Справа № 2а-1241/10
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року
Справа №
9104/55775/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Макарика В.Я., Ільчишин Н.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Горохівському районі Волинської
області на постанову Горохівського
районного суду Волинської області від
10 грудня 2010 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Горохівському районі
Волинської області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
здійснити нарахування та виплату
державної та додаткової пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 16.11.2010 року звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Горохівському районі
Волинської області в якому просив
визнати неправомірними дії
відповідача, зобов'язати останнього
зробити перерахунок та виплачувати
призначену пенсію згідно ст. ст. 50, 54, 67,
71 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком основного розміру та 75%
від мінімальної пенсії за віком згідно
вимог ч.1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» на рівні прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність з 01.10.2010 року.

Постановою Горохівського районного
суду Волинської області від 10 грудня 2010
року, позов задоволено, визнано
протиправною відмову управління
Пенсійного фонду України в
Горохівському районі Волинської
області щодо відмови позивача у
проведені перерахунку пенсії
відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
зобов'язано відповідача провести
перерахунок та виплату позивачу
державної пенсії в розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком починаючи з 01.10.2010 року
та виплачувати в подальшому на
підставі положень ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в
Горохівському районі Волинської
області оскаржило його в апеляційному
порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що у
зв'язку з внесенням з 1 січня 2008 року
змін до Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», збільшено розміри
мінімальних пенсій, визначених ч. 4 ст. 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» де мінімальні розміри
пенсій чорнобильців визначаються не
від тих чи інших розрахункових величин,
а від встановленого законодавством
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.
Частиною четвертою статті 54 цього
Закону (в редакції, яка діяла до 31.12.2007
р.) було визначено, що в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по
І групі інвалідності - 10 мінімальних
пенсій за віком, по II групі
інвалідності - 8 мінімальних пенсій за
віком, по III групі інвалідності - 6
мінімальних пенсій за віком, дітям
інвалідам - 3 мінімальних пенсій за
віком. Постановою Кабінету Міністрів
України від 3 січня 2002 року №1 «Про
підвищення розмірів пенсій та інших
соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету» передбачено, що
виходячи з розміру 19,91 гри провадиться
розрахунок: а) пенсій, призначених
відповідно до ч, 4 ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»; б)
додаткової пенсії, передбаченої
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок
Чорнобильської».

Апелянт також зазначає, що Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
інших законодавчих актів України» з 1
січня 2008 року, мінімальні розміри
пенсій особам, віднесеним до першої
категорії постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
визначаються у відсотках від
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, і їх розмір
залежить від групи інвалідності та
періоду в якому проводилось роботи з
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС. При цьому розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, на момент
виплати визначається законом про
державний бюджет і не коригується
іншими нормативно-правовими актами.

Виходячи із вище наведенего просить
скасувати постанову суду першої
інстанції.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріли справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 віднесений до 1 категорії осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи та йому
встановлена ІІ група інвалідності у
зв'язку з захворюванням, пов'язаним з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Розглядаючи спір судом першої
інстанції вірно зазначено, що ст. 49
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до п.п. 12 п. 28 розділу II
«Внесення змін до деяких законодавчих
актів України» Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року, який набрав чинності 01.01.2008 року,
текст статті 50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» було
викладено у новій-редакції, відповідно
до якої особам, віднесеним до категорії
1, призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам II групи, в розмірі 20
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність. Крім
того, п.п. 15 п.28 розділу II «Внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28.12.2007 року, який набрав чинності
01.01.2008 року, текст статті 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
було також викладено у новій редакції,
відповідно до якої в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими,
зокрема, для учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1987-1990 роках по II групі інвалідності, 150
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.
Проте рішенням Конституційного Суду
України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року у
справі №1-28/2008 було визнано таким, що не
відповідає Конституції України (є
неконституційним) положення пункту 28
розділу II «Внесення змін до деяких
законодавчих актів України» Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України». Положення
пункту 28 розділу II «Внесення змін до
деяких законодавчих актів України»
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
які визнані неконституційними,
втратили чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України
вказаного рішення, у якому, крім того,
було вказано на його преюдиціальність
при розгляді судами загальної
юрисдикції позовів у зв'язку з
правовідносинами, що виникли внаслідок
дії неконституційного акта.

Суд першої інстанції вірно вказав, що
абз. 3 ч. 1 ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
набрала чинності з 22.05.2008 року,
визначено, що особам, віднесеним до 1
категорії, інвалідам II групи
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 75 процентів мінімальної пенсії
за віком. Частиною 4 статті 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
чинної з 22.05.2008 року, передбачено, що в
усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими, по II групі
інвалідності - 8 мінімальних пенсій за
віком.

В даній спірній ситуації суд першої
інстанції правильно виходив з принципу
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсії позивачеві
застосуванню підлягають ст. ст.50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не постанова Кабінету
Міністрів України №530 від 28.05.2008 року
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян», на
підставі якої здійснювалось
нарахування пенсії позивачу, оскільки
остання істотно звужує обсяг
встановлених законом прав.

Суд першої інстанції правильно вказав,
що відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
у разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму. Відповідно до ч.
2 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом. Таким чином, новий
мінімальний розмір пенсії за віком
залежить від нового розміру
прожиткового мінімуму.

Враховуючи викладене суд першої
інстанції правильно вважав, що
відповідач зобов'язаний здійснити
перерахунок позивачу державної пенсії
відповідно до вимог ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до вимог
ч.1 ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із застосуванням ч.1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ч. 3 ст. 4 Закону України
«Про прожитковий мінімум» та ст. 52
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» і цей перерахунок
має бути здійснений починаючи з 01.10.2010
року з врахуванням виплачених сум.

З врахуванням вище наведеного суд
апеляційної інстанції вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а постанова відповідає
нормам матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Горохівському районі Волинської
області - залишити без задоволення, а
постанову Горохівського районного
суду Волинської області від 10 грудня 2010
року у справі № 2а-1241/10 - без змін

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
В.Я. Макарик

Н.В. Ільчишин