Справа № 810/4495/13-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/4495/13-а Головуючий у 1-й
інстанції: Василенко Г.Ю.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

19 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О., Безименної
Н.В.,

при секретарі:
Козловій І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які
беруть участь в справі, без здійснення
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу відповідно до ст. 41
КАС України у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Фастові та Фастівському
районі Київської області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 04.09.2013 у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Фастові та Фастівському
районі Київської області про визнання
протиправною та скасування вимоги, -

В С Т
А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася до Київського
окружного адміністративного суду з
позовом до УПФУ в м. Фастові та
Фастівському районі Київської області
про скасування вимоги про сплату боргу
№ Ф-553 від 17.06.2013 та рішення про
застосування штрафних санкцій № 4835/07
від 29.05.2013.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 04.09.2013
вищевказаний адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправною та скасовано вимогу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Фастові та Фастівському районі
Київської області про сплату боргу №
Ф-553 від 17.06.2013. Визнано протиправним та
скасовано рішення Управління
Пенсійного фонду України у м. Фастові
та Фастівському районі Київської
області про застосування штрафних
санкцій № 4835 від 29.05.2013. У задоволенні
решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального права, та ухвалити нову,
якою у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про необхідність часткового
задоволення позовних вимог, з чим
погоджується колегія суддів з огляду
на наступне.

Судом першої інстанції встановлено,
ОСОБА_2 зареєстрована фізичною
особою-підприємцем 06.08.2008 державним
реєстратором Виконавчого комітету
Фастівської міської ради Київської
області.

Відповідно до пенсійного посвідчення
№ НОМЕР_1, від 26.08.2011, позивач отримує
пенсію за віком.

У травні 2013 року посадовою особою
Управління Пенсійного фонду України у
м. Фастові та Фастівському районі
Київської області проведено звірку
надходження платежів та виявлено факт
неподання ОСОБА_2 звіту про суми
нарахованого доходу застрахованих
осіб і суми нарахованого єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а також факт
несплати єдиного соціального внеску за
2012 рік.

За результатами звірки Управління
Пенсійного фонду України у місті м.
Фастові та Фастівському районі
Київської області дійшло висновку про
порушення позивачем вимог пункту
четвертого часини одинадцятої статті 25
і пункту другого частини одинадцятої
статті 25 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

17.06.2013 УПФУ у м. Фастові та Фастівському
районі Київської області складено
вимогу про сплату недоїмки № Ф-553 на
суму 4572,42 грн. і рішення про
застосування штрафних санкцій № 4835/07,
згідно з яким позивачу визначено
штрафні санкції на суму 170,00 грн.

Спірні вимога і рішення надіслано
ОСОБА_2 і вручено 07.08.2013.

Не погоджуючись із вказаною вимогою і
рішенням відповідача, позивач
звернувся з заявою до Управління
Пенсійного фонду України у м. Фастові
та Фастівському районі Київській
області.

За результатами розгляду вказаної
заяви Управління Пенсійного фонду
України у м. Фастові та Фастівському
районі Київській області прийнято
рішення № 7591/02 від 31.07.2013, яким заяву
позивача залишено без задоволення.

Згідно з пунктом 2 частини першої
статті 1 Закону України № 2464-VI «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (далі - Закон №
2464-VI) єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 4 Закону № 2464-VI платниками
єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Згідно з частиною четвертою статті 4
Закону № 2464-VI особи, зазначені у пункті
4 частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Вказана норма набрала законної сили
06.08.2011.

Відповідно до статті 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» особи мають
право на призначення пенсії за віком
після досягнення чоловіками 60 років,
жінками - 55 років та наявності
страхового стажу не менше п'яти років.

Згідно абзацу 1 статті 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
встановлено, що особам, які працювали
або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

У даному випадку положення статті 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» потрібно розуміти в
контексті з положеннями статті 26
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Відтак, пенсія за віком
може бути надана особі, яка не досягла
пенсійного віку, встановленого Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», за
умови, якщо остання працювала або
проживала на територіях
радіоактивного забруднення.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивачу відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» призначена пенсія за віком
із зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Частиною четвертою статті 4 Закону №
2464-VI визначені необхідні умови для
звільнення від сплати єдиного внеску, а
саме: особа обрала спрощену систему
оподаткування і є пенсіонером за віком
або інвалідом та отримує відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.

Положеннями вищевказаної статті не
передбачено, що саме особи, яким надано
пенсію за віком на підставі Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску.

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що занижений граничний вік
виходу на пенсію осіб, які підпадають
під дію Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не є підставою для
висновку про виплату позивачу пенсії з
інших підстав і він є пенсіонером в
розумінні визначення поняття
«пенсіонер», яке наводиться у статті 1
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (пенсіонер - особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом).

На неправомірність нарахування
позивачу недоїмки зі сплати єдиного
внеску вказують також норми Закону
України «Про пенсійне забезпечення» №
1788-XII від 05.11.1991.

Статтею 2 визначені види державних
пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по
інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років; б)
соціальні пенсії (пункт «б» статті 2
втратив чинність у частині призначення
соціальних пенсій згідно із Законом
України від 31.05.2005 № 2603-IV).

Колегія суддів вважає вірним висновок
суду першої інстанції згідно
законодавства України у сфері
пенсійного забезпечення є чотири
різновиди трудових пенсій, в тому числі
і пенсія за віком, яка і включає в себе
пенсію за віком на пільгових умовах.

За наведених обставин, сформована
відповідачем вимога про стягнення
недоїмки зі сплати єдиного внеску з
фізичної особи-підприємця є
протиправною і підлягає скасуванню.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, спірне рішення прийнято
відповідачем на підставі пункту
четвертого часини одинадцятої статті 25
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» у
зв'язку з неподанням позивачем звіту
щодо сум нарахованого єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2012 рік.

З урахуванням змісту пункту 3 розділу 3
постанови правління Пенсійного фонду
України «Про внесення змін до
постанови правління Пенсійного фонду
України від 08.10.2010 № 22-2» від 10.12.2012 № 24-1
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що оскільки позивач є пенсіонером за
віком, то він звільняється від
необхідності подання звіту по сплаті
єдиного внеску.

Тому, рішення Управління пенсійного
фонду у м. Фастові та Фастівському
районі Київської області про
застосування штрафних санкцій за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності, передбаченої Законом
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» є протиправним
та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
відповідача звільнити позивача від
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування як особі, що
перебуває на пенсії та отримує пенсію
за віком на пільгових умовах, то з
огляду на частину першу ст. 2, ст. 5, ст. 6,
ст. 71 КАС України, ст. 19 Конституції
України та враховуючи той факт, що
відповідачем не доведено
правомірність вчинюваних дій, колегія
суддів вважає, що вказана позовна
вимога підлягає залишенню без
задоволення.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

З урахуванням вище викладеного та
приписів ст. 159 КАС України, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Фастові
та Фастівському районі Київської
області - залишити без задоволення, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 04.09.2013 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено:
23.06.2014.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя
Кучма А.Ю.

Судді:
Аліменко В.О.

Безименна Н.В.