Справа № 805/5719/14
Суддя: Маслоід О.С.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 р.
Справа №805/5719/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови:

Постановлена у нарадчій кімнаті

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді Маслоід О.С.,

при секретарі судового засідання Рижук
В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Всеукраїнської громадської
організації «Комітет
конституційно-правового

контролю України»

до Ректора Приватного вищого
навчального закладу «Донецький
інститут соціальної

освіти» Козловського Ігора
Анатолійовича (м. Донецьк)

про визнання дій протиправними, -

за участю

представників сторін: від позивача: не
з'явився

від відповідача:
Токарь А.В.

ВСТАНОВИВ:

Всеукраїнська громадська організація
«Комітет конституційно-правового
контролю України» (надалі - позивач)
звернулась до Донецького окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до Ректора
Приватного вищого навчального закладу
«Донецький інститут соціальної
освіти» Козловського Ігора
Анатолійовича (надалі - відповідач) про
визнання дій відповідача щодо відмови
у задоволенні запиту на інформацію
протиправними.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
наступним. Він звернувся до
відповідача із запитом на інформацію.
06.12.2013 року отримав від відповідача
лист, яким позивача повідомили, що
інститут не є суб'єктом владних
повноважень, жодного документу із
запитаних не надано.

Відповідач заперечував проти
задоволення позовних вимог та
посилався на наступне. Він не є
суб'єктом владних повноважень, що також
підтверджено ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
по справі № 805/9971/13-а від 25.09.2013 року.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази та заслухавши пояснення
відповідача, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог, з огляду на
наступне.

Позивачем до відповідача був
направлений запит на інформацію від
25.11.2013 року № 913/4-13, яким він просив
надіслати поштою публічну інформацію
про вищий навчальний заклад, яка
становить суспільний інтерес, у
вигляді засвідчених копій документів:
статут, свідоцтво про реєстрацію,
довідку про включення до державного
реєстру вищих навчальних закладів
України із додатками, ліцензію із
додатками, витяг з ЄДРПОУ, правила
прийому у 2014 році, положення про
приймальну комісію та наказ про
затвердження складу приймальної
комісії.

У відповідь на вказаний запит
відповідачем був направлений лист б/н
від 06.12.2013 року, яким позивача
повідомляли, що Приватний вищий
навчальний заклад «Донецький інститут
соціальної освіти» не є суб'єктом
владних повноважень у розумінні Закону
України «Про доступ до публічної
інформації», що підтверджено ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду по справі №
805/9971/13-а від 25.09.2013 року, з метою
отримання зазначеної інформації
необхідно звернутися до МОН України.

Згідно ст. 6 Кодексу адміністративного
судочинства України (надалі - КАС
України) кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Закон України «Про доступ до публічної
інформації» (надалі Закон) визначає
порядок здійснення та забезпечення
права кожного на доступ до інформації,
що знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом, та інформації,
що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 1 Закону публічна
інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім
випадків, встановлених законом.

Згідно ст.. 3 Закону право на доступ до
публічної інформації гарантується,
зокрема, обов'язком розпорядників
інформації надавати та оприлюднювати
інформацію, крім випадків,
передбачених законом.

Ст. 12 Закону передбачено, що суб'єктами
відносин у сфері доступу до публічної
інформації є: запитувачі інформації -
фізичні, юридичні особи, об'єднання
громадян без статусу юридичної особи,
крім суб'єктів владних повноважень;
розпорядники інформації - суб'єкти,
визначені у статті 13 цього Закону;
структурний підрозділ або
відповідальна особа з питань запитів
на інформацію розпорядників
інформації.

Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону
розпорядниками інформації для цілей
цього Закону визнаються: суб'єкти
владних повноважень - органи державної
влади, інші державні органи, органи
місцевого самоврядування, органи влади
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання; юридичні
особи, що фінансуються з державного,
місцевих бюджетів, бюджету Автономної
Республіки Крим, - стосовно інформації
щодо використання бюджетних коштів;
особи, якщо вони виконують делеговані
повноваження суб'єктів владних
повноважень згідно із законом чи
договором, включаючи надання освітніх,
оздоровчих, соціальних або інших
державних послуг, - стосовно
інформації, пов'язаної з виконанням
їхніх обов'язків; суб'єкти
господарювання, які займають домінуюче
становище на ринку або наділені
спеціальними чи виключними правами,
або є природними монополіями, -
стосовно інформації щодо умов
постачання товарів, послуг та цін на
них.

