Справа № 815/1724/14
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/1724/14

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Потоцька Н. В.

Одеській апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача судді - Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України у Красноокнянському районі
Одеської області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 26 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом управління
Пенсійного фонду України у
Красноокнянському районі Одеської
області до Державної виконавчої служби
Котовського міжрайонного управління
юстиції в Одеській області про
визнання протиправними дій, скасування
постанови та зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2014 року управління
Пенсійного фонду України в
Красноокнянському районі Одеської
області (надалі - позивач, УПФУ)
звернулось до Одеського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просило суд:

- визнати протиправними дії відділу
Державної виконавчої служби
Котовського міжрайонного управління
юстиції в Одеській області (надалі -
відповідач, відділ ДВС) щодо винесення
постанови від 20 лютого 2014 року ВП №42264712
про відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову у прийнятті до
провадження виконавчого документа);

- скасувати постанову Відділу ДВС від 20
лютого 2014 року ВП №42264712 про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову у прийнятті до провадження
виконавчого документа), та зобов'язати
останнього відкрити виконавче
провадження за вимогою про сплату
боргу Ф№65У від 26 червня 2012 року,
виставленої на ім'я ОСОБА_1.

В обґрунтування позивач зазначив, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, документ відповідає
вимогам, передбаченим Законом України
«Про виконавче провадження», і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2014 року, в задоволенні
адміністративного позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФУ ставиться
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а також у зв'язку з тим, що висновки суду
не відповідають обставинам справи.

До суду апеляційної інстанції
апелянтом подано клопотання про
розгляд справи за відсутності
представника УПФУ.

Справа розглянута в порядку письмового
провадження відповідно до вимог ст.197
КАС України.

З'ясувавши обставини справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що 27 червня 2012 року за
вихідним № 619/08 УПФУ направлено до
відділу державної виконавчої служби
Котовського міжрайонного управління
юстиції Одеської області на примусове
виконання вимогу про сплату боргу Ф№
65У від 26 червня 2012 року, яка була
виставлена на ОСОБА_1 (а.с. 14).

27 липня 2012 року за № 2348 до управління
надійшла постанова про відкриття
виконавчого провадження ВП №33765706 від 26
липня 2012 року (а.с. 15).

27 грудня 2013 року за № 3399 відділом ДВС
Котовського міжрайонного управління
юстиції Одеської області на адресу
УПФУ надіслано постанову від 27 грудня
2013 року ВП №33765706 про повернення
виконавчого документа стягувачеві
(а.с.11).

Вказаною постановою встановлено, що
неможливо з'ясувати місцезнаходження
боржника, а також у боржника відсутнє
майно, на яке може бути звернуто
стягнення, а здійсненні державним
виконавцем, відповідно до Закону
України «Про виконавче провадження»
заходи щодо розшуку такого майна
виявилися безрезультатними, на
підставі чого, керуючись п. 5 ч.1 ст. 47, ст.
50 Закону України «Про виконавче
провадження», виконавчий документ
повернутий стягувачу.

10 січня 2014 року за вихідним №27/08
управління Пенсійного фонду України у
Красноокнянському районі Одеської
області, повторно направлено вказану
вимогу для примусового виконання (а.с.
10).

24 січня 2014 року на адресу УПФУ надійшла
постанова про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову у
прийнятті до провадження виконавчого
документа) від 13 січня 2014 року ВП №41594518
(а/с. 9).

Постановою встановлено, що стягувачем
повторно пред'явлено до виконання
виконавчий документ, який йому було
повернуто у зв'язку з відсутністю у
боржника майна та зазначено, що УПФУ у
Красноокнянському районі Одеської
області, всупереч вимогам п.13 Порядку
взаємодії органів держаної виконавчої
служби та органів Пенсійного фонду
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України - 5593/5 від
26 грудня 2011 року, не надало державному
виконавцю додаткової інформації про
виявлене майно у боржника.

27 січня 2014 року за вих. №130/08 УПФУ знову
направлено вимогу для примусового
виконання, із зазначенням, що
відповідно до п. 13 Порядку взаємодії
органів держаної виконавчої служби та
органів Пенсійного фонду України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України 3593/5 від 26 грудня 2011
року, управління ПФУ у
Красноокнянському районі Одеської
області додатковими відомостями щодо
майна боржника чи місця знаходження
боржника не володіє (а.с. 8).

07 лютого 2014 року на адресу позивача
надійшла постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову у прийнятті до провадження
виконавчого документа) від 30 січня 2014
року ВП №41807949 (а.с. 12).

Постановою встановлено, що в наявності
є не скасована постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження», а
отже, з урахуванням приписів п.8 ч.1 ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження» відмовлено в прийнятті до
провадження виконавчого документа та у
відкритті виконавчого провадження.

19 лютого 2014 року позивач втретє
звернувся із заявою до відділу
виконавчої служби Котовського
міського управління юстиції Одеської
області.

20 лютого 2014 року прийнято постанову ВП
№ 42264712 про відмову у відкритті
виконавчого провадження (а.с. 6).

