Справа № 554/3064/14-а
Суддя: Антонов С. В.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 554/3064/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем
України

Дата документу 24.06.2014

Октябрський районний суд м.Полтави в
складі:

головуючого судді - Антонова C.B.,

при секретарі - Плаксюк І.Ю.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Октябрського
районного суду м. Полтави
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу № 4
роти ДПС ДАІ з ОСП при УДАІ ГУМВС
України в Київській області
Пономаренка Віталія Григоровича та
Відділення ДАІ по обслуговуванню
Баришівського району при УДАІ ГУМВС
України в Київській області про
визнання дій незаконними та скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідачів - інспектора
ДПС взводу № 4 роти ДПС ДАІ з ОСП при
УДАІ ГУМВС України в Київській області
Пономаренка В.Г. та ВДАІ по
обслуговуванню Баришівського району
при УДАІ ГУМВС України в Київській
області, у якому прохав суд визнати дії
інспектора ДПС Пономаренка В.Г., які
полягають у притягненні його до
адміністративної відповідальності -
незаконними та скасувати постанову про
адміністративне правопорушення від
03.03.2014 року про притягнення його до
адміністративної відповідальності та
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу (а.с. 3).

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1
вказав, що 20.01.2014 року інспектором ДПС
взводу № 4 із обслуговування поста м.
Березань Київської області старшиною
міліції Пономаренком В.Г. на трасі
Харків - Київ біля поста м. Березань
Київської області відносно нього було
складено протокол про адміністративне
правопорушення, передбачене частиною 1
статті 126, частинами 9, 10 статті 133-1
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, та 03.03.2014 року винесено
постанову у справі серія АА2 № 650499 про
накладення на нього адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850
гривень. Такі дії інспектора
Пономаренка В.Г. вважає незаконними, а
складання протоколу та винесення
зазначеної постанови - безпідставними,
так як, у ході огляду його документів
(посвідчення водія та технічного
паспорту на авто), інспектором було
вказано на відсутність тахографу та
медогляду, передбачених
законодавством при наданні послуг з
перевезення пасажирів, проте, він не
займається зазначеним видом
підприємницької діяльності, а тому і не
повинен їх мати. Також вказав, що
поїздка, під час якої його зупинив
інспектор ДПС, була некомерційного
характеру, а здійснювалась з
політичних та патріотичних міркувань,
оскільки він з друзями та однодумцями
їхали до міста Києва на Євромайдан. А
тому, вважає, що вимога інспектора ДПС
Пономаренка В.Г. про пред`явлення йому
для огляду ліцензійної картки є також
безпідставною та незаконною.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
свої позовні вимоги підтримав, прохав
їх задовольнити з підстав викладених в
позовній заяві.

Відповідач інспектор ДПС взводу № 4
роти ДПС ДАІ з ОСП при УДАІ ГУМВС
України в Київській області
Пономаренко В.Г. належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, але до суду не з`явився, надав
письмові заперечення у яких просив
відмовити у задоволенні позову з
наступних підстав. 20.01.2014 року о 22 год. 55
хв. він зупинив автомобіль НОМЕР_1. При
перевірці реєстраційних документів
ним було виявлено, що водій ОСОБА_1,
здійснював пасажирські перевезення не
пройшовши передмаршрутного медичного
огляду, не мав при собі ліцензійної
картки перевізника, даний автомобіль
не був обладнаний приладом «тахограф»,
який повинен бути встановлений для
нічних перевезень. Також встановлено,
що водій експлуатував транспортний
засіб, що не пройшов обов'язкового
технічного контролю. Таким чином в діях
водія вказаного автомобіля вбачались
порушення ч. 10 ст. 133-1 КУпАП, ч. 9 ст. 133-1
КУпАП, ч. 1 ст.126 КУпАП та ч. 4 ст. 121 КУпАП.
У зв`язку із цим ним було складено
протоколи про адміністративне
правопорушення серії АГ2 № 132712, АГ2 №
132713, АГ2 № 132714, та АГ2 № 132715 відносно
водія ОСОБА_1 03.03.2014 року на підставі
вказаних протоколів, ним було винесено
постанову у справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 650499 про
накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в сумі 850 гривень. Зазначив, що
під час складання протоколу про
адміністративне правопорушення та
винесення відповідної постанови, він
діяв у відповідності до вимог чинного
законодавства, оцінював набуті докази
керуючись законом та власною
правосвідомістю.

Представник відповідача ВДАІ по
обслуговуванню Баришівського району
при УДАІ ГУМВС України в Київській
області належним чином повідомлений
про час та місце розгляду справи, але у
судове засідання не з`явився, письмових
заяв чи клопотань не надав (а.с. 34).

Дослідивши та оцінивши матеріали
справи, судом встановлено, що 20.01.2014
року інспектором ДПС взводу № 4 роти
ДПС ДАІ з ОСП при УДАІ ГУМВС України в
Київській області Пономаренком В.Г.
було складено протоколи про
адміністративні правопорушення серії
АГ2 № 132712, АГ2 № 132713, АГ2 № 132714, та АГ2 №
132715 відносно водія ОСОБА_1, який керував
автомобілем «MERCEDES BENZ SPRINTER», номерний
знак НОМЕР_2. Постановою в справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2, № 650499, що винесена 03 березня 2014 року
інспектором ДПС взводу № 4 роти ДПС ДАІ
з ОСП при УДАІ ГУМВС України в
Київській області Пономаренком В.Г.,
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної
відповідальності і на нього накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 850 гривень (а.с. 4).

