Справа № 635/15/14-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 р. Справа № 635/15/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Харківському районі
Харківської області на постанову
Харківського районного суду
Харківської області від 08.05.2014р. по
справі № 635/15/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Харківському районі
Харківської області третя особа
Комунальне підприємство
"Харківський метрополітен"

про призначення пенсії на пільгових
умовах,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Харківському районі Харківської
області, третя особа Комунальне
підприємство "Харківський
метрополітен" та просив суд визнати
неправомірним розпорядження
управління Пенсійного фонду України в
Харківському районі Харківської
області про відмову в призначенні
пенсії на пільгових умовах та
зобов'язання призначити пенсію за
віком на пільгових умовах.

Постановою Харківського районного
суду Харківської області від 08.05.14 р.
задоволено частково.

Визнано розпорядження від 11.06.2013 р.
Пенсійного фонду України в
Харківському районі Харківської
області про відмову ОСОБА_1 у
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах згідно п. «б» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», - неправомірним.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Харківському районі
Харківської області зарахувати ОСОБА_1
до пільгового стажу необхідного для
отримання пенсії за віком на пільгових
умовах згідно п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
час роботи в період з 01.10.1986 р. по 12.02.1996
р.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Харківському районі
Харківської області призначити та
нарахувати ОСОБА_1 пільгову пенсію за
віком з 13 травня 2013 року.

Стягнуто судові витрати в розмірі 1827,00
на користь позивача ОСОБА_1 з
Пенсійного фонду України в
Харківському районі Харківської
області.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на прийняття оскаржуваного рішення з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить суд
апеляційної інстанції оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову
постанову якою відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Представник позивача та представник
відповідача та третьої особи у судове
засідання апеляційної інстанції не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що 13 травня 2013 року ОСОБА_1
звернувся із заявою до управління
Пенсійного фонду України в
Харківському районі Харківської
області про призначення пенсії за
віком на пільгових умовах за Списком №
2.

Розпорядженням від 11.06.2013 р. управління
Пенсійного фонду України в
Харківському районі Харківської
області відмовило позивачу в
призначенні пенсії за віком за списком
№ 2 в зв'язку з відсутністю необхідного
стажу роботи. Так, УПФУ в Харківському
районі Харківської області вважає, що
пільговий стаж роботи складає 7 років 2
місяці 19 днів, а період роботи з 01.10.1986 р.
по 12.02.1996 р. не зараховується, оскільки в
цей період ОСОБА_1 отримував доплату за
виконання роботи стропальника.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
визнання розпорядження від 11.06.2013 р.
УПФУ в Харківському районі Харківської
області про відмову ОСОБА_1 у
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах згідно п. «б» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», - неправомірною та
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Харківському районі
Харківської області зарахувати ОСОБА_1
до пільгового стажу необхідного для
отримання пенсії за віком на пільгових
умовах згідно п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
час роботи в період з 01.10.1986 р. по 12.02.1996
р. та зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в
Харківському районі Харківської
області призначити та нарахувати
ОСОБА_1 пільгову пенсію за віком з 13
травня 2013 року суд першої інстанції
прийшов до висновку, що вимоги позивача
правомірні та такі, що ґрунтуються на
положеннях діючого законодавства,
належним чином обґрунтовані,
підтверджені матеріалами справи, а
тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.3 п.2 розділу XV
Прикінцевих положень ЗУ „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", особи, які працювали на
роботах з шкідливими та тяжкими
умовами праці та мали або будуть мати
право на пенсію відповідно до ст.100 ЗУ
„Про пенсійне забезпечення", пенсії
призначаються відповідно до норм ЗУ
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", виходячи з вимог
віку та стажу, встановлених раніше
діючим законодавством.

Відповідно до п."б" ч.1 ст.13 ЗУ "Про
пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року,
на пільгових умовах мають право на
пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи: працівники, зайняті
повний робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, за
Списком№2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Як вказано у ст. 62 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. Порядок підтвердження
наявного трудового стажу при
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Як зазначене у затвердженому
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 р. № 637 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній (далі по
тексту - Порядок), основним документом,
що підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. За відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами. У разі коли документи про
трудовий стаж не збереглися,
підтвердження трудового стажу
здійснюється органами Пенсійного
фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також
у тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

У п. 20 Порядку вказано, що у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників. У довідці має
бути вказано: періоди роботи, що
зараховуються до спеціального стажу;
професія або посада; характер
виконуваної роботи; розділ, підрозділ,
пункт, найменування списків або їх
номери, куди включається цей період
роботи; первинні документи за час
виконання роботи, на підставі яких
видана зазначена довідка.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно наказу від 11.07.1979 р. № 73/ок та
запису у трудовій книжці позивач був
прийнятий слюсарем - ремонтником 4-го
розряду околотка № 5 дистанції
тунельних споруд з особо шкідливими
умовами праці до Харківського
метрополітену (а.с. 13).

З 01.05.1986 р. поряд з основною професією
слюсаря - ремонтника працював за
суміщенням професії стропальника.

12.02.1996р. відповідно до наказу № 51 ОСОБА_1
був звільнений з Харківського
метрополітену з власного бажання.

Так, 13 травня 2013 року ОСОБА_1 звернувся
із заявою до управління Пенсійного
фонду України в Харківському районі
Харківської області про призначення
пенсії за віком на пільгових умовах за
Списком № 2.

