Справа № К/9991/24791/12-С
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/24791/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді суддівТракало
В.В., ІваненкоЯ.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 3 листопада 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Кіровоградській області про
скасування наказів, поновлення на
службі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2010 року позивач звернувся до
суду із позовом до відповідача.
Уточнивши позовні вимоги, просив
скасувати накази управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Кіровоградській області № 1675 від 11
листопада 2010 року про недбале
ставлення до виконання службових
обов'язків працівників
Олександрівського районного відділу
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Кіровоградській
області та покарання винних, № 554 о/с
від 16 листопада 2010 року в частині його
звільнення з органів внутрішніх справ,
поновити його на посаді дільничного
інспектора міліції сектору дільничних
інспекторів міліції міліції
громадської безпеки Олександрівського
районного відділу управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Кіровоградській області, стягнути
середній заробіток за час вимушеного
прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що
відповідач порушив процедуру
притягнення його до дисциплінарної
відповідальності, а наказ про
звільнення видано в період його
тимчасової непрацездатності.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 11 лютого
2011 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано п. 1
наказу № 1675 від 11 жовтня 2010 року про
недбале ставлення до виконання
службових обов'язків працівників
Олександрівського районного відділу
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Кіровоградській
області та покарання винних та наказ №
554 о/с від 16 листопада 2010 року в частині
звільнення з органів Міністерства
внутрішніх справ України у запас
Збройних Сил (з постановкою на
військовий облік) за п. 64 «є» (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів УРСР №
114 від 29 липня 1991 року лейтенанта
міліції ОСОБА_4, дільничного інспектора
міліції сектору дільничних
інспекторів міліції міліції
громадської безпеки Олександрівського
районного відділу управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Кіровоградській області, за рахунок
коштів «міліція м/б району», з 16
листопада 2010 року. Поновлено позивача в
органах внутрішніх справ на раніше
займаній посаді з 16 листопада 2010 року,
зобов'язано відповідача виплатити на
користь позивача середній заробіток за
час вимушеного прогулу у розмірі 5544
грн. У задоволенні решти позову
відмовлено. Допущено до негайного
виконання постанову суду в частині
поновлення позивача на посаді та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу в межах суми
стягнення за один місяць у розмірі 1980
грн.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 3 листопада 2011 року
скасовано постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 11
лютого 2011 року та прийнято нову
постанову про відмову у задоволенні
позову.

У касаційній скарзі ставиться питання
про скасування вказаних судових рішень
судів першої та апеляційної інстанцій
з підстав порушення норм матеріального
та процесуального права та ухвалення
нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі в межах, встановлених
ст. 220 КАС України, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що з 28 березня 2005 року
позивач проходив службу в органах
внутрішніх справ, з 5 грудня 2007 року
працював на посаді дільничного
інспектора міліції сектору дільничних
інспекторів міліції міліції
громадської безпеки Олександрівського
РВ УМВС України в Кіровоградській
області, за рахунок коштів "міліція м/б
району".

Наказом начальника управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Кіровоградській області № 1675 від 11
листопада 2010 року «Про недбале
ставлення до виконання службових
обов'язків працівників
Олександрівського районного відділу
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Кіровоградській
області та покарання винних» за грубе
порушення службової дисципліни, що
виявилося у перебуванні на службі у
нетверезому стані, створенні
конфліктної ситуації з цивільними
особами, що призвело до обґрунтованого
написання скарги, невжиття заходів
реагування на повідомлення,
дільничного інспектора міліції
Олександрівського районного відділу
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Кіровоградській
області лейтенанта міліції ОСОБА_4
звільнено з органів внутрішніх справ.

Наказом т.в.о. начальника управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Кіровоградській області № 554 о/с від 16
листопада 2010 року позивача було
звільнено з органів Міністерства
внутрішніх справ України у запас
Збройних Сил за п. 64 «є» Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ (за порушення
дисципліни) з 16 листопада 2010 року.
Вказаний наказ було видано на підставі
наказу начальника управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Кіровоградській області № 1675 від 11
листопада 2010 року, подання про
звільнення та атестаційного листа.

Звільненню позивача з органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни передувало
службове розслідування за фактом
вчинення ним 10 листопада 2010 року
дисциплінарного проступку. Згідно
висновку службового розслідування
доведеними є обставини щодо недбалого
ставлення позивача до виконання
службових обов'язків, його особистої
недисциплінованості, створення ним
конфліктної ситуації з цивільними
особами, та факту його перебування на
службі у форменому одязі працівника
міліції у нетверезому стані, що у своїй
сукупності стало перешкодою в роботі
слідчо-оперативної групи із
забезпечення перевірки повідомлення
про крадіжку особистого майна.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
звільнення позивача проведено з
порушенням процедури звільнення.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та приймаючи нову постанову
про відмову у задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що звільнення позивача є законним,
оскільки і службове розслідування, і
атестація позивача проведені з
дотриманням процедури та порядку їх
проведення, а відмова позивача від
ознайомлення з висновками службового
розслідування, що підтверджена
відповідним актом, не спростовує
встановленого та підтвердженого
матеріалами службового розслідування
факту вчинення ОСОБА_4 порушення
службової дисципліни та не перешкоджає
накладенню дисциплінарного стягнення.

Порядок проходження служби особами
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, їх права і
обов'язки визначені Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ Української РСР,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України № 114 від 29 липня 1991
року.

Відповідно до п. «є» ст. 64 вказаного
Положення особи середнього, старшого і
вищого начальницького складу
звільняються зі служби в запас (з
постановкою на військовий облік) за
порушення дисципліни.

Згідно ст. 2 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України»
дисциплінарний проступок - невиконання
чи неналежне виконання особою рядового
або начальницького складу службової
дисципліни.

Згідно п.1 ст. 7 цього Закону службова
дисципліна базується на високій
свідомості та зобов'язує кожну особу
рядового і начальницького складу
дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників.

Відповідно до п. 11 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114,
особи рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ приймають
Присягу.

Ст. 12 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» передбачає,
що на осіб рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ за
порушення службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження про
неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 14 цього ж Закону при
визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо. Звільнення осіб
рядового і начальницького складу з
органів внутрішніх справ як вид
стягнення є крайнім заходом
дисциплінарного впливу.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції дійшов вірного
висновку про відмову у задоволенні
позову, оскільки поведінка позивача 10
листопада 2010 року, яка виразилася в
ігноруванні ним вимог Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України, Присяги працівника внутрішніх
справ, невиконанні вимог наказів
Міністерства внутрішніх справ України
№№ 81-2007, 157-2007, 90-2010 свідчить про
порушення ним службової дисципліни.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
КАС України суд касаційної інстанції
не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 КАС України, суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про
незаконність судових рішень, порушення
норм матеріального та процесуального
права безпідставні, не ґрунтуються на
доказах та матеріалах справи.

Тому колегія суддів, перевіривши у
межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 3 листопада
2011 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк