Справа № 815/302/14
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

17 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/302/14

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції:
Соколенко О. М.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.

суддів - Бойка А.В.

- Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Одеський завод
радіально-свердлильних верстатів» на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом Публічного акціонерного
товариства «Одеський завод
радіально-свердлильних верстатів» до
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання нечинною
вимоги про сплату боргу,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року Публічне акціонерне
товариство (далі ПАТ) «Одеський завод
радіально-свердлильних верстатів»
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Малиновському районі м.
Одеси Головного управління (далі ДПІ у
Малиновському районі м. Одеси ГУ)
Міндоходів в Одеській області про
визнання нечинною вимоги про сплату
боргу №Ю-151 від 05 листопада 2013 року про
стягнення недоїмки у розмірі 231 004,15 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказував, що ним сплачено на користь
відповідача єдиний внесок за листопад
2013 року, тому заборгованості позивача
зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування відсутня.

Відповідач позов не визнав, зазначивши,
що у зв'язку із тим, що станом на 31
жовтня 2013 року сума недоїмки позивача
становила 231 004,15 грн., то згідно ч.4 ст. 25
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»,
відповідачем правомірно винесено
оскаржувану вимогу про сплату боргу
(недоїмки).

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2014
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Одеський
завод радіально-свердлильних
верстатів» ставиться питання про
скасування судового рішення в зв'язку з
тим, що воно постановлено з порушенням
норм матеріального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції, може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд за їх участю, а
також у разі неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги ПАТ «Одеський завод
радіально-свердлильних верстатів»,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

ПАТ «Одеський завод
радіально-свердлильних верстатів» (з
урахуванням змін у
організаційно-правовій формі)
зареєстровано виконавчим комітетом
Одеської міської ради 12 вересня 1996
року. Позивач є платником єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській винесено вимогу
про сплату боргу (недоїмки) за №Ю-151 від
05 листопада 2013 року, якою вимагається
сплатити ПАТ Одеський завод
радіально-свердлильних верстатів»
суму недоїмки зі сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі
231 004,15 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що оскаржувана вимога
про сплату боргу №Ю-151 від 05 листопада
2013 року у розмірі 231 004,15 грн. винесена
відповідачем правомірно.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам Кодексу
адміністративного судочинства
України, Податкового кодексу України,
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».

В апеляційній скарзі ПАТ «Одеський
завод радіально-свердлильних
верстатів» вказується, що рішення суду
першої інстанції є неправильним,
підлягає скасуванню з задоволенням
позовних вимог, оскільки позивачем
сплачено єдиний внесок за листопад 2013
року, а строк сплати за грудень ще не
настав, у зв'язку із чим у товариства
відсутня заборгованість зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», рішення,
прийняті органами доходів і зборів та
органами Пенсійного фонду з питань, що
належать до їх компетенції
відповідно до цього Закону, є
обов'язковими до виконання платниками
єдиного внеску, посадовими особами і
застрахованими особами. Положення цієї
статті поширюються лише на тих
платників, які відповідно до цього
Закону зобов'язані нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

У зв'язку з набранням чинності Закону
України від 04 липня 2013 року №406-VII «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи» з 01 жовтня
2013 року адміністрування єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування здійснюють
органи Міністерства доходів і зборів
України.

Згідно ч.4, ч.5 ст. 25 Закону, орган доходів
і зборів у порядку, за формою та у
строки, встановлені центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний
протягом десяти календарних днів з дня
надходження вимоги про сплату недоїмки
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки платник єдиного внеску
узгоджує її з органом доходів і зборів
шляхом оскарження вимоги про сплату
єдиного внеску в адміністративному або
судовому порядку.

Порядок узгодження сум недоїмки з
єдиного внеску встановлюється
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

У разі якщо згоди з органом доходів і
зборів не досягнуто, платник єдиного
внеску зобов'язаний сплатити суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею протягом десяти
календарних днів з дня надходження
рішення відповідного органу доходів і
зборів або оскаржити вимогу до органу
доходів і зборів вищого рівня чи в
судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску
протягом десяти календарних днів з
дня надходження вимоги не сплатив
зазначені у вимозі суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею, не
узгодив вимогу з органом доходів і
зборів, не оскаржив вимогу в судовому
порядку або не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
з дня надходження узгодженої вимоги,
орган доходів і зборів надсилає в
порядку, встановленому законом, до
підрозділу державної виконавчої
служби вимогу про сплату недоїмки.

Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу
України, у разі коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не
вручається), якщо загальна сума
податкового боргу платника податків не
перевищує двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян. У разі
збільшення загальної суми податкового
боргу до розміру, що перевищує двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, контролюючий орган надсилає
(вручає) податкову вимогу такому
платнику податків.

Податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

Згідно п.6.3, п.6.4. Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
Постановою правління Пенсійного фонду
України 27 вересня 2010 року №21-5,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 27 жовтня 2010 року за №994/18289,
вимога про сплату недоїмки
надсилається, зокрема, якщо платник має
на кінець календарного місяця недоїмку
зі сплати єдиного внеску.

Пунктом 6.4 вказаної Інструкції
передбачено, що вимога про сплату боргу
формується на підставі актів
документальних перевірок, інформації
органів державної податкової служби,
звітів платника про нарахування
єдиного внеску та облікових даних з
карток особових рахунків платників за
формою згідно з додатком 4 до цієї
Інструкції (для платника - юридичної
особи) або за формою згідно з додатком
5 до цієї Інструкції (для платника -
фізичної особи).

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ
у Малиновському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області на
підставі картки особового рахунку
платника, винесено вимогу про сплату
боргу (недоїмки) за №Ю-151 від 05
листопада 2013 року, згідно якою позивач
зобов'язаних сплатити суму недоїмки зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 231 004,15
грн. ПАТ «Одеський завод
радіально-свердлильних верстатів»
отримано вказану податкову вимогу 29
листопада 2013 року (а.с.63).

Слід зазначити, що станом на 31 грудня 2012
року згідно облікової картки, у ПАТ
«Одеський завод
радіально-свердлильних верстатів»
рахувалась недоїмка зі сплати єдиного
внеску у розмірі 262 941,83 грн., і
відповідно станом на 31 жовтня 2013 року
товариством було сплачену лише суму
заборгованості у розмірі 31 937,68 грн., і
отже станом на 01 листопада 2013 року сума
недоїмки зі сплати єдиного внеску
позивача складає саме 231 004,15 грн.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови у задоволенні
позовних вимог, оскільки відповідачем
правомірно винесено оскаржувану
вимогу про сплату боргу №Ю-151 від 05
листопада 2013 року у зв'язку з несплатою
недоїмки у розмірі 231 004,15 грн.

Що стосується доводів апелянта щодо
нечинності спірної вимоги з посиланням
на платіжні доручення №597 та №701, то
колегія суддів вважає їх
необґрунтованими, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.6 ст. 25 Закону за рахунок
сум, що надходять від платника єдиного
внеску або від державної виконавчої
служби, погашаються суми недоїмки,
штрафних санкцій та пені у порядку
календарної черговості їх виникнення.
У разі якщо платник має несплачену
суму недоїмки, штрафів та пені,
сплачені ним суми єдиного внеску
зараховуються в рахунок сплати
недоїмки, штрафів та пені у порядку
календарної черговості їх виникнення.

З вказаної облікової картки
вбачається, що суми у розмірі 50 000 грн.
та 20 213,06 грн., на які посилається
апелянт, як на належну сплату ним
єдиного внеску відповідно до платіжних
доручень №597 та №701 (а.с.27-28), були
сплачені ПАТ «Одеський завод
радіально-свердлильних верстатів» 26
листопада 2013 року та відповідно 17
грудня 2013 року.

Тобто, вказані суми були сплачені
позивачем після складання
відповідачем оскаржуваної вимоги.

Таким чином, з облікової картки ПАТ
«Одеський завод
радіально-свердлильних верстатів»
вбачається, що суми, які зазначив
апелянт, а саме 50 000 грн. та 20 213,06 грн.
були зараховані в рахунок сплати
недоїмки у порядку календарної
черговості їх виникнення, оскільки за
позивачем рахувалась недоїмка з 2012
року, і відповідно, за рахунок
сплачених позивачем сум єдиного внеску
у розмірі 50 000 грн. та 20 213,06 грн.,
загальна сума недоїмки зі сплати
позивачем єдиного внеску була зменшена
на ці суми.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Одеський
завод радіально-свердлильних
верстатів» залишити без задоволення, а
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Т.М. Танасогло

Суддя:
А.В. Бойко

Суддя:
О.В. Яковлєв