Справа № 815/2992/14
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2992/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрухіва В.В.

при секретарі Белан М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Одесі справу
за адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Київському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

21 травня 2014 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ДПІ у Київському
районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській
області, в якому просив визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення № від
12.05.2014 року. Свої вимоги позивач
обгрунтовував тим, що у період з 07.04.2014
року по 15.04.2014 року уповноваженою
особою відповідача проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків і зборів за період з
01.01.2011р. по 31.12.2013р., дотримання
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками,
правильності нарахування, обчислення
та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
01.01.2011р. по 31.12.2013р., виконання вимог
валютного та іншого законодавства за
вказаний період. За результатами
перевірки складено Акт № 854/17-01/НОМЕР_2/32
від 23.04.2014 року, яким встановлено
порушення п.44.1 та п.44.3 ст.44 Податкового
Кодексу України, а саме: ФОП ОСОБА_1 не
забезпечив зберігання первинних
документів за перевіряємий період, а
саме: кількість абонентів, дані обліку
отримання абонентської плати в розрізі
абонентів, реєстри споживачів
(абонентів) із зазначенням
Ідентифікатора споживача, документи,
що підтверджують сплату послуг
готівкою (квитанції, чеки та ін.),
абонентські договори (надано публічний
договір), реєстри надходжень
безготівкових коштів від повірених,
які здійснюють прийом платежів від
споживачів на користь ФОП ОСОБА_1 На
підставі цього Акту 12.05.2014 року
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № , яким до
позивача застосовано штрафні санкції
на суму 510 грн. Позивач зазначив, що у
перевіряємий період ним
застосовувалася спрощена система
оподаткування, обліку та звітності,
передбачена розділом 14 Податкового
кодексу України, оскільки він належить
до третьої групи платників єдиного
податку. Тому ним велася Книга обліку
доходів у порядку, передбаченому
законодавством, відповідно до п.296.1
ст.296 ПК України, і обов'язок ведення
будь-якого іншого обліку та зберігання
будь-якої документації, ніж Книга
доходів (ф. 10), законом не передбачено.

Виходячи з наведеного, ФОП ОСОБА_1
вважає, що в Акті неправомірно зроблено
висновок про порушення ним п.44.1 та п.44.3
ст.44 Податкового Кодексу України, а
тому податкове повідомлення-рішення №
від 12.05.2014 року є протиправним та
підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити позов з наведених
вище підстав.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав, надав
письмові заперечення, згідно яких
відповідач вважає висновки акту №
854/17-01/НОМЕР_2/32 від 23.04.2014 року
правомірними, а податкове
повідомлення-рішення № від 12.05.2014
року законним та обгрунтованим.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши надані сторонами
докази, проаналізувавши положення
чинного законодавства, суд встановив
наступні обставини.

20 серпня 2004 року Виконавчим комітетом
Одеської міської ради зареєстровано
фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 за
№000098, свідоцтво про державну
реєстрацію фізичної особи підприємця
серії НОМЕР_3. Код основного виду
економічної діяльності 92.20.0 -
Діяльність у сфері телевізійного
мовлення, клас професійного ризику
виробництва - 9.

Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 взято
на податковий облік 20.08.2004 року за № 985,
станом на момент перевірки він
перебував на обліку в ДПІ у Київському
районі м. Одеси. Фактичне
місцезнаходження (місце проживання):
65088, АДРЕСА_1.

На протязі 2011 року ФОП ОСОБА_1
здійснював діяльність за спрощеною
системою оподаткування відповідно до
вимог Указу Президента України від
03.07.1998 року №727 "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва" (із
змінами та доповненнями).

В період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року ФОП
ОСОБА_1 перебував на спрощеній системі
оподаткування, обліку та звітності
відповідно до глави 1 розділу ХІV
Податкового кодексу України.

