Справа № 693/1053/13-а
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2014 р. м. Київ
К/800/3967/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Лисянському
районі Черкаської області на постанову
Жашківського районного суду
Черкаської області від 31 липня 2013 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Лисянському
районі Черкаської області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
здійснити страхові виплати, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Лисянському
районі Черкаської області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
здійснити страхові виплати. Просив
визнати протиправними дії відповідача
щодо прийняття рішення про відмову
виплатити суму страхового
відшкодування у розмірі 19 427, 58 грн. та
зобов'язати відповідача здійснити
виплату страхового відшкодування у
сумі 19 427, 58 грн.

Постановою Жашківського районного
суду Черкаської області від 31 липня 2013
року позовні вимоги задоволено
повністю. Визнано протиправними дії
відповідача щодо прийняття рішення про
відмову виплатити ОСОБА_3 суму
страхового відшкодування у розмірі 19
427, 58 грн. та зобов'язано Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Лисянському
районі Черкаської області здійснити
ОСОБА_3 виплату страхового
відшкодування в сумі 19 427, 58 грн.
(вартість понесених витрат на
лікування внаслідок нещасного випадку
на виробництві).

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року апеляційну скаргу відповідача
залишено без задоволення, а постанову
першої інстанції - без змін.

У касаційній скарзі відповідач, не
погоджуючись з даними рішеннями,
посилаючись на допущені судами першої
та апеляційної інстанції порушення
норм матеріального права, просить їх
скасувати та ухвалити нове судове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, у
межах, визначених ст. 220 КАС України,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач з 1989 року
працював машиністом зернових
навантажувально-розвантажувальних
машин на ПАТ ,,Жашківський елеватор". 9
січня 2013 року на території згаданого
товариства з позивачем стався нещасний
випадок, результатом якого стало
отримання ОСОБА_3 виробничої травми -
закритого багатоуламкового
черезвертлюгового перелому лівої
стегнової кістки з відривом малого
вертлюга та зміщенням уламків.

Факт нещасного випадку та пов'язаність
останнього з виробництвом
підтверджується актом №1 про нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом,
затвердженим директором ПАТ
«Жашківський елеватор» 15 січня 2013 року
форми Н-1 (далі - Акт №1), а також актом
проведення розслідування нещасного
випадку, що стався 09 січня 2013 року біля
18 год.50 хв., від 10 січня 2013 року форми Н-5
(далі - Акт проведення розслідування
нещасного випадку).

Після первинного огляду у Жашківській
центральній лікарні позивача було
направлено на лікування до міста Києва.
З 14 січня 2013 року по 25 січня 2013 року
ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному
лікуванні у Головному військовому
медичному клінічному центрі «Головний
військовий клінічний госпіталь»
Міністерства оборони України, де йому
було проведено оперативне втручання та
надано лікування, що підтверджується
виписним епікризом №3168 та довідкою
№7/324 від 31 січня 2013 року.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що під час лікування всі
витрати на лікарські засоби ( в тому
числі і на набір імплатантів),
оперативне втручання, перебування у
стаціонарі лікувального закладу
здійснювались за рахунок позивача.
Загальна сума витрат склала 19427, 58 грн.,
що підтверджується довідками, чеками,
квитанціями та накладними, наявними в
матеріалах справи.

6 березня 2013 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про компенсацію
витрат на лікування, яке проводилось за
рахунок позивача.

Однак, листом №49/03-16 від 20 березня 2013
року відповідач відмовив йому у
здійсненні страхової виплати,
посилаючись на невідповідність
виписного епікризу №3168 довідці №7/324
від 31 січня 2013 року та всім товарним і
фіскальним чекам.

Позивач оскаржив дану відмову до суду.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
відмовляючи у відшкодуванні
відповідних витрат на лікування діяв
всупереч вимогам статті 38 Закону
України ,,Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
(далі - Закон). Суд апеляційної
інстанції погодився з даним висновком.

Статтею 37 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" встановлений
виключний перелік підстав для відмови
у страхових виплатах і наданні
соціальних послуг застрахованому, а
саме: 1) навмисні дії потерпілого,
спрямовані на створення умов для
настання страхового випадку; 2) подання
роботодавцем або потерпілим Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків свідомо неправдивих
відомостей про страховий випадок; 3)
вчинення застрахованим умисного
злочину, що призвів до настання
страхового випадку.

Фонд соціального страхування від
нещасних випадків може відмовити у
виплатах і наданні соціальних послуг
застрахованому, якщо нещасний випадок
згідно із законодавством не визнаний
пов'язаним з виробництвом.

Частиною 1 статті 35 Закону встановлено,
що для розгляду справ про страхові
виплати до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
подаються акт розслідування нещасного
випадку або акт розслідування
професійного захворювання за
встановленими формами та (або) висновок
МСЕК про ступінь втрати професійної
працездатності застрахованого чи
копія свідоцтва про його смерть.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті
34 Закону встановлено, якщо внаслідок
нещасного випадку або професійного
захворювання потерпілий тимчасово
втратив працездатність, Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків фінансує всі витрати на його
лікування.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 8 Закону
обов'язковому страхуванню від
нещасного випадку підлягають особи,
які працюють на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
підставах, передбачених
законодавством про працю.

Матеріалами справи підтверджується, що
позивач працював на умовах трудового
договору на ПАТ «Жашківський елеватор»
та подав відповідачу акт розслідування
нещасного випадку на виробництві, у
якому зазначено, що причинами
нещасного випадку визнано, зокрема
організаційні причини, які полягають у
неякісному розробленні,
недосконалості інструкцій з охорони
праці. Нещасний випадок визнано таким,
що пов'язаний з виробництвом
відповідно до акту проведення
розслідування нещасного випадку.

Отже, судами зроблено правильний
висновок про те що відповідач
відмовляючи ОСОБА_3 у відшкодуванні
йому коштів витрачених на лікування
після нещасного випадку, діяв
неправомірно, оскільки чинним
законодавством не передбачено такої
умови у відмові відшкодування даних
витрат, як невідповідність виписного
епікризу № 3168 довідці №7/324 від 31 січня
2013 року та всім товарним і фіскальним
чекам, а позивачем у свою чергу вчинено
всі належні дії для отримання такого
відшкодування.

Враховуючи те, що посилання
відповідача в касаційній скарзі на
порушення судами першої та апеляційної
інстанції норм матеріального права не
знайшли свого підтвердження при
розгляді даної справи, а судами повно
та всебічно перевірені надані
сторонами докази, дана їм належна
оцінка у рішеннях, які належним чином
мотивовані і за своїм змістом та формою
відповідають вимогам матеріального та
процесуального закону, касаційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Лисянському
районі Черкаської області залишити без
задоволення, а постанову Жашківського
районного суду Черкаської області від
31 липня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29 жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Лисянському
районі Черкаської області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
здійснити страхові виплати - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.В. Ліпський

Судді
С.В.
Головчук

Ю.К. Черпак