Справа № 812/3806/14
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/3806/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Ковальової Т.І.,

при секретарі судового засідання -
Ворошило О.Є.,

за участю :

Попаснянського прокурора з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері

- Стороженка Д.О.,

представника відповідача -
Сєвєродонецької міської ради
Луганської області - не

прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
адміністративним позовом
Попаснянського прокурора з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері Луганської області до
Сєвєродонецької міської ради
Луганської області про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Попаснянського прокурора з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері Луганської області до
Сєвєродонецької міської ради
Луганської області про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що Сєвєродонецькою міською
радою було неодноразово відмовлено
керівнику КП «Сєвєродонецьке
тролейбусне управління» Бринзі В.О. в
укладенні договору про організацію
надання транспортних послуг з
перевезень міським електричним
транспортом на його письмові звернення
№14-820 від 24.12.2012, 14-372 від 29.05.2013, 14-681 від
12.09.2013, 14-880 від 13.11.2013, що суперечить
вимогам діючого законодавства.

Своєю протиправною бездіяльністю
Сєвєродонецькою міською радою
порушено інтереси держави щодо
реалізації державної політики у сфері
міського електричного транспорту у
вигляді грубого порушення
встановленого законом порядку
організації пасажирських перевезень
міським електротранспортом, що
пов'язано з безпекою життя та здоров'я
громадян.

Попаснянською прокуратурою з нагляду
за додержанням законів у транспортній
сфері на вищевказані порушення закону
Сєвєродонецькому міському голові
Казакову В.В. 8.04.2014 внесено подання №
88-1460 вих-14.

Листом № 2772 від 05.05.2014, який надійшов до
прокуратури 15.05.2014, Сєвєродонецький
міський голова повідомив про розгляд
подання прокурора та відмову в його
задоволення рішенням № 3888 84-ї чергової
сесії Сєвєродонецької міської ради.

Попаснянський прокурор з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері просить суд : визнати
протиправною бездіяльність
Сєвєродонецької міської ради щодо не
укладання договору про організацію
надання транспортних послуг з
перевезень міським електричним
транспортом з КП «Сєвєродонецьке
тролейбусне управління»; зобов'язати
відповідача укласти договір про
організацію надання транспортних
послуг з перевезень міським
електричним транспортом з КП
«Сєвєродонецьке тролейбусне
управління».

Попаснянський прокурор з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері у судовому засіданні підтримав
позовні вимоги в повному обсязі та
просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача, належним
чином повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи не прибув у
судове засідання, надав через
канцелярію суду заперечення проти
адміністративного позову, відповідно
до якого просив суд розглянути справу
без участі представника відповідача та
відмовити у задоволенні позовних вимог
з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про
міський електричний транспорт»
підставою для укладення договору про
організацію надання транспортних
послуг є замовлення на пасажирські
перевезення міським електричним
транспортом, у якому повинні
враховуватися державні соціальні
нормативи на транспортні послуги, а
також спроможність перевізника
забезпечити їх необхідний обсяг.

Відповідно до пункту 13 розділу
«Надання транспортних послуг» Правил
надання населенню послуг з перевезень
міським електротранспортом, які
затверджені постановою Кабінету
Міністрів України від 23 грудня 2004 року
за N1735 підставою для підготовки та
укладення договору є замовлення на
пасажирські перевезення.

Замовлення на пасажирські перевезення
є також основним документом для
розроблення перевізником розкладу і
графіків руху та нарядів роботи для
водіїв (машиністів) рухомого складу з
дотриманням вимог законодавства про
працю.

Відповідно до цього у разі відсутності
замовлення на пасажирські перевезення
міським електричним транспортом
укладання договору про організацію
надання транспортних послуг не є
можливим.

Замовлення на пасажирські перевезення
міським електричним транспортом, яке
оформлене з боку Сєвєродонецької
міської ради та/або її виконавчих
органів, не існує. Позивач не довів
зворотнього та не надав відповідних
доказів.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що Попаснянською
прокуратурою з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері
Сєвєродонецькому міському голові
Казакову В.В. від 05.03.2014 надіслано листа
з проханням надати інформацію щодо
укладання діючого договору між
Сєвєродонецькою міською радою та КП
«Сєвєродонецьке тролейбусне
управління» про надання транспортних
послуг з перевезень міським
електричним транспортом (а.с.10).