Судом встановлено, що у період з 07.04.2014
року по 15.04.2014 року уповноваженою
особою ДПІ у Київському районі м.Одеси
ГУ Міндоходів в Одеській області
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р.,
дотримання законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками, правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р., виконання
вимог валютного та іншого
законодавства за цей же період, за
результатами якої складено Акт №
854/17-01/НОМЕР_2/32 від 23.04.2014 року.

В Акті перевірки зроблено висновок про
порушення ФОП ОСОБА_1 п.44.1 та п.44.3 ст.44
Податкового Кодексу України, що
полягає у не забезпеченні зберігання
первинних документів за перевіряємий
період, а саме: кількість абонентів,
даних обліку отримання абонентської
плати в розрізі абонентів, реєстрів
споживачів (абонентів) із зазначенням
Ідентифікатора споживача, документів,
що підтверджують сплату послуг
готівкою (квитанції, чеки, та ін.),
абонентських договорів (надано
публічний договір для усіх), реєстри
надходжень безготівкових коштів від
повірених, які здійснюють прийом
платежів від споживачів на користь ФОП
ОСОБА_1

12 травня 2014 року на підставі порушень,
зазначених в Акті № 854/17-01/НОМЕР_2/32 від
23.04.2014 року, посилаючись на п.121.1 ст.121 ПК
України, ДПІ у Київському районі
м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській
області прийнято податкове
повідомлення-рішення № , яким до
позивача застосовано штрафні санкції
на суму 510 грн.

Згідно до ч.3 ст.2 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність" суб'єкти підприємницької
діяльності, яким відповідно до
законодавства надано дозвіл на ведення
спрощеного обліку доходів і витрат,
ведуть бухгалтерський облік і подають
фінансову звітність у порядку,
встановленому законодавством про
спрощену систему обліку і звітності.

Відповідно до п.1 Указу Президента
України від 03.07.1998 року № 727 "Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва" (далі за текстом - Указ
№ 727), який був чиним до 01.01.2012 року,
спрощена система оподаткування, обліку
та звітності запроваджується для
суб'єктів малого підприємництва,
зокрема, фізичних осіб, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і у трудових
відносинах з якими, включаючи членів їх
сімей, протягом року перебуває не
більше 10 осіб та обсяг виручки яких від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за рік не перевищує 500 тис.
гривень.

Відповідно до п.4 Указу № 727 форма книги
обліку доходів та витрат, що підлягають
оподаткуванню відповідно до цього
Указу, і порядок її ведення суб'єктами
малого підприємництва, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
встановлюються Державною податковою
адміністрацією України. Вказаним
пунктом Указу № 727 також визначено, що
суб'єкт малого підприємництва -
юридична особа зобов'язана вести книгу
обліку доходів та витрат і касову
книгу.

Згідно п.6 Указу № 727, суб'єкти
підприємницької діяльності - фізичні
особи - платники єдиного податку мають
право не застосовувати електронні
контрольно-касові апарати для
проведення розрахунків із споживачами.

З наведених норм Указу № 727 випливає, що
протягом 2011 року ФОП ОСОБА_1, який
перебував на спрощеній системі
оподаткування, обліку та звітності і
сплачував єдиний податок, був
зобов'язаний вести лише книгу обліку
доходів і витрат.

Згідно з Законом України від 04.11.2011 року
№ 4014-VI до розділу XIV Податкового
кодексу України включено главу 1
«Спрощена система оподаткування,
обліку та звітності», яка набрала
чинності з 01.01.2012 року.

Таким чином, правовідносини між
сторонами у період з 01.01.2012 року по
31.12.2013 року регулюються положеннями
глави 1 розділу XIV Податкового кодексу
України.

Відповідно до п.291.2 ст.291 Податкового
кодексу України, спрощена система
оподаткування, обліку та звітності -
особливий механізм справляння
податків і зборів, що встановлює заміну
сплати окремих податків і зборів,
встановлених пунктом 297.1 статті 297
цього Кодексу, на сплату єдиного
податку в порядку та на умовах,
визначених цією главою, з одночасним
веденням спрощеного обліку та
звітності.