Усі розпорядники інформації незалежно
від нормативно-правового акта, на
підставі якого вони діють, при
вирішенні питань щодо доступу до
інформації мають керуватися цим
Законом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 19 Закону запит на
інформацію - це прохання особи до
розпорядника інформації надати
публічну інформацію, що знаходиться у
його володінні. Запитувач має право
звернутися до розпорядника інформації
із запитом на інформацію незалежно від
того, стосується ця інформація його
особисто чи ні, без пояснення причини
подання запиту. Запит на інформацію
може бути індивідуальним або
колективним. Запити можуть подаватися
в усній, письмовій чи іншій формі
(поштою, факсом, телефоном, електронною
поштою) на вибір запитувача.

Аналіз наведених норм доводить, що
публічна інформація - це інформація,
яка створена в процесі виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків або яка знаходиться у
володінні розпорядників публічної
інформації, вона є відкритою.
Розпорядником публічної інформації,
крім іншого, визначені особи, що
виконують делеговані повноваження
суб'єктів владних повноважень згідно
із законом чи договором, включаючи
надання освітніх послуг - стосовно
інформації, пов'язаної з виконанням
їхніх обов'язків. Усі розпорядники
інформації при вирішенні питань щодо
доступу до інформації мають керуватися
Законом.

Закон України «Про вищу освіту» (надалі
Закон № 2984) спрямований на
врегулювання суспільних відносин у
галузі навчання, виховання,
професійної підготовки громадян
України. Він встановлює правові,
організаційні, фінансові та інші
засади функціонування системи вищої
освіти, створює умови для
самореалізації особистості,
забезпечення потреб суспільства і
держави у кваліфікованих фахівцях.

Ст. 16 Закону № 2984 передбачено, що
систему вищої освіти складають,
зокрема, вищі навчальні заклади всіх
форм власності.

Згідно ст.. 22 Закону № 2984 основною метою
діяльності вищого навчального закладу
є забезпечення умов, необхідних для
отримання особою вищої освіти,
підготовка фахівців для потреб
України.

Головними завданнями вищого
навчального закладу є, зокрема,
здійснення освітньої діяльності
певного напряму, яка забезпечує
підготовку фахівців відповідних
освітньо-кваліфікаційних рівнів і
відповідає стандартам вищої освіти;
забезпечення виконання державного
замовлення та угод на підготовку
фахівців з вищою освітою; здійснення
підготовки наукових і
науково-педагогічних кадрів та їх
атестація в акредитованих вищих
навчальних закладах третього та
четвертого рівнів акредитації;
забезпечення культурного і духовного
розвитку особистості, виховання осіб,
які навчаються у вищих навчальних
закладах, в дусі українського
патріотизму і поваги до Конституції
України.

Ч. 1 ст. 32 Закону № 2984 передбачено, що
безпосереднє управління діяльністю
вищого навчального закладу здійснює
його керівник - ректор.

Приписами ч. 2 ст. 32 Закону № 2984
визначений перелік владних
управлінських функцій, що виконуються
ректором.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України) відповідач -
суб'єкт владних повноважень, а у
випадках передбачених законом, й інші
особи, до яких звернена вимога
позивача.

Відповідач є ректором вищого
навчального закладу приватної форми
власності, який входить до системи
вищої освіти. Вищий навчальний заклад
здійснює освітню діяльність.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
30.09.2013 року № 11 «Про практику
застосування адміністративними судами
положень Закону України від 13 січня 2011
року № 2939-VI «Про доступ до публічної
інформації» (надалі Постанова) будь-які
спори про оскарження рішень, дій чи
бездіяльності розпорядників публічної
інформації, які виникають у
правовідносинах, урегульованих
Законом України "Про доступ до
публічної інформації", поширюється
юрисдикція адміністративних судів.
Правове визначення суб'єктів владних
повноважень за Законом не впливає на
визначення юрисдикції спору, оскільки
незалежно від того, якою нормою
визначено суб'єкта владних
повноважень, такий спір буде
відноситися до юрисдикції
адміністративних судів. Отже,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі спори щодо
правовідносин, пов'язаних з доступом до
публічної інформації, в яких
оскаржуються рішення, дії чи
бездіяльність розпорядників публічної
інформації, в тому числі й у разі, якщо і
такими розпорядниками є не суб'єкти
владних повноважень.

Таким чином, відповідач є
розпорядником інформації та належним
відповідачем у даній справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону право
на доступ до інформації гарантується
обов'язком розпорядників інформації
надавати та оприлюднювати інформацію,
крім випадків передбачених законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону доступ до
публічної інформації відповідно до
цього Закону здійснюється на принципі
вільного отримання та поширення
інформації, крім обмежень,
встановлених законом.