Листом від 11.03.2014 Сєвєродонецький
міський голова Казаков В.В. повідомив,
що проект договору про організацію
надання транспортних послуг з
перевезень міським електричним
транспортом, запропонований для
укладання між Сєвєродонецькою міською
радою та КП «Сєвєродонецьке
тролейбусне управління» відхилено,
оскільки в разі недотримання
соціальних зобов'язань держави, як це
має місце за сьогоднішніх умов,
відповідно до запропонованого проекту
договору, відповідальність за
фінансування підприємства у цій
частині повністю перекладається на
міську раду. В міському бюджеті кошти
на це не передбачені, що приведе до
скорочення кількості перевезень
міським електричним транспортом (а.с.11).

Попаснянською прокуратурою з нагляду
за додержанням законів у транспортній
сфері проведено перевірку з питань
додержання вимог Закону України «Про
міський електричний транспорт»
Сєвєродонецькою міською радою про що
складено постанову про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів
від 17.03.2014 (а.с.9).

У вищевказаній постанові зазначено, що
при вивченні інформації наданої
Сєвєродонецькою міською радою та КП
«Сєвєродонецьке тролейбусне
управління» встановлено, що між ними
станом на 14.03.2014 року не укладено
договір на перевезення пасажирів
міським електротранспортом, що
передбачено ПКМУ № 1045 від 14.11.2012 (а.с.9).

19 березня 2014 року та 01 квітня 2014 року
посадовими особами КП «Сєвєродонецьке
тролейбусне управління»,
Сєвєродонецької міської ради були
надані пояснення з приводу не
укладання договору на перевезення
пасажирів міським електротранспортом,
з яких вбачається, що останній договір
між сторонами було укладено в 2011 році
на 2012 рік (а.с.25-30).

Попаснянською прокуратурою з нагляду
за додержанням законів у транспортній
сфері Сєвєродонецькому міському
голові Казакову В.В. 08.04.2014 внесено
подання № 88-1460 вих-14 про усунення
порушень закону, причин та умов, що їм
сприяли, а саме: розглянути подання та
вжити заходів до усунення порушень
закону, причин та умов, що сприяли їх
вчиненню; вирішити питання щодо
укладення договору про організацію
надання транспортних послуг з
перевезень міським електричним
транспортом з КП «Сєвєродонецьке
тролейбусне управління» (а.с.6).

Листом № 2772 від 05.05.2014, який надійшов до
прокуратури 15.05.2014, Сєвєродонецький
міський голова повідомив про розгляд
подання прокурора та відмову в його
задоволення рішенням № 3888 84-ї чергової
сесії Сєвєродонецької міської ради від
24.04.2014 (а.с.7,8).

З матеріалів справи вбачається, що
Сєвєродонецькою міською радою було
неодноразово відмовлено керівнику КП
«Сєвєродонецьке тролейбусне
управління» Бринзі В.О. в укладенні
договору про організацію надання
транспортних послуг з перевезень
міським електричним транспортом на
його письмові звернення №14-820 від
24.12.2012, 14-372 від 29.05.2013, 14-681 від 12.09.2013, 14-880
від 13.11.2013 (а.с.12-24).

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавтсвом. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства України
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів.

Згідно ч. 3 ст. 18 Кодексу
адміністративного судочинства України
справи щодо оскарження дій або
бездіяльності посадових чи службових
осіб місцевих органів виконавчої
влади розглядаються і вирішуються
місцевим загальним судом як
адміністративним судом або окружним
адміністративним судом за вибором
позивача.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України
«Про прокуратуру» право подання
позовної заяви в порядку
адміністративного судочинства
надається прокурорам, їх першим
заступникам, заступникам.

Згідно п. 12.1, п. 12.2 наказу Генерального
прокурора України № 3/1 гн від 28.12.12 «Про
особливості організації діяльності
органів прокуратури у сфері
транспорту» спеціалізованими
прокурорами з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері
здійснюється нагляд у діяльності
органів місцевого самоврядування при
виданні ними нормативних актів у сфері
транспорту.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону
України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве
самоврядування в Україні» органи
місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Закон України «Про міський електричний
транспорт» визначає правові,
організаційні та соціально-економічні
засади функціонування міського
електричного транспорту загального
користування на ринку транспортних
послуг і спрямований на створення
сприятливих умов для його розвитку,
задоволення потреб громадян у
доступних, якісних і безпечних
перевезеннях.

