Справа № 253/5326/14-а
Суддя: Лук'янова О. В.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя: Лук'янова О. В.
Справа № 253/5326/14-а
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2014 року Центрально-Міський
районний суд міста Горлівки Донецької
області в складі : головуючого судді
Лук'янової О.В.,

при секретарі Туболець К.С.,

розглянувши у письмовому провадженні в
приміщенні суду в місті Горлівка
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Центрально - Міського
управленні праці та соціального
захисту населення Горлівської міської
ради про стягнення суми щорічної
допомоги на оздоровлення за 2013 - 2014
роки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
зазначив, що він має статус
громадянина, постраждалого від
наслідків Чорнобильської катастрофи 1
категорії, є інвалідом 3 групи і
перебуває на обліку у
Центрально-Міському районному
управлінні соціального захисту
населення Горлівської міської Ради.
Відповідно до ст. 48 Закону України
„Про статус та соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
передбачена щорічна допомога на
оздоровлення інвалідам першої та
другої груп - п'ять мінімальних
заробітних плат, третьої групи - чотири
мінімальні заробітні плати. Розмір
мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплат.
Розмір мінімальної заробітної плати
на момент, тобто на 28.01.2014 та на 27.01.2014
складає 1218,00 гривень. Розмір допомоги
на оздоровлення за 2013 р. згідно до
закону на час виплати допомоги (січень
2014року) повинен складати 1218*4=4872
гривень, за 2014 р. (березень 2014р.) - 1218*4=4872
гривень. З урахування виплачених сум
недоплата складає за 2013-2014 р. - 4872+4872-90-90 =
9564,00гривень. Просить стягнути з
відповідача допомогу на оздоровлення
в розмірі 9564,00 гривень.

Представник позивача надав заяву в
якій просить справу розглянути у його
відсутність та позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Представник Центрально - Міського
управленні праці та соціального
захисту населення Горлівської міської
ради надав в судове засідання
заперечення проти позову, просив
справу розглянути у його відсутність, в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст.122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази та надавши
їм оцінку в їх сукупності, суд дійшов
наступного.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1-ої категорії та є інвалідом ІІІ групи,
що підтверджується посвідченнями
серії НОМЕР_1 від 22.11.2011 року, серії
НОМЕР_2 (а.с.8) та довідками МСЕК №264878 від
01.10.2012 року та №122996 від 01.10.2012 року (а.с.
9).

Отже позивач, як особа 1 категорії, має
право на користування компенсаціями та
пільгами, передбаченими ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№ 796-XII (надалі - Закон № 796).

Позивач звернувся до відповідача щодо
виплати щорічної грошової допомоги на
оздоровлення за 2013 та 2014 роки у
розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат згідно ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Центрально-Міське Управління праці та
соціального захисту населення
Горлівської міської ради надано
відповідь від 17 квітня 2014 року за №
3108/30.05, відповідно до якої позивачу було
відмовлено з посиланням на постанову
Кабінету Міністрів України від 12 липня
2005 року за № 562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», та роз'яснено, що щорічна
допомога на оздоровлення за 2013, 2014 роки
у розмірі 90,00 грн. нарахована за рік
(а.с.11-12).

Закон № 796 зі змінами та доповненнями
станом на час виникнення спірних
правовідносин визначає основні
положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я та створює єдиний порядок
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення.

Відповідно до підпункту 11 пункту 28
розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» текст статті 48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
було викладено в наступній редакції:
«Одноразова компенсація учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України».

За Рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008,
зазначені вище зміни, внесені Законом
України «Про Державний бюджет на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» до Закону
796-XII визнані неконституційними.

Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їх окремі положення, визнані
неконституційними, втрачають силу з
дня ухвалення Конституційним судом
рішення про їх неконституційність.

Так, відповідно до ст. 48 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачена щорічна допомога на
оздоровлення, зокрема інвалідам 3 групи
у розмірі 4 мінімальних розмірів
заробітної плати.

Згідно п. 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» установлено, що у 2013 році
норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31,
37, 39, 48, 50. 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (Відомості
Верховної Ради України, 1992 p., № 13, ст. 178
із наступними змінами), застосовуються
у порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Кабінетом Міністрів України у 2013 році
таке право використано не було, а тому
норми постанови КМУ від 12.07.2005 року № 562
«Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи» не
підлягають застосуванню під час
визначення розміру виплат,
передбачених статтею 48 Закону № 796,
оскільки Законом України «Про
державний бюджет України на 2005 рік»
Кабінету Міністрів України право
встановлювати розмір виплат,
передбачених Законом № 796, делеговано
не було.

