Справа № 267/2914/14-а
Суддя: Помогаєв А. В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
м. Макіївка

Гірницький районний суд міста Макіївки
Донецької області у складі:

головуючого судді Помогаєва А.В.

при секретарі Салімській Є.К.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області
про визнання неправомірними дій щодо
обмеження під час перерахунку розміру
пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, у
якому просила наступне:

- визнати неправомірними дії
відповідача щодо обмеження під час
перерахунку розміру пенсії;

- зобов'язати відповідача провести
перерахунок пенсії на підставі довідки
Прокуратури Донецької області від
07.04.2014 р. №18-57-286, відповідно до вимог ст.
50-1 Закону України «Про прокуратуру» в
редакції від 23 грудня 2010 року, виходячи
з розрахунку 90% від заробітної плати та
здійснити відповідні виплати.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що їй з лютого 2002
року відповідно до ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру»
відповідачем призначена та
виплачувалась пенсія у розмірі 90%
заробітної плати.

Наказом прокурора Донецької області
від 05.04.2014 року № 166-о ОСОБА_1 звільнено з
посади старшого прокурора прокуратури
м. Макіївки з 07.04.2014 року за власним
бажанням відповідно до вимог ст. 38 КЗпП
України та ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру», у зв'язку з чим вона
звернулась до Управління Пенсійного
Фонду України в Гірницькому районі м.
Макіївки з заявою про перерахунок
пенсії та надала довідку про середній
заробіток за останні 60 календарних
місяців.

Листом від 19.05.2014 року № 59/0-07-01-01 УПФУ в
Гірницькому районі м. Макіївки
повідомило про те, що згідно з
розпорядженням №175800 від 16.04.2014 р.
перерахунок пенсії зроблено виходячи з
розрахунку 80 % від середнього заробітку
з урахуванням вимог ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру» в редакції,
що діє з 01.10.2011 року.

Таким чином, відповідач здійснив
перерахунок пенсії у розмірах нижчих,
ніж встановлено законодавством
України. Такі дії відповідача не
відповідають положенням ст.ст.22 та 64
Конституції України, оскільки звужують
права позивача на пенсійне
забезпечення, тому за захистом своїх
прав вона звернулась до суду з даним
позовом.

У судовому засіданні позивач позов
підтримала та просила його
задовольнити. Надала суду пояснення,
аналогічні викладеним у позові,
посилалась на рішення Верховного суду
України у справах за аналогічними
позовами.

Представник відповідача Шевченко О.В.,
яка діє на підставі довіреності, у
судовому засіданні позов не визнала, та
просила у його задоволенні відмовити,
посилаючись на його необґрунтованість.
Пояснила, що позивач знаходиться на
обліку в УПФ України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області з
01.02.2002 р. та отримує пенсію за вислугу
років відповідно до вимог ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру».

08.04.2014 р. ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в
Гірницькому районі м. Макіївки з заявою
про перерахунок пенсії та надала
відповідну довідку про розмір
заробітної плати.

Розпорядженням від 16.04.2014 р. проведено
перерахунок пенсії позивача, розмір
якої склав 6492,34 грн., що є більшим, ніж
розмір раніше призначеної пенсії.

З 01.10.2011 року набрав чинності Закон
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» №3668-VI яким внесено зміни до
статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру», та визначено, що пенсія
призначається в розмірі 80% від суми
заробітної плати, з якої було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідачем з 01.01.2014 року розмір
пенсії позивача перераховано у
відповідності до зазначеного
законодавства.

Заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав:

Сторонами не заперечується та
матеріалами справи підтверджується, що
позивачу з 01.02.2002 року відповідно до ст.
50-1 Закону України «Про прокуратуру»
відповідачем призначена та
виплачувалась до 01.04.2014 р. пенсія у
розмірі 90% заробітної плати.

Згідно розпорядження відповідача №175800
від 16.04.2014 р. позивачу здійснено
перерахунок розміру пенсії у бік
зменшення, а саме - застосовано
відсоток 80% від розміру заробітної
плати. (а.с. 17). Про таку зміну позивач
дізналась з листа від 19.05.2014 р. (а.с. 16)

Відповідно до ст. 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» в редакції, яка діяла
на момент призначення пенсії позивачу,
прокурори і слідчі зі стажем роботи не
менше 20 років, у тому числі зі стажем
роботи на посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мали
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначалась у розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Порядок і умови перерахунку пенсій
працівників прокуратури визначено ч. 17
ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру». Підставою для
перерахунку є підвищення заробітної
плати відповідних категорій
працівників прокуратури.

З урахуванням наведеного, суд
приходить до висновку, що перерахунок
пенсії проводиться на підставі
документів пенсійної справи та
документів, додатково поданих
пенсіонерами, в даному випадку
довідкою Прокуратури Донецької
області від 05.07.2012 року № 18-57-686.

Суд вважає необґрунтованим посилання
відповідача на зміни до Закону України
«Про прокуратуру», внесені Законом
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», оскільки п.2 розділу ІІ
«Прикінцеві та перехідні положення»
останнього Закону прямо визначено, що
встановлені в ньому обмеження розміру
пенсії не застосовуються до пенсій, які
призначені до набрання ним чинності.