Сфера дії Закону України «Про міський
електричний транспорт» поширюється на
регулювання відносин, які пов'язані з
діяльністю у сфері міського
електричного транспорту загального
користування, в яких беруть участь
замовники транспортних послуг,
перевізники та пасажири (ст.2 Закону).

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України
«Про міський електричний транспорт»
транспортні послуги надаються на
договірних засадах між перевізником та
замовником з урахуванням норм
забезпечення обслуговування міським
електричним транспортом; показників
якості транспортних послуг.

На підставі ч. 3 ст.8 Закону України «Про
міський електричний транспорт»
місцеві органи виконавчої влади,
органи місцевого самоврядування
забезпечують реалізацію державної
політики у сфері міського електричного
транспорту, а також розробляють
регіональні та місцеві програми його
розвитку і забезпечують їх виконання,
встановлюють тарифи на проїзд,
організовують перевезення пасажирів
та здійснюють контроль за ним,
встановлюють порядок справляння
плати за проїзд, інформують населення
про зміни, що стосуються надання
транспортних послуг, забезпечують
координацію роботи, пов'язаної з
функціонуванням міського електричного
транспорту та інших видів міського
транспорту, створюють належні дорожні
умови для здійснення перевезень,
реалізують заходи з розвитку,
вдосконалення та облаштування
маршрутної мережі, виконують інші
функції щодо створення безпечних умов
діяльності у сфері міського
електричного транспорту згідно із
законодавством.

Згідно ч.ч. 1,3 ст. 11 Закону України «Про
міський електричний транспорт»
відносини замовників з перевізниками
регулюються згідно із законодавством,
а також договором про організацію
надання транспортних послуг.

Підставою для укладення договору про
організацію надання транспортних
послуг є замовлення на пасажирські
перевезення міським електричним
транспортом, у якому повинні
враховуватися державні соціальні
нормативи на транспортні послуги, а
також спроможність перевізника
забезпечити їх необхідний обсяг.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.12 Закону
України «Про міський електричний
транспорт» замовник транспортних
послуг зобов'язаний: представляти і
захищати інтереси споживачів таких
послуг; визначати обсяги транспортної
роботи, маршрути та показники
регулярності руху, встановлювати
тарифи на проїзд та порядок
справляння плати; укладати договір
з перевізником про організацію
надання транспортних послуг та
контролювати його виконання;
забезпечувати координацію роботи
об'єктів міського електричного
транспорту та інших видів транспорту;
створювати необхідні умови для
забезпечення перевезень (відповідний
стан доріг, облаштування пунктів на
зупинках тощо); здійснювати повну та
своєчасну оплату фактично виконаних
перевізником обсягів транспортних
послуг згідно з договором про
організацію їх надання; виконувати
інші вимоги, встановлені
законодавством.

Замовник має право: контролювати
якість надання транспортних послуг та
додержання графіків руху на маршрутах
(лініях); проводити обстеження
пасажиропотоків на маршрутах (лініях);
вносити пропозиції щодо змін умов
договору про організацію надання
транспортних послуг.

Отже, з вищенаведеного вбачається, що
на замовника покладено обов'язок,
зокрема укладати договір з
перевізником про організацію
надання транспортних послуг та
контролювати його виконання.

Згідно пп. 11, 43 Правил надання населенню
послуг з перевезень міським
електротранспортом, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1735 від 23.12.2004, транспортні послуги
надаються перевізником згідно з
договором про організацію надання
транспортних послуг (далі - договір), що
укладається між замовником та
перевізником на основі Типового
договору про організацію надання
транспортних послуг; умови та порядок
оплати транспортних послуг замовником,
а також права, обов'язки та
відповідальність замовника і
перевізника визначаються законом та
договорами про організацію надання
послуг з перевезень міським
електричним транспортом, укладеними на
основі Типового договору про
організацію надання транспортних
послуг з перевезень міським
електричним транспортом.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1045 від 14.11.2012 затверджено Типовий
договір про організацію надання
транспортних послуг з перевезень
міським електричним транспортом.