Пунктом 291.3 ст.291 Податкового кодексу
України передбачено, що юридична особа
чи фізична особа - підприємець може
самостійно обрати спрощену систему
оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Відповідно до критеріїв, визначених
п.291.4 ст.291 Податкового кодексу України,
ФОП ОСОБА_1 належить до третьої групи
платників єдиного податку, що
підтверджується Свідоцтвом платника
єдиного податку Серії НОМЕР_4,
виданного позивачу 31.05.2012 року.

У відповідності до п.296.1 ст.296
Податкового кодексу України, платники
єдиного податку ведуть облік у порядку,
визначеному підпунктами 296.1.1 - 296.1.3
цього пункту.

Підпунктом 296.1.1 ст.296 Податкового
кодексу України встановлено, що
платники єдиного податку першої і
другої груп та платники єдиного
податку третьої та п'ятої групи, які не
є платниками податку на додану
вартість, ведуть книгу обліку доходів
шляхом щоденного, за підсумками
робочого дня, відображення отриманих
доходів. Форма книги обліку доходів,
порядок її ведення затверджуються
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
фінансової політики.

Згідно п.п.296.5.3 п.296.5 ст.296 ПК України,
платники єдиного податку третьої
групи, до якої відноситься позивач, у
податковій декларації окремо
відображають: 1) обсяг доходу,
оподаткованого за кожною з обраних
ними ставок єдиного податку; 2) обсяг
доходу, оподаткованого за ставкою 15
відсотків (у разі перевищення обсягу
доходу).

У разі застосування іншого способу
розрахунків, ніж зазначений у цій
главі, здійснення видів діяльності, які
не дають права застосовувати спрощену
систему оподаткування, провадження
діяльності, не зазначеної у свідоцтві
платників єдиного податку, платники
єдиного податку в податковій
декларації додатково відображають
окремо доходи, отримані від здійснення
таких операцій.

Пунктом 296.10 статті 296 Кодексу
визначено, що платники єдиного податку
першої - третьої груп не застосовують
реєстратори розрахункових операцій.

Суд вважає, що посилання відповідача
на ст.44 Податкового кодексу України є
необґрунтованим, оскільки дана норма є
загальною. Положення ст.296 цього
Кодексу є спеціальними для платників
єдиного податку щодо ведення обліку та
складення звітності, а тому підлягають
переважному застосуванню.

Таким чином, оскільки ФОП ОСОБА_1 не є
юридичною особою та відноситься до
третьої групи платників єдиного
податку, у позивача відсутній
обов'язок ведення обліку у будь-якій
іншій формі, ніж передбачено ст.296 ПК
України. Тобто, у позивача відсутній
обов'язок зберігання даних щодо
кількості абонентів у минулих
періодах, ведення та зберігання
первинних документів, на відсутність
яких послався в акті перевірки
відповідач.

Крім того, щодо не надання документів,
які підтверджують сплату послуг
готівкою (квитанції, чеки, та ін.), суд
бере до уваги доводи позивача про те, що
документи, які підтверджують сплату
абонентом платежу, надавалися
позивачем абоненту відповідно до умов
Абонентського договору, та мають
зберігатися абонентом, а не позивачем.

Стосовно не надання позивачем
абонентських договорів, суд бере до
уваги посилання позивача на те, що
договори з абонентами укладалися у
формі публічного договору приєднання,
текст якого розміщено у приміщенні
абонентського відділу. Згідно до умов
договору, юридично вагомою дією, якою
абонент висловлює власне бажання
отримувати послугу від позивача у
наступному періоді (календарний
місяць), є сплата вартості послуги у
періоді із зазначенням в призначенні
платежу наступних обов'язкових
реквізитів: ідентифікатора (адреси)
отримання послуг, бажаного пакета
послуг, бажаного періоду отримання
послуг.

З матеріалів справи вбачається, що
платежі, що надходили до ФОП ОСОБА_1 у
готівковій або безготівковій формі,
були внесені до Книги обліку доходів
(а.с.40-65, 75-89).