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов`язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про автомобільний транспорт»,
автомобільний перевізник - це фізична
або юридична особа, яка здійснює на
комерційній основі чи за власний кошт
перевезення пасажирів чи (та) вантажів
транспортними засобами.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 9 Закону
України «Про автомобільний транспорт»,
ліцензування на автомобільному
транспорті спрямоване на визначення
початкових і поточних умов надання
послуг з перевезень пасажирів і
небезпечних вантажів, а також
найважливіших параметрів
обслуговування споживачів; ліцензія
видається на господарську діяльність
з надання послуг з перевезення
пасажирів і небезпечних вантажів на
такі види робіт: надання послуг з
внутрішніх перевезень пасажирів
автобусами; надання послуг з
внутрішніх перевезень пасажирів на
таксі; надання послуг з внутрішніх
перевезень пасажирів легковими
автомобілями на замовлення; надання
послуг з внутрішніх перевезень
небезпечних вантажів вантажними
автомобілями, причепами та
напівпричепами; надання послуг з
міжнародних перевезень пасажирів
автобусами; надання послуг з
міжнародних перевезень пасажирів на
таксі; надання послуг з міжнародних
перевезень пасажирів легковими
автомобілями на замовлення; надання
послуг з міжнародних перевезень
небезпечних вантажів вантажними
автомобілями, причепами та
напівпричепами.

Згідно з нормами ст. 18 Закону України
«Про автомобільний транспорт», з метою
організації безпечної праці та
ефективного контролю за роботою
водіїв транспортних засобів
автомобільні перевізники зобов'язані:
організовувати роботу водіїв
транспортних засобів, режими їх праці
та відпочинку відповідно до вимог
законодавства України; здійснювати
заходи, спрямовані на забезпечення
безпеки дорожнього руху; забезпечувати
виконання вимог законодавства з питань
охорони праці; здійснювати
організацію та контроль за
своєчасним проходженням водіями
медичного огляду, забезпечувати їх
санітарно-побутовими приміщеннями й
обладнанням. Контроль за роботою
водіїв транспортних засобів має
забезпечувати належне виконання
покладених на них обов'язків і включає
організацію перевірок режимів їх праці
та відпочинку, а також виконання
водіями транспортних засобів вимог
цього Закону та законодавства про
працю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у
справі про адміністративне
правопорушення є будь які фактичні
данні, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці данні
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновків
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото - та кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб`єкта владних
повноважень обов`язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч.ч. 4 та 5 ст. 71 КАС
України, суб'єкт владних повноважень
повинен подати до суду усі наявні у
нього документи та матеріали, які
можуть бути використані як докази у
справі, а якщо особа, яка бере участь у
справі, без поважних причин не надасть
докази для підтвердження обставин, на
які вона посилається, суд вирішує
справу на підставі наявних доказів.

З наведених норм чинного законодавства
України та фактичних обстави справи
випливає наступне. Способом свого
захисту від притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 обрав звернення до суду.
Відповідачами не надано жодних доказів
вчинення позивачем інкримінованого
йому правопорушення й доказів того, що
він здійснює підприємницьку
діяльність із перевезення пасажирів. У
запереченнях, які надані відповідачем -
інспектором ДПС Пономаренком В.Г. не
спростовуються твердження позивача
про те, що він не займається
підприємницькою діяльністю з
перевезення пасажирів та що поїздка
20.01.2014 року мала некомерційний
характер, що в свою чергу виключає
необхідність наявності у нього
ліцензії, картки медичного огляду
водія та тахографу. З цих підстав,
внаслідок недоведеності відповідачами
вини позивача у вчиненні
інкримінованого йому правопорушення,
постанова у справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 №650499 від
03.03.2014 року про вчинення ОСОБА_1
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 126, ч.ч. 9, 10 ст. 133-1
КУпАП, підлягає скасуванню.

Винесення зазначеної постанови
про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
порушує його право, передбачене ст. 7
КУпАП, відповідно до якої, ніхто не може
бути підданий заходам впливу у зв'язку
з адміністративним правопорушенням,
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом, у відповідності
до принципу суворого дотримання
законності.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 14-1, 7, 126, 133-1, 247, 251, 287-289
КУпАП, ст.ст. 3, 7-11, 71, 99, 100, 102, 160-163 КАС
України, -

п о с т
а н о в и в :

Адміністративний позов
ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу № 4
роти ДПС ДАІ з ОСП при УДАІ ГУМВС
України в Київській області
Пономаренка Віталія Григоровича та
Відділення ДАІ по обслуговуванню
Баришівського району при УДАІ ГУМВС
України в Київській області про
визнання дій незаконними та скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення - задовольнити.

Визнати дії інспектора
взводу № 4 роти ДПС ДАІ з ОСП при УДАІ
ГУМВС України в Київській області
Пономаренка Віталія Григоровича щодо
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
порушення вимог ч. 1 ст. 126, ч. 9, 10 ст. 133-1
КУпАП, та накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 850 гривень -
протиправними.

Постанову у справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 650499 від 03.03.2014 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 126, ч. 9, 10 ст. 133-1 КУпАП та
накладення на нього адміністративного
стягнення в сумі 850 гривень - скасувати.

Постанова оскарженню не
підлягає.

СуддяС.В. Антонов