Кабінетом Міністрів України 23.11.2011 р.
була прийнята постанова № 1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
відповідно до п. 2 якої зобов'язано
Пенсійний фонд України забезпечити
здійснення перерахунку пенсій,
призначених особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
до набрання чинності цією постановою,
за матеріалами пенсійних справ.
Зазначеною постановою Кабінетом
Міністрів України не встановлено
порядок і розмірі виплати допомоги на
оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону
№ 796.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру виплат застосуванню
підлягають положення статті 48 Закону
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, у
разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, Закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

У разі невідповідності
нормативно-правового акту Конституції
України, Закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вишу юридичну
силу. Отже, у спірних правовідносинах
Закон має вищу юридичну силу ніж
постанова КМУ.

Таким чином, право позивача на спірну
виплату прямо встановлено
Конституцією України та Законом
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Крім того, вказане право гарантовано
ст. 17 ЗУ «Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні
гарантії», а також гарантований і
розмір спірної соціальної допомоги. До
цього ж, в ч.1 ст. 17 закону зазначено, що
соціальні гарантії встановлюються
тільки законами з метою забезпечення
конституційного права громадян на
достатній життєвий рівень.

Тобто, при виплаті спірної допомоги
Центрально-Міське Управління праці та
соціального захисту населення
Горлівської міської ради повинно було
керуватися ст. 48 спеціального закону, а
саме Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

При цьому суд також зважував на пункти
5, 6 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України 16.03.2012
№ 4 «Про судову практику вирішення
адміністративними судами спорів, що
виникають у зв'язку із застосуванням
статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (Із змінами,
внесеними згідно з Постановою Вищого
адміністративного суду № 5 від 25.02.2013
року).

За приписами ч. 7 ст. 48 Закону № 796 розмір
мінімальної заробітної плат
визначається на момент виплати.

Згідно довідки Центрально-Міського
Управління праці та соціального
захисту населення Горлівської міської
ради ОСОБА_1, особі яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи І
категорії 3 групи інвалідності про
отриману щорічну допомогу на
оздоровлення за 2013 рік отримав виплату
в розмірі 90,00 гривень - 28.01.2014 року, за 2014
рік отримав виплату в розмірі 90,00
гривень - 27.01.2014 року.

ЗУ «Про Державний бюджет на 2014 рік»
встановлює, що мінімальна заробітна
плата складає з 01.01.2014 року - 1218 гривень.

Відповідно, чотири мінімальні
заробітні плати на момент виплати
складає 4872 гривень за 2013 рік та 4872
гривень за 2014 рік. Однак, оскільки
відповідачем була виплачена сума за 2013
рік та за 2014 рік в розмірі по 90 гривень
за рік, з відповідача підлягає
стягненню сума в загальному розмірі за
2013 та 2014 роки розмірі 9564,00 гривень,
відповідно до наступного розрахунку
(4х1218 -90) х 2 = 9564.

Крім того, позовні вимоги про стягнення
коштів, узгоджуються з приписами п. 4 ч.
4 ст. 105 КАС України і в даному випадку
такий спосіб судового захисту
відповідає нормам ст. 162 КАС України.

Суд приходить до висновку про те, що
позов підлягає задоволенню в повному
обсязі.

На підставі ст. 94 КАС України суд вважає
можливим віднести судові витрати за
рахунок держави, оскільки Управління
праці та соціального захисту населення
є бюджетною організацією.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 6, 7, 69-71, 159-163 КАС України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Центрально -
Міського управленні праці та
соціального захисту населення
Горлівської міської ради про стягнення
суми щорічної допомоги на оздоровлення
за 2013 - 2014 роки задовольнити.

Стягнути з Центрально-Міського
Управління праці та соціального
захисту населення Горлівської міської
ради на користь ОСОБА_1 суму щорічної
допомоги на оздоровлення згідно Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за 2013-2014 роки у розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат на момент
виплати з урахуванням фактично
здійснених виплат в сумі 9564 (дев'ять
тисяч п'ятсот шістдесят чотири) гривень
00 копійок.

Постанова може бути оскаржена в
Донецький Адміністративний
Апеляційний суд через
Центрально-Міський районний суд міста
Горлівки шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень
у випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя:
О. В.
Лук'янова