Справа № 809/1859/14
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"24" червня 2014 р.
Справа № 809/1859/14

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного
адміністративного суду М.І.Кишинський
розглянувши в письмовому провадженні в
приміщенні суду адміністративну
справу за позовом Долинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в
сумі 9 350,69 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Долинська об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області (надалі-позивач) звернулася в
суд з позовною заявою до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
(надалі-відповідач) про стягнення
заборгованості в сумі 9 350,69 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у
відповідача як суб'єкта
підприємницької діяльності та
платника податків, станом на 29 травня
2014 року наявний податковий борг перед
бюджетом з податку на доходи фізичних
осіб, який ним добровільно у строки
передбачені законодавством, не
сплачений.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про те на адресу
суду надіслав клопотання про розгляд
справи без його участі. Позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про дату, час та місце
судового розгляду даної
адміністративної справи повідомлялась
належним чином, що підтверджується
повідомленнями про вручення наявними в
матеріалах справи. Своїм правом
подання заперечення на позовну заяву
не скористався, заяв чи клопотань про
розгляд справи за його відсутності або
про інші поважні причини неявки в
судові засідання суду не надіслав.

Згідно частини 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
в разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Враховуючи те, що відповідача належним
чином повідомлялось про дату, час та
місце судового розгляду даної
адміністративної справи, а від
позивача надійшло клопотання про
розгляд справи за його відсутності, суд
на підставі частин 4 та 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України вважав за належне розгляд
справи проводити в письмовому
провадженні за відсутності
представників сторін за наявними в
матеріалах справи письмовими доказами.

Розглянувши в письмовому провадженні
позовну заяву, дослідивши та оцінивши
наявні в матеріалах справи письмові
докази, суд встановив наступне.

Відповідач по справі зареєстрований
Долинською районною державною
адміністрацією як суб'єкт
підприємницької діяльності-фізична
особа та взятий на облік в Долинській
об'єднаній державній податковій
інспекції в Івано-Франківській області
як платник податків.

Відповідачем подано до податкового
органу податкову декларацію про
майновий стан і доходи, в якій
самостійно зазначено суму податку, що
підлягає сплаті до бюджету.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України (пункт 1.1
статті 1 Податкового кодексу України,
надалі-Кодекс).

Відповідно до пункту 16.1.4 статті 16
Кодексу платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Пунктом 57.1 статті 57 Кодексу
встановлено, що платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Податковий борг-сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання (пункт 14.1.175.
статті 14 Кодексу).

Як вбачається з матеріалів справи, у
відповідача станом на 29 травня 2014 року
наявний податковий борг перед бюджетом
з податку на доходи фізичних осіб в
сумі 9 350,69 грн., виник на підставі
поданих податкових декларацій
платника єдиного податку і на даний час
є узгодженим відповідно до ст.56, 57
Податкового кодексу України, зокрема:
податкова декларація платника єдиного
податку за 4 кв. 2012 року сума єдиного
податку становить 5879,95 грн., з якої
залишок заборгованості становить 5753,45
грн.; податкова декларація платника
єдиного податку за 1 кв. 2013 року сума
єдиного податку становить 2260,00 грн.;
податкова декларація платника єдиного
податку за 2 кв. 2013 року сума єдиного
податку становить 390,00 грн.; податкова
декларація платника єдиного податку за
3 кв. 2013 року сума єдиного податку
становить 150,00 грн.; податкова
декларація платника єдиного податку за
4 кв. 2013 року сума єдиного податку
становить 200,00 грн.; податкова
декларація платника єдиного податку за
1 кв. 2014 року сума єдиного податку
становить 150,00 грн.

Відповідно до п. 291.3 ст.291 Податкового
кодексу України юридична особа чи
фізична особа - підприємець може
самостійно обрати спрощену систему
оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Статтею 299 Податкового кодексу України
передбачено, що свідоцтво платника
єдиного податку видається суб'єкта
господарювання, який подав до органу
державної податкової служби заяву щодо
обрання або переходуна спрощену
систему оподаткування.

Згідно ст.293 Податкового кодексу
України ставки єдиного податку
встановлюються у відсотках (фіксовані
ставки) до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року
(далі у цій главі - мінімальна заробітна
плата), та у відсотках до доходу
(відсоткові ставки).

Відповідно до пункту 38.1 статті 38
Кодексу виконанням податкового
обов'язку визнається сплата в повному
обсязі платником відповідних сум
податкових зобов'язань у встановлений
податковим законодавством строк.

Відповідно до пп.295.3 ст.295
Податкового кодексу України платники
єдиного податку третьої - шостої груп
сплачують єдиний податок протягом 10
календарних днів після граничного
строку подання податкової декларації
за податковий (звітний) квартал.

Статтею 300 Податкового кодексу України
визначено, що платники єдиного податку
несуть відповідальність відповідно до
цього Кодексу за правильність
обчислення, своєчасність та повноту
сплати сум єдиного податку, а також за
своєчасність подання податкових
декларацій.

Пунктом 54.1 Кодексу передбачено, що крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Отже, відповідач в порушення
вимог статті 67 Конституції України,
статей 38, 57, Податкового кодексу
України не виконав свого податкового
обов'язку, а саме не сплачував (погашав)
своє самостійно узгоджене податкове
зобов'язання з податку на доходи згідно
поданої декларації, яке не підлягає
оскарженню, при цьому допустивши
заборгованість перед бюджетом, а сума в
розмірі 9 350,69 грн. згідно приписами
пункту 14.1.175 статті 14 Податкового
кодексу України є податковим боргом
відповідача, який підлягає сплаті або
стягненню в судовому порядку до
бюджету. Несплачуючи податковий борг
до бюджету, відповідач порушує вимоги
Конституції України та Податкового
кодексу України в яких передбачено, що
платники податків зобов'язані
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та іншими законами.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед бюджетом становить 9
350,69 грн., що підтверджується податковою
вимогою, податковою декларацією та
довідкою про борг.

Враховуючи вищенаведене, а також
те, що відповідачем на момент розгляду
справи не подано доказів сплати
податкового боргу в сумі 9 350,69 грн.,
жодним чином не спростовано даний борг,
суд приходить до висновку, що позов
обґрунтований та підлягає до
задоволення, а сума в розмірі 9 350,69 грн.
стягненню в судовому порядку.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись частиною 6 статті 128,
статтями 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, іден.
номер НОМЕР_1) на користь Державного
бюджету України податковий борг в сумі
9 350 (девять тисяч триста пятдесять)
гривень, 69 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:

М.І.Кишинський

Постанова складена 24 червня 2014
року.