Справа № 279/157/14-а
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2014 р. м. Київ
К/800/21175/14

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Коростень
Житомирської області, Управління праці
та соціального захисту населення
Коростенської міської ради
Житомирської області про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити дії, що
переглядається за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 20 березня 2014 року,

у с т а н о в и л а :

Постановою Апеляційного суду
Житомирської області від 25 листопада
2011 року цей позов задоволено частково.
Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Коростенської районної державної
адміністрації здійснити нарахування
та виплату позивачу щомісячної
грошової допомоги у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва
відповідно до статті 37 Закону України
від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
1 червня 2008 року по 31 березня 2009 року.
Також зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м. Коростень
Житомирської області (Управління ПФ)
здійснити нарахування та виплату
позивачу доплати до пенсії,
передбаченої статтею 39 цього ж Закону
за період з 1 червня 2008 року по 31 березня
2009 року.

Ухвалою Коростенського міськрайонного
суду Житомирської області від 20 січня
2014 року задоволено заяву державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Коростенського
міського управління юстиції про зміну
способу виконання наведеного рішення
апеляційного суду. Замість
зобов'язання Управління ПФ здійснити
нарахування та виплату позивачу
доплати до пенсії, передбаченої
статтею 39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», стягнуто з відповідача її
суму у розмірі 10 749,25 грн.

Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року скасовано ухвалу суду першої
інстанції, а у задоволенні заяви про
зміну способу виконання судового
рішення відмовлено.

ОСОБА_1 звернулася з касаційною скаргою
на зазначену ухвалу апеляційного суду,
в якій просить її скасувати та залишити
в силі ухвалу Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 20 січня 2014 року.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,
здійснивши перевірку матеріалів
справи та доводів касаційної скарги,
вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що на виконання
постанови Апеляційного суду
Житомирської області від 25 листопада
2011 року Управління ПФ здійснило
перерахунок спірної допомоги.

При цьому, неможливість виконання
рішення суду в частині зобов'язання
виплатити суму допомоги відповідач
обґрунтував відсутністю коштів з
відповідним призначенням.

Задовольнивши заяву державного
виконавця про зміну способу виконання
судового рішення, суд першої інстанції
виходив з наявності обставин, що
ускладнюють його виконання.

Скасувавши ухвалу суду першої
інстанції та відмовивши у задоволенні
заяви, апеляційний суд зазначив, що
такі обставини відсутні.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України з таким
висновком апеляційного суду не
погоджується.

Відповідно до статті 2 Закону України
від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган.

Водночас судові рішення у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат.

Оскільки судами встановлено, що
відповідачем здійснено перерахунок
спірної компенсації, висновок суду
першої інстанції про можливість заміни
способу виконання цього рішення є
правильним.

Апеляційний помилково скасував це
законне рішення, що, відповідно до
статті 226 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
скасування рішення суду апеляційної
інстанції та залишення в силі рішення
суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року скасувати, а ухвалу
Коростенського міськрайонного суду
Житомирської області від 20 січня 2014
року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді
М.І.Цуркан

Т.С.Розваляєва

Л.Т.Черпіцька