Справа № 2а-1220/11
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
Справа №
9104/94633/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Глушка І.В., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління праці, соціальних питань та
у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
Камінь- Каширської районної державної
адміністрації на постанову Камінь -
Каширського районного суду Волинської
області від 25 лютого 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до управління праці,
соціальних питань та у справах захисту
населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Камінь-
Каширської районної державної
адміністрації про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
перерахувати і виплатити щорічну
допомогу на оздоровлення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 03.02.2011 року звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління праці,
соціальних питань та у справах захисту
населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи
Камінь-Каширської районної державної
адміністрації в якому просив визнати
протиправними дії відповідача та
зобов'язати останнього здійснити
перерахунок допомоги на оздоровлення
та забезпечити в подальшому виплату
щорічної допомоги на оздоровлення
згідно ст. 48 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», стягнути недораховану та
невиплачену щорічну допомогу на
оздоровлення за 2010 рік.

Постановою Камінь-Каширського
районного суду Волинської області від
25 лютого 2011 року (прийнятою в порядку
скороченого провадження) позов
задоволено частково, визнано дії
управління праці, соціальних питань та
у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
Камінь-Каширської районної державної
адміністрації протиправними
зобов'язано відповідача провести
нарахування та виплату позивачу як
інваліду IІ групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи, щорічної
допомоги на оздоровлення за 2010 рік у
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат згідно ч.4 ст.48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням ст. 53 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік» та
виплаченої суми, у задоволені решти
позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління праці,
соціальних питань та у справах захисту
населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Камінь -
Каширської районної державної
адміністрації оскаржило його в
апеляційному порядку, вважає, що
постанова прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
виплата щорічної допомоги на
оздоровлення у 2010 році проведена
згідно вимог ст. 48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждати внаслідок
Чорнобильської катастрофи», у якій
вказано, що щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України. Розмір допомоги у
сумі чотирьох мінімальних заробітних
плат передбачено Законом України «Про
внесення змін і доповнень до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Згідно статті 67 цього ж Закону України -
конкретні розміри всіх доплат, пенсій і
компенсацій підвищуються Кабінетом
Міністрів України відповідно до зміни
індексу вартості життя і зростання
мінімальної заробітної плати.
Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року №562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
встановлено такий розмір щорічної
допомоги на оздоровлення інвалідам IІ
групи - 120 грн. Вказану суму позивач і
отримав у 2010 році.

Статтею 63 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» закріплено норму, якою
встановлюється, що фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією даного
закону, здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету. Виконання закону
залежить від фінансових ресурсів
доходної частини Державного бюджету
України.

З врахуванням вище наведеного просить
постанову суду першої інстанції
скасувати.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183- 2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 належить до осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи першої категорії та йому
встановлена інвалідність ІI групи,
причиною якої визнано захворювання,
пов'язане із наслідками Чорнобильської
катастрофи.

Вирішуючи спір суд першої інстанції
правильно вважав, що однією із форм
соціального захисту потерпілого
внаслідок Чорнобильської катастрофи
населення відповідно до ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
є надання щорічної допомоги на
оздоровлення, у тому числі інвалідам I
групи, яким є позивач, в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

Також суд першої інстанції встановив,
що управлінням праці, соціальних
питань та у справах захисту населення
від наслідків Чорнобильської
катастрофи Камінь- Каширської районної
державної адміністрації позивачу 21
серпня 2010 року виплачено щорічну
допомогу на оздоровлення в розмірі 120
грн., керуючись при цьому постановою
Кабінету Міністрів України «Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

У даній спірній ситуації суд першої
інстанції правильно вважав
безпідставними покликання відповідача
на правомірність застосування при
визначенні розміру оспорюваної
допомоги постанови Кабінету Міністрів
України «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з огляду на визнання
рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року неконституційним
положення п.п.11, п.28 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року, яким визначення розміру
щорічної допомоги на оздоровлення
віднесено до компетенції Кабінету
Міністрів України.

Тому з огляду на наведене та враховуючи
загальні засади пріоритетності
законів над підзаконними нормативними
актами, суд вірно дійшов висновку, що
застосуванню підлягає саме ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та законодавство щодо розміру
мінімальної заробітної плати на 2010 рік,
а не постанова Кабінету Міністрів
України «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», оскільки остання істотно
звужує обсяг раніше встановлених
законом прав.

Також, колегія суддів зазначає, що не
підлягає задоволенню позов в частині
вимог про зобов'язання відповідача
виплачувати в подальшому щорічну
разову допомогу на оздоровлення,
оскільки, судовому захисту підлягає
вже порушене право, а не те, яке може
бути порушене в майбутньому.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а
постанова відповідає нормам
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст. 197, п. 1 ч. 1
ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління праці,
соціальних питань та у справах захисту
населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Камінь-
Каширської районної державної
адміністрації - залишити без
задоволення, а постанову Камінь -
Каширського районного суду Волинської
області від 25 лютого 2011 року по справі
№ 2а-1220/11 - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
І.В. Глушко

В.В. Святецький