Справа № 820/7736/14
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 червня 2014 р.
№ 820/7736/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Єгупенко В.В. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом

Ізюмської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області до Ізюмського комбінату
комунальних підприємств про
стягнення податкового боргу ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Ізюмська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
зазначеним позовом та просить суд
стягнути податковий борг з
розрахункових рахунків Ізюмського
комбінату комунальних підприємств у
банках, обслуговуючих такого платника
податків шляхом стягнення коштів в
сумі 104286,71 грн., а у разі їх
недостатності надати дозвіл на
погашення усієї суми податкового борі
у за рахунок майна, що перебуває в
податковій заставі.

Ізюмський комбінат комунальних
підприємств мас податковий борг перед
бюджетом який підлягає стягненню у
сумі 104286,71 грн., що виник внаслідок
несплати в установлений строк
грошового зобов'язання, самостійно
визначеного платником податків в
податкових деклараціях з податку на
додану вартість та в податкових
розрахунках земельного податку.

Представники сторін у судове засідання
не прибули, про час, дату та місце
судового засідання були повідомлені
належним чином, про що в матеріалах
справи свідчать повідомлення про
вручення поштового відправлення,
причини неявки суду не повідомили,
клопотань про відкладення розгляду
справи чи слухання справи за своєю
відсутності суду не надавали.

На підставі вищевикладеного,
відповідно до ч.1. ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Згідно з ч. 4, ст. 122 КАС України, особа,
яка бере участь у справі, має право
заявити клопотання про розгляд справи
за її відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Відповідно до положень ч.6, ст. 128 КАС
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши
доводи позову, дослідивши зібрані по
справі докази в їх сукупності,
проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав та мотивів.

Судом встановлено, що відповідач -
Ізюмський комбінат комунальних
підприємств - зареєстрований як
юридична особа, про що свідчить витяг з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідача взято на облік в органах
державної податкової служби 30.12.1991
року, відповідач перебуває на обліку в
Ізюмській ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Харківській області.

Відповідно до п.п.19-1.1.1, 19-1.1.2, 19-1.1.7, 19-1.1.10,
19-1.1.34, 19-1.1.45, 19-1.1.46 п.19-1.1 ст.19-1
Податкового кодексу України
контролюючі органи виконують такі
функції: здійснюють адміністрування
податків, зборів, платежів; контролюють
своєчасність, достовірність, повноту
нарахування та сплати податків, зборів,
платежів; реєструють та ведуть облік
платників податків, осіб, які
здійснюють операції з товарами, що
перебувають під митним контролем,
об'єктів оподаткування та об'єктів,
пов'язаних з оподаткуванням, проводять
диференціацію платників податків;
забезпечують ведення обліку податків,
зборів, платежів; забезпечують
визначення в установлених цим
Кодексом, іншими законами України
випадках сум податкових та грошових
зобов'язань платників податків,
застосування і своєчасне стягнення сум
передбачених законом штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів) за
порушення податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи; звертаються до
суду у випадках, передбачених
законодавством; здійснюють інші
функції, визначені законами України.

Згідно з п.п.20.1.18 та 20.1.19 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
визначати у порядку, встановленому цим
Кодексом, суми податкових та грошових
зобов'язань платників податків;
застосовувати до платників податків
передбачені законом фінансові
(штрафні) санкції (штрафи) за порушення
податкового чи іншого законодавства,
контроль за додержанням якого
покладено на контролюючі органи.

Пунктом 54.1 ст.54 Податкового кодексу
України передбачено, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно з п.57.1 ст.57 Податкового кодексу
України платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.203.1 ст.203 Податкового кодексу
України податкова декларація з ПДВ
подається за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Платник податку зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого пунктом 203.1 ст.203
Податкового кодексу України для
подання податкової декларації. (Пункт
203.2 ст.203 Податкового кодексу України.)

Податковий борг з податку на додану
вартість по земельному податку з
юридичних осіб (з урахуванням штрафної
санкції) в сумі 104276,71 грн., виник на
підставі:

Декларація N від 21.01.2013 терм.спл.
30.01.2013 на суму 3117,00 грн.,

Податкова декларація з податку на
додану вартість N від 19.03.2013
терм.спл. 30.03.2013 на суму 2748,00 грн..

Податкова декларація з податку на
додану вартість N від 22.04.2013
терм.спл. 30.04.2013 на суму 2495.00 грн.,

Податкова декларація з податку на
додану вартість N від 20.05.2013
терм.спл. 30.05.2013 на суму 8005,00 грн..

Податкова декларація з податку на
додану вартість N від 20.06.2013
терм.спл. 30.06.2013 на суму 1772,00 грн.,

Податкова декларація з податку на
додану вартість N від 22.07.2013
терм.спл. 30.07.2013 на суму 186,00 грн..

Податкова декларація з податку на
додану вартість N від 20.08.2013
терм.спл. 30.08.2013 на суму 5567.00 грн..

