Справа № 2-а-690/11/1522
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-690/11/1522

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Кравчук(Дорбалюк) Тетяна Станіславівна

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Джабурія О.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України в Одеській області на
постанову Приморського районного суду
м. Одеси від 07 липня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Одеській області, управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси про
визнання неправомірними дій щодо
несвоєчасного нарахування та виплати
підвищення до пенсії інваліду війни, -

В С Т А Н О В И В:

31.12.2010р. ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в Одеській
області (надалі - ГУПФУ в Одеській
області), управління Пенсійного фонду
України в Малиновському районі м. Одеси
(надалі - УПФУ в Малиновському районі м.
Одеси) про визнання неправомірними дій,
зобов'язання з 01.01.2000р. по 31.12.2005р.
здійснити перерахунок та виплату їй
пенсії, як інваліду війни І групи,
відповідно до ст.13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії та їх
соціальний захист».

Постановою Приморського районного
суду м. Одеси від 07.07.2011р. позов
задоволений; визнано протиправною
бездіяльність в Малиновському районі
м. Одеси, яка полягала в невиплаті
позивачу підвищення пенсії як інваліду
війни 1-2-ої групи у розмірах,
встановлених Законом України від
22.10.1993р. №3551-12 (в редакції Закону
України від 23.11.95р. №458) з 01.01.2000р. по
31.12.2005р.; визнано протиправними дії
ГУПФУ в Одеській області щодо відмови
позивачу у проведенні перерахунку та
виплаті недорахованих за період з
01.01.2000р. по 31.12.2005р. сум підвищення
пенсії як інваліду війни 2,1-ї групи;
стягнуто з ГУПФУ в Одеській області на
користь позивача суму недоплаченої
частини пенсії за період з 01.01.2000р. по
31.12.2005р. з урахуванням підвищення
пенсії як інваліду війни 2,1-ї групи в
розмірі 70627,02грн.

Не погоджуючись з ухваленим у справі
судовим рішенням, ГУПФУ в Одеській
області подало апеляційну скаргу, в
якій просить постанову суду скасувати
та прийняти нову про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є інвалідом війни 1 групи, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, виданого 04.07.2001р. і має право на
пільги, встановлені законодавством
України для ветеранів війни - інвалідів
війни.

Для ветеранів війни - інвалідів війни,
на той час підвищення до пенсії були
передбачені Законами України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справі та деяких
інших осіб».

Частиною 4 статті 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» (із змінами,
внесеними згідно із Законами України
від 23 листопада 1995 року №458/95-ВР, від 22
грудня 1995 року №488/95-ВР), передбачено, що
пенсії підвищуються інвалідам війни І -
ІІ групи на 350 - 400 процентів мінімальної
пенсії за віком.

Також статтею 15 Закону України «Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справі та деяких
інших осіб» (із змінами, внесеними
згідно із Законом України від 04 лютого
1994 року №3946-ХІІ, у редакції Закону
України від 25 березня 1996 року №103/96-ВР)
передбачено, що особам офіцерського
складу, які мають право на пенсію за цим
Законом, які є ветеранами війни, та
особам, на яких поширюється чинність
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», пенсії за вислугу років
підвищуються інвалідам війни І-ІІ
групи на 350-400 процентів мінімальної
пенсії за віком.

Позивачу виплата передбаченої
надбавки до пенсії здійснювалася
виходячи від величини мінімальної
пенсії за віком, встановленої
Постановами Кабінету Міністрів
України від 19 березня 1996 року №342, від 26
липня 1996 року №831 - у розмірі 16,62грн., від
03 січня 2003 року №1 - у розмірі 19,91грн.

При вирішенні спору, виходячи із
загальних засад пріоритету законів над
підзаконними актами, при визначені
розміру пенсії в даному випадку
підлягали застосуванню Закони України
«Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справі та деяких
інших осіб», «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», а не Постанови Кабінету
Міністрів України від 19 березня 1996 року
№342, від 26 липня 1996 року №831, від 03 січня
2003 року №1, які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

В вказаних постановах Кабінет
Міністрів установив розміри сум, з яких
проводиться розрахунок пенсій,
усупереч положенням зазначених статей
закону, причому ці суми не відповідають
розмірам мінімальної пенсії за віком.

Вихідним критерієм розрахунку пенсії є
мінімальна пенсія за віком, розмір якої
згідно зі ч.1 ст.28 Закону від 9 липня 2003
року «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» встановлюється
в розмірі визначеного законом
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Положення ч.3
ст.28 цього Закону, не є перешкодою для
застосування зазначеної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
для розрахунку інших пов'язаних із нею
пенсій чи доплат, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
мінімального розміру пенсії за віком,
крім передбаченого ч.1 вказаної статті.

Таким чином, при розрахунку пенсії
підлягав застосуванню розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, установлений
у законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, з урахуванням якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 99
КАС України - адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду
встановленого цим Кодексом або іншими
Законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналась або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Шестимісячний строк для звернення до
суду слід застосовувати у кожному
випадку порушення права позивача,
тобто відносно кожного місяця, в якому
порушувалось право позивача на
отримання підвищення до пенсії.

Позивач звернулася до суду 31.12.2010р. за
захистом порушених прав за період з
01.01.2000р. по 31.12.2005р.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Судова колегія приходить до висновку,
що позов підлягає залишенню без
розгляду в порядку ст.100 КАС України,
оскільки позивач не надала суду
поважні причини пропуску строку
звернення до суду.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
прийняттям нової ухвали про залишення
позовних вимог без розгляду.

Керуючись ст.ст. 100, 197, 198, 202, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області задовольнити
частково, постанову Приморського
районного суду м. Одеси від 07 липня 2011
року скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою залишити без
розгляду позов ОСОБА_1 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області, управління
Пенсійного фонду України в
Малиновському районі м. Одеси про
визнання неправомірними дій щодо
несвоєчасного нарахування та виплати
підвищення до пенсії інваліду війни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: