Справа № 804/6509/14
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
18 червня 2014 р. Справа № 804/6509/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
при секретарі судового засідання
представника відповідача Малиша
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Управління
Укртрансінспекції в Дніпропетровській
області про визнання протиправними дій
та скасування постанов,-
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов позов
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Управління Укртрансінспекції в
Дніпропетровській області, в якому
- визнати протиправними дії посадових
осіб відповідача щодо застосування до
ОСОБА_2 адміністративно-господарського
штрафу, відповідно до постанови
від 12.12.2013 p. №018257 в розмірі 1700,00 грн., а
також, постанови від 30.01.2014 p.
№ 018574 в розмірі 1700,00 грн.;
- скасувати у повному обсязі постанову
від 12 грудня 2013 року № 018257, винесену в.о.
начальника управління
Укртрансінспекції у Дніпропетровській
області Кулик С.Г., про застосування до
ОСОБА_2 адміністративно-господарського
штрафу в розмірі 1700,00 грн.;
- скасувати у повному обсязі постанову
від 30 січня 2014 року № 018574, винесену
начальником управління
Укртрансінспекції у Дніпропетровській
області Бузяковим P.M. про застосування
адміністративно-господарського штрафу
в розмірі 1700,00 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що
будь-який акт про порушення
законодавства при позивачеві не
складався, його копія не надавалась, з
ним не ознайомлювався, справа
розглядалась без особистої
присутності та повідомлення позивача,
тобто, в порушення процедури
передбаченої Порядком здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 08.11.2006р.
за № 1567.
Відповідач надав заперечення, в якому
зазначив, що доводи позивача про
порушення відповідачем норм чинного
законодавства при винесенні постанови
про застосування фінансових санкцій, є
хибними та такими, що не ґрунтуються на
нормах чинного законодавства.
Крім того, в судовому засіданні
представник відповідача заявив
клопотання про залишення позову без
Розглянувши клопотання представника
відповідача про залишення позову без
розгляду, у зв'язку з пропуском строку
звернення позивача до суду.
У відповідності до ч. 1 ст.99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до п. 5 ст. 99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду
щодо оскарження рішення суб'єкта
владних повноважень, на підставі якого
ним може бути заявлено вимогу про
стягнення грошових коштів,
встановлюється місячний строк.
Згідно до ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строку, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними.
З урахуванням вищевказаних норм, суд
відмовляючи представнику відповідача
в клопотанні та поновляючи позивачу
строк звернення до суду з відповідним
позовом, виходив з того, що у
відповідності до вимог ст. 6 КАС
України, ніхто не може бути позбавлений
права на розгляд його справи в
адміністративному суді, до підсудності
якого вона віднесена цим Кодексом.
Позивач в судове засідання не з'явився,
повідомлений належним чином, просив
розглянути справу без його участі.
Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечував, просив в задоволенні
адміністративного позову відмовити.
Заслухавши представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що 19.11.2013 року державними
інспекторами Управління
Укртрансінспекції у Дніпропетровській
області на підставі завдання на
перевірку від 15.11.2013 року № 026664
проведено перевірку додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом транспортного засобу, що
належить ОСОБА_2, про що складено
відповідний акт. Під час перевірки
встановлено, що ОСОБА_6 здійснював
надання послуг з внутрішніх перевезень
вантажів без оформлення документів,
визначених ст.48 Закону України
«Про автомобільний транспорт», а саме:
не оформлений протокол перевірки та
адаптації тахографа до транспортного
На підставі акту від 19.11.2013 року
постановою Управління
Укртрансінспекції у Дніпропетровській
області від 12.12.2013 року до позивача
застосовано фінансові санкції в сумі
Також, 17.12.2013 року державними
інспекторами Управління
Укртрансінспекції у Дніпропетровській
області на підставі завдання на
перевірку від 12.12.2013 року № 026707
проведено перевірку додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом транспортного засобу, що
належить ОСОБА_2, про що складено
відповідний акт. Під час перевірки
встановлено, що ОСОБА_6 здійснював
надання послуг з внутрішніх перевезень
вантажів без оформлення документів,
визначених ст.48 Закону України «Про
автомобільний транспорт», а саме: не
оформлений протокол перевірки та
адаптації тахографа до транспортного
На підставі акту від 17.12.2013 року
постановою Управління
Укртрансінспекції у Дніпропетровській
області від 30.01.2014 року до позивача
застосовано фінансові санкції в сумі
Як зазначає позивач, про факт складання
актів від 19.11.2013 р. № 030441 та від
17.12.2013 p. № 030710 позивачу невідомо. З
даними документами не ознайомлений та
його не підписував і другого
примірника не отримував. Поштою
зазначені акти не отримував.
Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 6 Закону України
"Про автомобільний транспорт",
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері
автомобільного транспорту, забезпечує:
формування та реалізацію державної
політики у сфері автомобільного
транспорту; нормативно-правове
регулювання; визначення пріоритетних
напрямів розвитку автомобільного
транспорту. Реалізація державної
політики у сфері автомобільного
транспорту здійснюється через
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує реалізацію державної
політики з питань безпеки на наземному
транспорті, місцеві органи виконавчої
влади та органи місцевого
Відповідно до ч.12, ч.14 ст. 6 Закону
України "Про автомобільний транспорт",
державному контролю підлягають усі
транспортні засоби українських та
іноземних перевізників, що здійснюють
автомобільні перевезення пасажирів і
вантажів на території України.
Державний контроль автомобільних
перевізників на території України
здійснюється шляхом проведення
планових, позапланових і рейдових
перевірок (перевірок на дорозі).
Порядок здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 08.11.2006р. за № 1567
(далі - Порядок), визначає процедуру
здійснення державного контролю за
додержанням суб'єктами господарювання,
які провадять діяльність у сфері
автомобільного транспорту (далі -
суб'єкти господарювання), вимог
законодавства про автомобільний
транспорт, норм та стандартів щодо
організації перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом,
норм міжнародних договорів про
міжнародне автомобільне сполучення,
виконанням умов перевезень, визначених
дозволом на перевезення на міжобласних
автобусних маршрутах, вимог
Європейської угоди щодо роботи
екіпажів транспортних засобів, які
виконують міжнародні автомобільні
перевезення, дотриманням
габаритно-вагових параметрів,
наявністю дозвільних документів на
виконання перевезень та відповідністю
виду перевезень, відповідних ліцензій
і ліцензійних карток, виконанням
суб'єктами господарювання ліцензійних
перевізниками-нерезидентами платежів
за проїзд автомобільними дорогами, а
також, диспетчерського контролю за
роботою автомобільних перевізників.
Відповідно до пункту 4 Порядку,
державний контроль на автомобільному
транспорті (далі - державний контроль),
здійснюється посадовими особами
органу державного контролю (далі -
посадові особи) у форменому одязі, які
мають відповідне службове посвідчення,
направлення на перевірку, сигнальний
диск (жезл) та індивідуальну печатку,
шляхом проведення планових,
позапланових та рейдових перевірок
(перевірок на дорозі).
Згідно п.12, п.14, п.15 Порядку, рейдова
перевірка додержання суб'єктом
господарювання, зокрема іноземним,
вимог, визначених пунктом 15 цього
Порядку, здійснюється на підставі
щотижневого графіка. Рейдова перевірка
транспортних засобів проводиться в
будь-який час на окремо визначених
ділянках дороги, маршрутах руху,
автовокзалах, автостанціях, автобусних
зупинках, місцях посадки та висадки
пасажирів, стоянках таксі і
транспортних засобів, місцях
навантаження та розвантаження
вантажних автомобілів, місцях
здійснення габаритно-вагового
контролю, під час виїзду з підприємств
та місць стоянки, на інших об'єктах, що
використовуються суб'єктами
господарювання для забезпечення
діяльності автомобільного транспорту.