При цьому суд зазначає, що
Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист та неприпустимість
обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень
і сформулював правову позицію, згідно
якої Конституція України та закони
України відокремлюють певні категорії
громадян України, що потребують
додаткових гарантій соціального
захисту з боку держави. До них, зокрема,
належать громадяни, яким пенсія
призначена за спеціальними законами (в
тому числі і Законом України «Про
прокуратуру»).

Тому звуження змісту та обсягу цього
права шляхом прийняття нових законів
або внесення змін до чинних законів за
ст. 22 Конституції України - не
допускається.

Відповідно до ст. ст. 22 та 64 Конституції
України, право на пенсійне
забезпечення відповідних категорій
громадян, встановлене законами України
є таким, що не підлягає звуженню та
обмеженню.

Крім того, ст. 58 Конституції України
встановлено, що закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Позивачу з 01.02.2002 року, на підставі ст.50-1
Закону України «Про прокуратуру»
Управлінням пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки була
призначена і нарахована пенсія у
розмірі 90% заробітної плати за
відповідною посадою..

Таким чином, до спірних правовідносин
підлягають застосуванню саме норми
Закону, які діяли на момент призначення
пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного України, рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Постановою Верховного Суду України від
10.12.2013 року по справі №21-348а13 задоволено
заяву про перегляд рішення Вищого
адміністративного суду України з
питання визначення розміру пенсії.
Верховний Суд України прийшов до
висновку, що процедури призначення та
перерахунку пенсії різні за змістом і
механізмом їх проведення.

Механізм проведення перерахунку
пенсії позивача визначено нормою ч. 17
ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру», яка змін у зв'язку із
прийняттям Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» не
зазнала.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку, у тому числі, органів
державної влади.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У розумінні статті 92 Конституції
України виключно законами України
визначаються права і свободи людини і
громадянина, гарантії цих прав і
свобод, основні обов'язки громадянина.

Вирішуючи дану справу суд виходить з
того, що згідно принципу верховенства
права, який визнається і діє в Україні,
права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, держава відповідає
перед людиною за свою діяльність,
утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком
держави, органи законодавчої,
виконавчої та судової влади здійснюють
свої повноваження у встановлених
Конституцією України межах і
відповідно до законів України (стаття 1,
частина друга статті 3, частина друга
статті 6, частина перша статті 8
Конституції України).

У відповідності до ст. 3 Конституції
України, людина, її життя і здоров'я,
честь і гідність, недоторканність і
безпека визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави. Держава відповідає
перед людиною за свою діяльність.
Утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком
держави.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про те, що відповідач
неправомірно провів позивачу
перерахунок пенсії в розмірі 80% від
суми місячного заробітку.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Розглядаючи позов, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
визнання неправомірними дій
відповідача щодо обмеження під час
перерахунку пенсії, є такими, що не
відповідають змісту правовідносин, які
виникли між сторонами. Підставою
виникнення спірних правовідносин є акт
індивідуальної дії у формі
Розпорядження №175800 від 16.04.2014 р. про
перерахунок пенсії, яке прийнято
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень. Оскарження цього акту
відповідача є належним способом
захисту прав позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Керуючись зазначеною нормою Закону,
суд вважає за необхідне вийти за межі
позовних вимог та визнати протиправним
розпорядження УПФУ в Гірницькому
районі м. Макіївки №175800 від 16.04.2014 р. про
перерахунок пенсії та скасувати його.

Позовна вимога про зобов'язання
відповідача провести нарахування
пенсії відповідно до ст.50-1 Закону
України «Про прокуратуру» в редакції
від 23 грудня 2010 року, виходячи з
розрахунку 90% від заробітної плати та
здійснити відповідні виплати, - є
повністю обґрунтованою. Зазначені дії
є наслідком скасування розпорядження
відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» перерахунок
призначеної пенсії проводиться у разі
виникнення права на підвищення пенсії -
з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до
15 числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма
необхідними документами подано ним
після 15 числа.

Судом встановлено, що позивач
звернулась за перерахунком пенсії
08.04.2014 р., отже право на перерахунок
виникло з 01.04.2014 р. і він має бути
здійснений починаючи з цієї дати.

Згідно ст. 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.
Згідно доданої до позову квитанції
позивачем сплачено судовий збір в сумі
73,08 грн., який підлягає стягненню на її
користь з Державного бюджету.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 1-4, 6-9, 18, 41, 71, 72, 94, 99,
158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
Розпорядження Управління Пенсійного
Фонду України в Гірницькому районі
міста Макіївки №175800 від 16.04.2014 р. про
перерахунок пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в Гірницькому районі м.
Макіївки здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_1 на підставі довідки Прокуратури
Донецької області від 07.04.2014 року
№18-57-286, виходячи з розрахунку 90 % від
середнього заробітку, починаючи з
01.04.2014 року, та здійснити відповідні
виплати, з урахуванням раніше
отриманих сум.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати
судового збору в сумі 73 грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, а у разі оскарження - за
результатами апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Гірницький районний суд м. Макіївки
протягом десяти днів з дня отримання її
повного тексту. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Повний текст постанови складено 20.06.2014
року.

Суддя
А.В. Помогаєв