П. 2 ч. 1 ст. 5 Закону передбачено, що
доступ до інформації забезпечується
шляхом, зокрема, надання інформації за
запитами на інформацію.

Приписами ст. 14 Закону визначено
обов'язок розпорядників інформації
надавати достовірну, точну та повну
інформацію.

Згідно ст.. 21 Закону інформація на запит
надається безкоштовно. У разі якщо
задоволення запиту на інформацію
передбачає виготовлення копій
документів обсягом більш як 10 сторінок,
запитувач зобов'язаний відшкодувати
фактичні витрати на копіювання та друк.
Розмір фактичних витрат визначається
відповідним розпорядником на
копіювання та друк в межах граничних
норм, встановлених Кабінетом Міністрів
України. У разі якщо розпорядник
інформації не встановив розміру плати
за копіювання або друк, інформація
надається безкоштовно. При наданні
особі інформації про себе та
інформації, що становить суспільний
інтерес, плата за копіювання та друк не
стягується.

У своєму запиті на інформацію позивач
зазначив, що він готовий виконати усі
зобов'язання, покладені на нього, як на
запитувача інформації.

Ст. 22 Закону передбачено, що відповідь
розпорядника інформації про те, що
інформація може бути одержана
запитувачем із загальнодоступних
джерел, або відповідь не по суті запиту
вважається неправомірною відмовою в
наданні інформації.

У відповідності до вимог ст.. 23 Закону
рішення, дії чи бездіяльність
розпорядників інформації можуть бути
оскаржені до керівника розпорядника,
вищого органу або суду. Оскарження
рішень, дій чи бездіяльності
розпорядників інформації до суду
здійснюється відповідно до Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Крім того, п. 3, 6 ч. 1 ст. 21 Закону України
«Про громадські об'єднання» визначає
право громадських об'єднань на
одержання у порядку, визначеному
Законом, публічну інформацію, що
знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації та
здійснювати інші права, не заборонені
Законом.

Відповідно до Постанови Закон
встановлює, що доступ до інформації
забезпечується двома шляхами: шляхом
систематичного та оперативного
оприлюднення інформації і надання
інформації за запитами на інформацію.

У статуті позивача визначено, що одним
з його завдань є здійснення
громадського контролю за діяльністю
середніх, вищих та спеціальних
навчальних закладів.

Таким чином, нормами чинного
законодавства, прямо передбачено право
витребування громадськими
організаціями належним чином
засвідчених копій документів-носіїв
публічної інформації та зобов'язання
відповідача, як розпорядника
інформації, надавати публічну
інформацію за запитами на інформацію.

З листа - відповіді відповідача
вбачається, що вона дана не по суті
затребуваної інформації, також
позивача повідомлено про можливість
отримання інформації у МОН України.

За таких обставин, зазначена відповідь
є відмовою у розумінні ст.. 22 Закону.

Таким чином, позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

При цьому суд зазначає, що відповідачем
по справі заявлений саме ректор
Приватного вищого навчального закладу
«Донецький інститут соціальної
освіти» Козловський Ігор Анатолійович,
відповідно підлягає визнанню
протиправними дії ректора Приватного
вищого навчального закладу
«Донецького інституту соціальної
освіти» Козловського Ігора
Анатолійовича щодо відмови у
задоволенні запиту на інформацію від
25.11.2013 року № 913/4-13

Відповідно до ст. 94 КАС України у разі
ухвалення судового рішення на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Держаного бюджету України (або
відповідно місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
Конституцією України, Законами України
«Про доступ до публічної інформації»,
«Про вищу освіту», «Про громадські
об'єднання», ст..6, 185-186, 254, 257, 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії ректора
Приватного вищого навчального закладу
«Донецького інституту соціальної
освіти» Козловського Ігора
Анатолійовича щодо відмови у
задоволенні запиту на інформацію від
25.11.2013 року № 913/4-13.

Стягнути з державного бюджету України
на користь Всеукраїнської громадської
організації «Комітет
конституційно-правого контролю
України» судові витрати у сумі 73 грн. 08
коп.

Вступна та резолютивна частини
постанови виготовлено у нарадчій
кімнаті та проголошено у судовому
засіданні 18.06.2014 року у присутності
представника відповідача.

Зазначена постанова може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Скарга подається до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 24 червня 2014 року.

Суддя
Маслоід О.С.