Під час проведення рейдової перевірки
перевіряється, зокрема, наявність
визначених статтями 39 і 48 Закону
документів, на підставі яких
здійснюються перевезення
автомобільним транспортом.
Відповідно до п.21 Порядку, у разі
виявлення в ході перевірки
транспортного засобу порушення
законодавства про автомобільний
транспорт посадовими особами, що
провели перевірку, складається акт за
формою згідно з додатком 3.
У випадку ОСОБА_2 проводилась рейдова
перевірка, за результатами якої,
складається акт форми 3, який
оформляється у єдиному екземплярі та
не надається суб'єкту перевірки,
відповідно до Порядку.
Відповідно до п.25, п.26 Порядку, справа
про порушення розглядається в органі
державного контролю за
місцезнаходженням суб'єкта
господарювання або за місцем виявлення
порушення (за письмовою заявою
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання), не пізніше ніж
протягом двох місяців з дня його
виявлення. Справа про порушення
розглядається у присутності
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання. Про час і місце
розгляду справи про порушення
уповноважена особа суб'єкта
господарювання повідомляється під
розписку чи рекомендованим листом із
Як вбачається з матеріалів справи,
повідомлення про розгляд справи
від 02.12.2013 року № 1577/8/59-13 позивач
отримав 07.12.2013 року; повідомлення про
розгляд справи від 15.01.2014 року № 186/8/59-14
позивач отримав 21.01.2014 року
Таким чином, суд вважає, що позивач
завчасно був повідомлений про дату та
місце розгляду справи.
Щодо не отримання позивачем
оскаржуваних постанов, суд зазначає, що
відповідно до п.29 Порядку копія
постанови видається не пізніше ніж
протягом трьох днів після її винесення
уповноваженій особі суб'єкта
господарювання під розписку чи
надсилається рекомендованим листом із
Так, судом встановлено, що постанову
від 12 грудня 2013 року №018257 позивачем
отримано 18.12.2013 року; постанову від 30
січня 2014 року №018574 позивач отримав
Таким чином, позивач був обізнаний про
дату та місце розгляду справ про
порушення законодавства про
автомобільний транспорт та про
прийняті за результатами розгляду
вищевказаних справ постанови, а тому в
діях відповідача не встановлено
порушення чинного законодавства.
Відповідно до ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві, є будь-які фактичні дані,
на підставі яких, суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Вирішуючи питання щодо судового збору,
суд зазначає наступне.
Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного
судочинства України, у разі відмови в
задоволенні позову судові витрати не
присуджуються на користь сторони з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова або
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» 3674-VI
від 08.07.2011 р., ставки судового збору
встановлюються у таких розмірах: за
подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру 2 відсотки розміру майнових
вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
мінімальної заробітної плати.
Згідно до ч. 3 ст. 4 вказаного Закону
України, під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
Позивачем, відповідно до вимог ч. 3 ст. 4
Закону України «Про судовий збір»,
сплачено частково судовий збір.
В зв'язку з тим, що в задоволенні позову
позивачу відмовлено, решту судового
збору в сумі 1 644,30 грн. підлягає
стягненню з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до державного бюджету України.
Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України, при
вирішені справи по суті, суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю, або
З огляду на сукупність викладених
обставин з урахуванням наданих
доказів, суд вважає, що позовні вимоги
не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 69, 70, 71, 86, 94, 122,
159-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного
позову фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Управління
Укртрансінспекції в Дніпропетровській
області про визнання протиправними дій
та скасування постанов - відмовити
Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 решту судового збору в сумі 1 644,30
Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги до суду першої
інстанції з одночасним направленням
копії апеляційної скарги до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня проголошення постанови, або
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови, відповідно
до вимог ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили у
порядку та у строки, визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя Постанова не набрала
законної сили 18.06.14 Суддя З оригіналом
згідно Помічник судді
І.О. Лозицька І.О.
Лозицька Ф.В.Рагімов