Не погоджуючись з вказаною постановою
відповідача, позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи
задоволенні позову зазначив, що
відповідач, відмовляючи у відкритті
виконавчого провадження діяв у межах
наданих йому повноважень та у спосіб,
передбачений Законом України «Про
виконавче провадження».

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що при
постановленні рішення, судом першої
інстанції не було дотримано вимоги ст.
159 КАС України у зв'язку з наступним.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.2 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу».

Частинами 1,2 статті 17 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачено, що примусове виконання
рішень здійснюється державною
виконавчою службою на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом. Відповідно до положень
означеного Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою, у тому числі, рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку, визначений
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від 8
липня 2010 року №2464-VI (зі змінами та
доповненнями), відповідно до ч.4 ст.25
якого територіальний орган Пенсійного
фонду у порядку, за формою і в строки,
встановлені Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.11 зазначеного
Закону, державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, у тому числі,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Зважаючи на зазначене, можна зробити
висновок, що порядок та спосіб
виконання рішення врегульовано
виключно приписами Закону України «Про
виконавче провадження» та самим
виконавчим документом, у зв'язку з чим
доводи суду першої інстанції про те, що
державний виконавець під час прийняття
оскаржуваної Постанови діяв згідно
Порядку взаємодії органів державної
виконавчої служби та органів
Пенсійного фонду України,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України від 26 грудня 2011 року
№3593/5 - є безпідставними та такими, що не
ґрунтується на законі.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі:
пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;
неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом; якщо рішення,
на підставі якого видано виконавчий
документ, не набрало законної
(юридичної) сили, крім випадків, коли
воно у встановленому законом порядку
допущено до негайного виконання;
пред'явлення виконавчого документа до
органу державної виконавчої служби не
за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення; якщо не закінчилася
відстрочка виконання рішення, надана
судом, яким постановлено рішення;
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури; якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; наявності інших
передбачених законом обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, при винесенні оскаржуваної
Постанови від 20 лютого 2014 року ВП №42264712
про відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову у прийнятті до
провадження виконавчого документа),
заступник начальника Відділу ДВС -
Дороговий О.Б., в межах п.8 ч.1 ст.26 Закону
України «Про виконавче провадження»,
керувався приписами Порядку взаємодії
органів державної виконавчої служби та
органів Пенсійного фонду України,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України від 26 грудня 2011 року
№3593/5.

При цьому, такі дії виконавцем вчинено
всупереч вимогам Закону України «Про
виконавче провадження», оскільки
підстави для відмови у відкритті
виконавчого провадження, передбачені
ст.26 Закону, у виконавця були відсутні,
водночас така обставина, як ненадання
виконавцю додаткової інформації щодо
виявленого майна боржника, не
передбачена зазначеною нормою Закону
та відповідно не може слугувати
підставою для відмови у відкритті
виконавчого провадження.

Крім того, Законом України «Про
виконавче провадження» взагалі не
передбачено обов'язку стягувача
надавати будь-яку додаткову інформацію
щодо боржника, а здійснення заходів,
необхідних для своєчасного та у
повному обсязі виконання рішення, у
тому числі й отримання інформації щодо
майна боржника, віднесено, зокрема, до
обов'язків державного виконавця, у
зв'язку з чим, у даному випадку, мають
місце суто припущення щодо тлумачення
державним виконавцем положень п.8 ч.1
ст.26 Закону України «Про виконавче
провадження», що є неприпустимим.

Дана правова норма передбачає
наявність саме передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Отже, доводи апелянта про те, що позивач
повинен був надати до відповідача
додаткову інформацію про виявлене
майно боржника, спростовуються
вищенаведеними нормами закону.

До того ж, застосування Відділом ДВС до
даних правовідносин положень ст.26
Закону України «Про виконавче
провадження», тягне за собою
неможливість подальшого звернення
виконавчого документа до виконання,
унеможливлюючи виконання Вимоги про
сплату боргу Ф№ 65У від 26 червня 2012 року,
яка була виставлена на ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості зі сплати
штрафу та пені по єдиному внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у загальному
розмірі 170 грн., та, як наслідок,
порушення права УПФУ як стягувача.

Враховуючи, що судом першої інстанції
було допущено порушення норм
матеріального права, постановлене
судове рішення на підставі ст.202 КАС
України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Красноокнянському районі Одеської
області - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2014 року - скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою
адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України у
Красноокнянському районі Одеської
області до Державної виконавчої служби
Котовського міжрайонного управління
юстиції в Одеській області про
визнання протиправними дій, скасування
постанови та зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову відділу Державної
виконавчої служби Котовського
міжрайонного управління юстиції в
Одеській області від 20 лютого 2014 року
ВП №42264712 про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову у
прийнятті до провадження виконавчого
документа).

Зобов'язати відділ Державної
виконавчої служби Котовського
міжрайонного управління юстиції в
Одеській області відкрити виконавче
провадження за вимогою про сплату
боргу Ф№ 65У від 26 червня 2012 року, яка
була виставлена на ОСОБА_1.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя
І.О. Турецька

суддя
Л.В. Стас

суддя
І.П. Косцова