Податкова декларація з податку на
додану вартість N від 20.09.2013
терм.спл. 30.09.2013 на суму 2964,00 грн.,

Податкова декларація з податку на
додану вартість N від 21.10.2013
терм.спл. 30.10.2013 на суму 4007,00 грн.,

Податкова декларація з податку на
додану вартість N від
20.11.2013герм.спл. 30.11.2013 на суму 3159,00 грн.,

Податкова декларація з податку на
додану вартість N від 20.12.2013
терм.спл. зо. 12.2013 на суму 3123,00 грн.,

Податкова декларація з податку на
додану вартість N від 20.01.2014
терм.спл. 30.01.2014 на суму 19902,00 грн..

Податкова декларація з податку на
додану вартість N від 21.02.2014
терм.спл. 02.03.2014 на суму 3055,00 грн.,

Податкова декларація з податку на
додану вартість N від 20.03.2014
терм.спл. 30.03.2014 на суму 1519,00 грн..

Податковий розрахунок земельного
податку N від 20.02.2013 на суму 22789,3 1
грн.,

Податковий розрахунок земельного
податку N від 20.02.2013 терм.спл.
30.03.2013 на суму 13783,00 грн.

Податковий розрахунок земельного
податку N від 24.02.2014 на суму 2297,18
грн.,

Податковий розрахунок земельного
податку N від 24.02.2014 на суму 3798,22
грн.

Відповідно до ст.287 Податкового кодексу
України, податкове зобов'язання з плати
за землю, визначене у податковій
декларації, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Судом встановлено, що відповідач не
сплатив у повному обсязі суми плати за
землю у порядку та у строки,
встановлені податковим
законодавством. Заборгованість
відповідача складає 42667,71 грн.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається). (Пункт 59.5
ст.59 Податкового кодексу України.)

Ізюмською ОДПІ на адресу відповідача
були направлені податкові вимоги від
10.12.2001 року №1/97 та №2/97 від 26.04.2002 року.

Відповідно до п.176.1"е" ст.176 Податкового
кодексу України платники податку
зобов'язані своєчасно сплачувати
узгоджену суму податкових зобов'язань,
а також суму штрафних (фінансових)
санкцій, нарахованих контролюючим
органом, та пені, за винятком суми, що
оскаржується в адміністративному або
судовому порядку.

Грошове зобов'язання платника податків
- сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.
(Підпункт 14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України.)

Податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання. (Підпункт 14.1.175
п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.)

Згідно з п.87.1 ст.87 Податкового Кодексу
України джерелами самостійної сплати
грошових зобов'язань або погашення
податкового боргу платника податків є
будь-які власні кошти, у тому числі ті,
що отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків з відповідного платежу може
бути здійснена також за рахунок
надміру сплачених сум такого платежу
(без заяви платника) або за рахунок
помилково та/або надміру сплачених сум
з інших платежів (на підставі
відповідної заяви платника) до
відповідних бюджетів.

Пунктом 87.9 ст.87 Податкового кодексу
України встановлено, що в разі
наявності у платника податків
податкового боргу контролюючі органи
зобов'язані зарахувати кошти, що
сплачує такий платник податків, в
рахунок погашення податкового боргу
згідно з черговістю його виникнення
незалежно від напряму сплати,
визначеного платником податків. У
такому ж порядку відбувається
зарахування коштів, що надійдуть у
рахунок погашення податкового боргу
платника податків відповідно до статті
95 цього Кодексу або за рішенням суду у
випадках, передбачених законом.
Спрямування коштів платником податків
на погашення грошового зобов'язання
перед погашенням податкового боргу
забороняється, крім випадків
спрямування цих коштів на виплату
заробітної плати та єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач не сплатив належні суми
податків та обов'язкових платежів, а
тому податковий борг відповідача
становить 104286,71 грн., що
підтверджується вищевказаними
матеріалами справи.

На час розгляду справи податковий борг
у вказаній сумі у добровільному
порядку відповідачем не сплачений,
доказів самостійної сплати
заборгованості у повному обсязі
відповідачем до суду не надано.

Згідно з пп.20.1.19 п.20.1 ст.20 Податкового
кодексу України, податкова інспекція
як контролюючий орган має право
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України.

Пунктом 95.1 ст.95 Податкового кодексу
України передбачено, що орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.95.3 ст.95 Податкового
кодексу України стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Згідно з довідкою Ізюмської ОДПІ
відповідач має відкриті рахунки в
установах банків.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на загальних засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Відповідач правом участі в судовому
засіданні не скористався, докази щодо
спростування вимог позивача суду не
надав.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позовні вимоги про стягнення з
банківських рахунків відповідача
податкового боргу в сумі 104286,71 грн.,
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 11, 71, 86, 159-163, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Ізюмської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області до
Ізюмського комбінату комунальних
підприємств про стягнення податкового
боргу - задовольнити.

Стягнути податковий борг з
розрахункових рахунків Ізюмського
комбінату комунальних підприємств () у банках обслуговуючих
такого платника податків шляхом
стягнення коштів в сумі 104286.71 (сто
чотири тисячі двісті вісімдесят шість
грн., 71 коп.), грн.

Постанова може бути оскаржена в
Харківський апеляційний
адміністративний суд через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня її
проголошення, копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя
Єгупенко В.В.