Справа № 823/323/14
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 823/323/14
у 1-й інстанції: Чубар Т.М.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура
Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі -
Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від
06 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у Черкаській
області про визнання нечинним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, у якому просив визнати
протиправним та скасувати податкові
повідомлення-рішення ГУ Міндоходів у
Черкаській області від 20 січня 2014 року
№ та № .

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 06 березня
2014 року в задоволенні вказаного
адміністративного позову було
відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення про задоволення позову. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Зокрема апелянт вказує на те, що
додав до митної декларації інвойс, який
містив достовірні дані. Також позивач
посилається на відсутність у
відповідача права на донарахування
податкових зобов'язань після випуску
товару у вільний обіг.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
перевіривши обставини, на які
посилається позивач, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
ОСОБА_2 залишити без задоволення, а
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 06 березня
2014 року - без змін виходячи із
наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин у
адміністративній справі,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ГУ Міндоходів у
Черкаській області було проведено
документальну невиїзну перевірку щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати належних сум
податків до бюджету фізичною особою -
платником податків - громадянином
ОСОБА_2, про що складено акт від 25 грудня
2013 року № 37/23-00-17-0110.

На підставі вказаного акту
відповідачем були винесені податкові
повідомлення-рішення від 20 січня 2014
року № , яким позивачу нараховані
податкові зобов'язання за платежем:
мито на товари, які ввозяться
(пересилаються) громадянами на
загальну суму 3035 грн. 26 коп., з яких 2428
грн. 21 коп. - за основним платежем та 607
грн. 05 коп. - штрафні (фінансові) санкції,
а також від 20 січня 2014 року № ,
яким позивачу нараховані податкові
зобов'язання за платежем: податком на
додану вартість з ввезених на
територію України товарів на загальну
суму 6777 грн. 56 коп., з яких 5342 грн. 05 коп. -
за основним платежем та 1335 грн. 51 коп. -
штрафні (фінансові) санкції.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями
митного органу, ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом про їх скасування.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд
першої інстанції виходив з того, що під
час митного оформлення товару
позивачем були надані недостовірні
відомості про ціну.

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_3 купити
автомобіль за межами України. У зв'язку
з цим ОСОБА_3 придбав у Королівсті
Нідерланди автомобіль Volkswagen Transporter та 06
квітня 2011 року звернувся до Черкаської
митниці для здійснення митного
оформлення вказаного автомобіля.

До митної декларації було додано
інвойс від 25 березня 2011 року № 0800311,
виданий компанією «Autobedrijt Peeters BV» для
Posuhov Vitalij, згідно якого вартість
транспортного засобу становить 1600
євро.

Від митних органів Королівства
Нідерланди надійшов лист від 17 квітня
2013 року № DIC_2011_03230, згідно якого
компанія «Autobedrijt Peeters BV» видавала
інвойс від 25 березня 2011 року № 0800311,
яким передбачено, що вартість
автомобіля Volkswagen Transporter складає 4000
євро.

У зв'язку з цим відповідач під час
проведення перевірки дійшов висновку
про те, що позивачем були надані
документи, які містять неправдиві
відомості про вартість транспортного
засобу, що призвело до заниження митної
вартості товару та митних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 МК України від 11
липня 2002 року, норми якого були чинними
на час виникнення спірних
правовідносин (далі - МК України),
декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари і
транспортні засоби, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення.

Згідно ч. 1 ст. 260 МК України митна
вартість товарів, які переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до положень цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 261 МК України
відомості про митну вартість товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, використовуються для
нарахування податків і зборів
(обов'язкових платежів), ведення митної
статистики, а також у відповідних
випадках для розрахунків у разі
застосування штрафів, інших санкцій та
стягнень, встановлених законами
України.

Положеннями п. 54.1 ст. 54 ПК України
визначено, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

У разі надходження від уповноважених
органів іноземних держав
документально підтверджених
відомостей щодо країни походження,
вартісних, кількісних або якісних
характеристик, які мають значення для
оподаткування товарів і предметів при
ввезенні (пересиланні) на митну
територію України або територію
вільної митної зони або вивезенні
(пересиланні) товарів і предметів з
митної території України або території
вільної митної зони, які відрізняються
від задекларованих під час митного
оформлення, контролюючий орган, згідно
п. 54.4 ст. 54 МК України, має право
самостійно визначити базу
оподаткування та податкові
зобов'язання платника податків шляхом
проведення дій, визначених пунктом 54.3
цієї статті, на підставі відомостей,
зазначених у таких документах.

З огляду на те, що в даному випадку
відповідачу від митних органів
Королівства Нідерланди надійшли
відомості про вартість автомобіля
Volkswagen Transporter, які відрізняються від
задекларованих позивачем під час
митного оформлення, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що ГУ Міндоходів у
Черкаській області при винесенні
податкових повідомлень-рішень від 20
січня 2014 року № та № діяла
у повній відповідності до вимог п. 54.4
ст. 54 МК України.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає,
що судом першої інстанції було
винесене законне і обґрунтоване
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги позивача не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені в постанові від 06
березня 2014 року, та не можуть бути
підставами для її скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права. В зв'язку з цим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від
06 березня 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги
ОСОБА_2 - відмовити.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 06 березня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М.
Горяйнов

Судді
Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Головуючий суддя
Горяйнов А.М.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.