Позивач надав до управління Пенсійного
фонду України в Харківському районі
Харківської області дві довідки: з
відділу кадрів за № 18-204-к від 01.04.2013 р.
про підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній (а.с. 10-12), і з
служби колії та тунельних споруд за № 23
- 408 від 25.07.2013 р., окрім того, в довідці
від 01.04.13 р. є посилення на додаткові
відомості, які включають: накази за
особовим складом, відомості
нарахування заробітної плати, особова
картка П-2.

Так, згідно уточнюючої довідки відділу
кадрів КП «Харківський метрополітен»
загальний стаж роботи за основною
професією слюсаря - ремонтника у
позивача складає 17 років, з них - 9 років
2 місяця - за суміщенням професії
стропальника.

Відмовляючи ОСОБА_1 в зарахуванні до
стажу роботи на пільгових умовах за
Списком № 2 періоду роботи з 01.10.1986 р. по
12.02.1996 р. управління Пенсійного фонду
України в Харківському районі
Харківської області керувалось
Порядком застосування Списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики від 18.11.2005 № 383. Де
пунктом 9 вищезазначеного Порядку
визначено призначення пенсії на
загальних підставах в разі, якщо інша
сумісна робота Списками не
передбачена.

З зазначеного приводу колегія суддів
зазначає, що Постановою №1145 Ради
Міністрів СРСР «О порядке и условиях
совмещения профессий ( должностей)»
передбачено, що суміщення професій
(посад) допускається за згодою
працівника протягом встановленої
законодавством тривалості робочого
дня (робочої зміни), якщо це економічно
вигідно і не призводить до погіршення
якості продукції, виконуваних робіт,
обслуговування населення.

Пунктом 3 вищевказаного порядку
передбачено, що при визначенні права на
пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. До пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до
21.08.92 та за результатами проведення
атестації робочих місць за умовами
праці після 21.08.92 р..

Час роботи, що дає право на призначення
пенсій на пільгових умовах, до 31.12.1991
року застосовувались Списки № 1,2,
затверджені Постановою Ради Міністрів
СРСР від 22.08.1956 р. № 1173. Час роботи, що
дає право на призначення пенсій на
пільгових умовах, що продовжується
після 01.01.1992 року, але не більше як до
11.03.1994 року застосовуються Списки № 1, 2
і затверджені постановою Кабінету
Міністрів СССР від 26.01.1991 р. № 10. Якщо
пільгова робота продовжується після
11.03.1994 року але не більше як до 16.01.2003
року, застосовуються Списки №1,2
затверджені постановою Кабінету
Міністрів України від 11.03. 1994 року № 162.

На період роботи позивача
застосовувалися Списки 1, 2, які були
затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162, де
Списком № 2 вказане професія слюсаря -
ремонтника (розділ 23000000 ХХХУШ
«транспорт», підрозділ 23002000 -
2.Метрополітени. І 2300200а- а) робітники,
постійно зайняті тільки в нічний час на
роботах у тунелях та підземних
спорудах п. 2300200а-18559 слюсарі -
ремонтники).

В матеріалах справи наявна копія
наказу про атестацію робочих місць (а.с.
15) «приказ от 24 ноября 1994 года № 129 «Об
утверждении льгот и компенсаций
работникам метрополитена по
результатам аттестации рабочих мест по
условиям труда».

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про правомірність позовних
вимог ОСОБА_1 щодо наявності права на
зарахування періоду роботи з 01.10.1986 р.
по 12.02.1996 р. до пільгового стажу за
Списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, зайнятість в яких дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах.

Разом з тим, апеляційний суд не
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо стягнення судових
витрат в розмірі 1827,00 на користь
позивача ОСОБА_1 з Управління
Пенсійного фонду України в
Харківському районі Харківської
області з огляду на наступне.

Під час прийняття постанови суд,
зокрема, вирішує, як розподілити між
сторонами судові витрати (стаття 161
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа) (частина перша статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Таким чином, судом першої інстанції
неправомірно присуджено стягнення на
користь позивача з відповідача 1827 грн.00
коп. судових витрат.

Крім того, станом на 09.01.2014 року розмір
судового збору за подання
адміністративного позову немайнового
характеру складає 73 грн. 08 коп., як
вбачається з оригіналу квитанції,
доданої до апеляційної скарги розмір
фактично сплаченого судового збору
складає 1827 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону
України "Про судовий збір" сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі зменшення розміру
позовних вимог або внесення судового
збору в більшому розмірі, ніж
встановлено законом.

Колегія суддів зауважує, що позивач має
право звернутись до суду першої
інстанції з заявою про повернення
надмірно сплаченого судового збору у
розмірі 1753 грн. 92 коп.

Відповідно до частини 1 статті 198 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
суд апеляційної інстанції має право,
зокрема, змінити постанову суду.

За частиною 1 статті 201 КАС України,
підставами для зміни постанови суду
першої інстанції є правильне по суті
вирішення справи чи питання, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального
права.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції підлягає зміні в частині
стягнення судового збору.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 201, 205, 207,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Харківському районі Харківської
області задовольнити частково.

Постанову Харківського районного суду
Харківської області від 08.05.2013 року у
справі № 635/15/14-а за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Харківському районі Харківської
області, третя особа Комунальне
підприємство "Харківський
метрополітен" про призначення пенсії
на пільгових умовах - змінити.

Викласти абзац 5 резолютивної частини
постанови в наступній редакції:

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судові витрати у
розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08
копійок.

В решті постанову Харківського
районного суду Харківської області від
08.05.2013 року у справі № 635/15/14-а залишити
без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.Судді
Катунов В.В. Ральченко І.М.