Згідно ст. 30 Закону України "Про місцеве
самоврядування Україні" до повноважень
виконавчих органів міських рад
належать повноваження в галузі
житлово-комунального господарства,
побутового, торговельного
обслуговування, громадського
харчування, транспорту і зв'язку,
зокрема управління об'єктами
житлово-комунального господарства,
побутового, торговельного
обслуговування, транспорту і зв'язку,
що перебувають у комунальній власності
відповідних територіальних громад,
забезпечення їх належного утримання та
ефективної експлуатації, необхідного
рівня та якості послуг населенню;
затвердження маршрутів і графіків руху
місцевого пасажирського транспорту
незалежно від форм власності,
узгодження цих питань стосовно
транзитного пасажирського транспорту
у випадках, передбачених
законодавством (п.п.1,10 ч.1).

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України
"Про прокуратуру" подання - це акт
реагування прокурора на виявлені
порушення закону з вимогою (вимогами)
щодо: усунення порушень закону, причин
та умов, що їм сприяли; притягнення осіб
до передбаченої законом
відповідальності; відшкодування шкоди;
скасування нормативно-правового акта,
окремих його частин або приведення
його у відповідність із законом;
припинення незаконних дій чи
бездіяльності посадових і службових
осіб.

Подання може бути внесено
Прем'єр-міністру України, Кабінету
Міністрів України, Верховній Раді
Автономній Республіки Крим, Раді
міністрів Автономної Республіки Крим,
міністерствам та іншим центральним і
місцевим органам виконавчої влади,
органам місцевого самоврядування,
військовим частинам, громадським
об'єднанням, органам державного
нагляду (контролю), посадовим і
службовим особам цих органів,
підприємствам, установам та
організаціям незалежно від форм
власності, підпорядкованості чи
приналежності, фізичним особам -
підприємцям.

Статтею 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування" визначено, що вимоги
прокурора щодо усунення порушень
визначених у поданні не є виключною
компетенцією колегіального органу.

Згідно ч.5 ст.23 Закону України "Про
прокуратуру" у разі відхилення подання
в цілому чи частково або
неповідомлення прокурора про
результати розгляду подання, а також
якщо подання не вносилось прокурор
може звернутись до суду щодо: визнання
незаконним нормативно-правового акта
відповідно органу повністю чи в
окремій його частині; визнання
протиправним рішення чи окремих його
положень і про скасування або визнання
нечинним рішення чи окремих його
положень; визнання протиправними дії
чи бездіяльність, зобов'язання вчинити
певні дії або утриматися від певних
дій.

Для звернення прокурора з позовом до
суду встановлюється 15 денний строк,
який обчислюється з дня одержання
повідомлення про відхилення подання,
або у разі неповідомлення прокурора
про результати розгляду подання, з дня
закінчення визначеного прокурором
строку для його розгляду.

З урахуванням вищевикладеного, суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог про визнання
протиправної бездіяльності
Сєвєродонецької міської ради щодо не
укладання договору про організацію
надання транспортних послуг з
перевезень міським електричним
транспортом з КП «Сєвєродонецьке
тролейбусне управління»; зобов'язання
укласти договір про організацію
надання транспортних послуг з
перевезень міським електричним
транспортом з КП «Сєвєродонецьке
тролейбусне управління», оскільки
Сєвєродонецькою міською радою
порушено інтереси держави щодо
реалізації державної політики у сфері
міського електричного транспорту.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

За таких обставин, оцінивши наявні в
матеріалах справи докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності, суд вважає, що
позовні вимоги є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати відповідно до
Закону України «Про судовий збір», а ст.
94 Кодексу адміністративного
судочинства України стягнення судових
витрат з відповідача в даних випадках
не передбачено.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
у судовому засіданні 26 червня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Складення постанови
у повному обсязі відкладено на 01 липня
2014 року, про що згідно вимог частини 2
статті 167 Кодексу адміністративного
судочинства України повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частин постанови у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 99, 105,
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Попаснянського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері
Луганської області до Сєвєродонецької
міської ради Луганської області про
визнання бездіяльності протиправною,
зобов'язання вчинити певні дії, -
задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність
Сєвєродонецької міської ради щодо не
укладання договору про організацію
надання транспортних послуг з
перевезень міським електричним
транспортом з КП «Сєвєродонецьке
тролейбусне управління».

Зобов'язати Сєвєродонецьку міську раду
укласти договір про організацію
надання транспортних послуг з
перевезень міським електричним
транспортом з КП «Сєвєродонецьке
тролейбусне управління».

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає до суду апеляційної інстанції

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Повний текст постанови складено 01
липня 2014 року.

Суддя
Т.І. Ковальова