Виходячи з вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що у позивача
відсутній обов'язок зберігання будь -
якої іншої документації, ніж Книга
обліку доходів (ф. 10), у тому числі і
абонентських договорів з кожним з
абонентів.

Стосовно невиконання обов'язку щодо
зберігання реєстрів надходжень
безготівкових коштів від повірених,
які здійснюють прийом платежів від
споживачів із зазначенням
Ідентифікатора споживача на користь
ФОП ОСОБА_1, суд звертає увагу на
наступне.

Частиною 5 Порядку ведення книги обліку
доходів і витрат платників єдиного
податку третьої групи, які не є
платниками податку на додану вартість,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 15.12.2011р. № 1637
передбачено, що записи у Книзі
виконуються за підсумками робочого
дня, протягом якого отримано дохід,
зокрема кошти, що надійшли на поточний
рахунок платника податку та/або
отримано готівкою, сума
заборгованості, за якою минув строк
позовної давності, фактично безоплатно
отримано товари (роботи, послуги) та
понесено витрати, зокрема оплачені
придбані товари (роботи, послуги),
виплачена заробітна плата, сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування тощо.

Так, ФОП ОСОБА_1 були надані до суду
витяги з реєстру платежів (генеровані
програмою Банк - Клієнт) у яких, у тому
числі, зазначаються платежі від
повірених позивача, які здійснюють
прийом платежів від споживачів, і ці
платежі були внесені до Книги обліку
доходів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
позивачем здійснюється зберігання
реєстрів надходжень безготівкових
коштів від повірених в обсязі,
достатньому для внесення даних до
Книги обліку доходв (ф.10), а обов'язок
зберігання інших реєстрів, що містили б
додаткову інформацію, на ФОП ОСОБА_1
законом не покладається.

Відповідно до п.121.1 ст.121 ПК України
незабезпечення платником податків
зберігання первинних документів,
облікових та інших регістрів,
бухгалтерської та статистичної
звітності, інших документів з питань
обчислення і сплати податків та зборів
протягом установлених статтею 44 цього
Кодексу строків їх зберігання та/або
ненадання платником податків
контролюючим органам оригіналів
документів чи їх копій при здійсненні
податкового контролю у випадках,
передбачених цим Кодексом, - тягнуть за
собою накладення штрафу у розмірі 510
гривень.

Враховуючи встановлені судом факти та
наведені вище положення ст.296
Податкового кодексу України, суд
приходить до висновку про відсутність
у відповідача підстав для прийняття
податкового повідомлення-рішення №
від 12.05.2014 року про накладення на
позивача штрафних санкцій з посиланням
на порушення ст.44 Податкового кодексу
України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. Частиною 2 ст. 71 цього
Кодексу передбачено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладаються на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте, відповідачем не доведено суду
правомірність та обґрунтованість
оскаржуваного повідомлення-рішення №
від 12.05.2014 року, при тому, що
позивач довів суду відсутність
порушень податкового законодавства,
зазначених у висновках Акту перевірки
№ 854/17-01/НОМЕР_2/32 від 23.04.2014 року, а тому
позов фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 6-9, 11, 69, 71, 86, 94, 159-163 КАС України,
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 -
задовольнитиповністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державноїподаткової інспекції у
Київському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області № від 12.05.2014 року.

Стягнути сплачені при подачі позову
судові витрати у сумі 182,70 грн. (сто
вісімдесят дві гривні 70 копійок) із
Державного бюджету України на користь
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса:
АДРЕСА_1).

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції з
одночасним надісланням її копії до
суду апеляційної інстанції - протягом 10
днів з дня проголошення постанови, а у
разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС
України, - протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у
разі неподання апеляційної скарги у
10-денний строк з дня отримання копії
постанови. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повний текст постанови виготовлено 23
червня 2014 року.

Суддя:
В.В.Андрухів