Згідно ст. 56 Закону України «Про
виконавче провадження» не
допускається звернення стягнення на
майно, зазначене в переліку видів
майна громадян, на яке не може бути
звернуто стягнення за виконавчими
документами, згідно з додатком до
цього Закону.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

У разі порушення провадження у справі
про відновлення платоспроможності
іпотекодавця або визнання його
банкрутом або при ліквідації юридичної
особи - іпотекодавця іпотекодержатель
набуває право звернення стягнення на
предмет іпотеки незалежно від настання
строку виконання основного
зобов'язання, якщо іпотекодержатель і
правонаступник іпотекодавця не
досягнуть згоди про інше.

Звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Звернення стягнення на майно, що є
предметом іпотеки і належить
державному чи комунальному
підприємству або підприємству, більш
як 50 відсотків акцій (часток, паїв)
якого перебуває у державній власності,
здійснюється на підставі рішення суду.

Якщо предметом іпотеки є два або більше
об'єкти нерухомого майна, стягнення
звертається в обсязі, необхідному для
повного задоволення вимог
іпотекодержателя. Якщо предметом
іпотеки є об'єкти, які належать різним
особам, та задоволення отримується за
рахунок частини переданого в іпотеку
майна, ті іпотекодавці, на майно яких
було звернено стягнення, мають право на
пропорційне відшкодування від
іпотекодавців, на майно яких не
зверталось стягнення, і набувають прав
іпотекодержателя на частину майна, на
яку не було звернено стягнення, для
забезпечення такого відшкодування.

Таким чином, на спірну квартиру, що є
предметом іпотеки поширюється дія
спеціального закону, який визначає
механізм реалізації такого майна
виключно на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотеко держателя.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що приймаючи
постанови про накладення арешту на
квартиру АДРЕСА_1 належну ОСОБА_1,
відповідач, керувався положеннями
Закону України «Про виконавче
провадження», з дотриманням положень
України «Про іпотеку», оскільки для
звернення стягнення на заставлене
майно державний виконавець перевірив
наявність чинників передбачених ч. 3 ст.
54 Закону України «Про виконавче
провадження», у зв'язку з чим закінчив
виконавче провадження № В-9/325.

Разом з цим, у зв'язку з закінченням
виконавчого провадження, державний
виконавець мав скасувати заходи
забезпечення виконання рішення суду, у
вигляді арешту іпотечного майна
боржника, з метою запобігання порушень
прав та інтересів іпотекодержателя,
які суд визнає такими, що підлягають
захисту.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); добросовісно;
розсудливо.

З урахуванням викладеного аналізу
чинного законодавства, встановлених
фактів суд прийшов до висновку, що
позивач довів суду ті обставини, на які
посилався в обґрунтування позовних
вимог і вони підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 70, 71, 86, 122,
128, 159-164 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії
«Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та
Кредит» до Другого Приморського
відділу виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції, за участю
третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Акціонерний банк «Діамант» про
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Зобов'язати Другий Приморський
відділ державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
зняти арешт з квартири під АДРЕСА_1
загальною площею 56,9 кв.м, що був
накладений постановою Другого
Приморського ВДВС Одеського МУЮ серії
АН № 311926 від 29.07.2010 року.

Зобов'язати Другий Приморський
відділ державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
зняти арешт з квартири під АДРЕСА_1
загальною площею 56,9 кв.м, що був
накладений постановою Другого
Приморського ВДВС Одеського МУЮ за №
В-6/1374 від 24.11.2010 року по виконавчому
провадженню № 22847378.

Зобов'язати Другий Приморський
відділ державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
зняти арешт з квартири під АДРЕСА_1
загальною площею 56,9 кв.м, що був
накладений постановою Другого
Приморського ВДВС Одеського МУЮ від
22.02.2011 року, по виконавчому провадженню
№ 24706114.

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через Одеський
окружний адміністративний суд
протягом 10 днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Н. В. Бжассо

Зобов'язати Другий Приморський відділ
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції зняти
арешт з квартири під АДРЕСА_1 загальною
площею 56,9 кв.м, що був накладений
постановою Другого Приморського ВДВС
Одеського МУЮ серії АН № 311926 від 29.07.2010
року.

Зобов'язати Другий Приморський
відділ державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
зняти арешт з квартири під АДРЕСА_1
загальною площею 56,9 кв.м, що був
накладений постановою Другого
Приморського ВДВС Одеського МУЮ за №
В-6/1374 від 24.11.2010 року по виконавчому
провадженню № 22847378.

Зобов'язати Другий Приморський
відділ державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
зняти арешт з квартири під АДРЕСА_1
загальною площею 56,9 кв.м, що був
накладений постановою Другого
Приморського ВДВС Одеського МУЮ від
22.02.2011 року, по виконавчому провадженню
№ 24706114.