Справа № К/9991/43944/11-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/43944/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого судді - Черпіцької
Л.Т.Суддів -Розваляєвої Т.С. Маслія В.І.
розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справуза
касаційною скаргоюОб'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Новація-20" напостанову
Ленінського районного суду м.Луганська
від 29.09.2010р. та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 01.06.2011р.у справі№ 2а-320/10за
позовомОб'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
"Новація-20"доЛуганської міської ради
третя особаТовариство з обмеженою
відповідальністю "Новий
контур"провизнання недійсним
рішенняВСТАНОВИЛА:

Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Новація-20"
звернулось з позовом до Луганської
міської ради про визнання недійсним
від 24.10.06 за №10/187 «Про передачу
товариству з обмеженою
відповідальністю «Новий контур» в
оренду земельної ділянки під
будівництво та розміщення будівлі
торгівельно-виставочного комплексу за
адресою: вул. 15 Лінія (біля будинку №20)

Постановою Ленінського районного суду
м.Луганська від 29.09.2010р., залишено без
змін ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 01.06.2011р., в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями суду
першої та апеляційної інстанцій,
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Новація-20"
звернулось з касаційною скаргою, у якій
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
просить скасувати судові рішення
першої та апеляційної інстанцій, та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, Рішенням Луганської міської
ради від 24.10.2006 № 10/187 затверджено
проект відведення земельної ділянки
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Новий контур» під
будівництво та розміщення будівлі
торгівельно-виставкового комплексу за
адресою: вул. 15 Лінія (біля будинку №20),
та передано Товариству з обмеженою
відповідальністю «Новий контур»
терміном на 49 років в оренду земельну
ділянку, яка за своїм основним цільовим
призначенням (категорією) відноситься
до земель житлової та громадської
забудови площею 0,0604 га. Вирішено
укласти з Товариством з обмеженою
відповідальністю «Новий контур»
договір оренди.

На підставі рішення Луганської міської
ради від 24.10.06 між відповідачами, у
якості орендодавця, та ТОВ «Новий
контур», у якості орендаря, укладений
договір оренди землі від 08.11.06, державна
реєстрація від 14.11.06 за №60.

Не погоджуючись з даним рішення
Луганської міської ради від 24.10.2006
№ 10/187 позивач звернувся з даним
позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що мешканці
прилеглих до будівлі будинків не були
проінформовані про це рішення, що
свідчить про порушення Луганською
міською радою вимог ст. 18 Закону
України «Про планування і забудову
території», ст. 25 Закону України «Про
архітектурну діяльність», і мешканці
будинку № 20 по вулиці 15 Лінія не мали
можливості захищати свої права та
інтереси під час проектування.

Суди попередніх інстанцій відмовляючи
у задоволенні позовних вимог
обмежились лише тим, що позивачем не
надано жодного доказу про порушення
відповідачем, при прийняті
оскаржуваного рішення, відповідних
норм закону, а або права позивача.

Однак колегія суддів вважає такі
висновки судів передчасними, та вважає,
що суди фактично усунулись від
з'ясування та дослідження усіх
обставин у даній справі.

Так, згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, саме Луганська міська рада
повинна довести правомірність свого
рішення від 24.10.2006 № 10/187.

Також, судами не було враховано, що
відповідно до статті 23 Закону України
«Про планування і забудову територій»
будівництво об'єктів містобудування
здійснюється згідно з законодавством,
державними стандартами, нормами та
правилами, регіональними і місцевими
правилами забудови.

Як зазначає позивач, в порушення
вказаної норми закону з грудня 2007 року
частину прибудинкової території
будинку №20 по вул. 15 Лінія огороджено
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Новий контур» з
метою будівництва будівлі
торгівельно-виставкового комплексу.
При цьому порушені діючі державні
будівельні норми України.

Згідно додатку 3.1. «Протипожежні
вимоги» до наказу
Держкоммістобудування
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень. ДБН 360-92»
(далі - ДБН 360-92) при проектуванні
проїздів і пішохідних шляхів необхідно
забезпечувати можливість проїзду
пожежних машин до житлових і
громадських будинків, у тому числі із
вбудовано-прибудованими приміщеннями,
і доступ пожежників з автодрабин і
автопідйомників у будь-яку квартиру чи
приміщення. Відстань від краю проїзду
до стін будинку, як правило, слід
приймати 8 - 10 м для будинків 9 поверхів і
вище. Ширина проїзду повинна бути не
менше 3,5 м.

Згідно листа ДП «Державний проектний
інститут «Луганськийвільпроект» від
27.03.09 №1/180 мінімальна відстань
необхідна для забезпечення можливості
проїзду пожежних машин до житлових і
громадських будинків, у тому числі із
вбудовано-прибудованими приміщеннями,
і доступ пожежників з автодрабин і
автопідйомників у будь-яку квартиру чи
приміщення, складає 11,5 метрів.

Згідно листа Головного управління МНС
України в Луганській області від 10.02.09
№02-644/161 органами державного технічного
нагляду видані технічні умови ТОВ
«Новий контур», у яких вказано на
необхідність влаштування кругового
проїзду навколо існуючого житлового
будинку та забезпечення доступу
пожежних з автодрабинами до будь якої
квартири.

В свою чергу, як зазначає позивач,
будівництво об'єкту передбачається на
відстані 6 метрів від будинку №20 по вул.
15 Лінія, що грубо порушує протипожежні
вимоги ДБН 360-92, а також не відповідає
статті 23 Закону України «Про
планування і забудову територій».

Також, позивач посилається на те, що при
прийнятті оскаржуваного рішення не
враховані вимоги п.4.13. Державних
санітарних правил планування та
забудови населених пунктів,
затверджених наказом МОЗ України від
19.06.96 № 173 та зареєстрованих у
Міністерстві юстиції України 24.07.96 за №
379/1404, зі створення сприятливих умов
мешкання і відпочинку населення,
оскільки заплановане будівництво
безпосередньо буде прилягати до
дитячого садка № 17 «Оленка».

Крім того, одними з основних принципів
земельного законодавства є
забезпечення рівності прав на землю та
забезпечення гарантій прав на землю
(стаття 5 Земельного кодексу України).

Відповідно до статті 42 Земельного
кодексу України у разі приватизації
громадянами багатоквартирного жилого
будинку відповідна земельна ділянка
може безоплатно передаватись у
власність об'єднанню співвласників.
Порядок використання земельних
ділянок, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території, визначається
співвласниками.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що суди попередніх
інстанцій фактично усунулися від
розгляду справи по суті на не надали
оцінки оскаржуваному рішенню від 24.10.2006
№ 10/187 на предмет його відповідності
чинному на той час законодавству.

Згідно ч. ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Підставами для визнання рішення
недійсним (нечинним) є невідповідність
його вимогам чинного законодавства
та/або визначеній законом компетенції
органу, який прийняв це рішення. При
цьому обов'язковою умовою визнання
рішення недійсним (нечинним) є також
порушення у зв'язку з його прийняттям
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача
у справі.

Між тим, судами попередніх інстанцій
взагалі не досліджувалися оскаржувані
рішення Луганської міської ради на
предмет їх відповідності нормам
чинного законодавства.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про передчасність
прийнятих судами попередніх інстанцій
рішень, без дослідження всіх обставин
справи.

Крім того, вирішуючи питання про
законність або незаконність
оскаржуваного рішення суб'єкту владних
повноважень, судам належало зробити
висновки на відповідність цього
рішення приписам ч.3 ст.2 КАС України.

Судова колегія дійшла висновку, що
рішення судів вимогам ст. 159 КАС України
не відповідають. Неповнота у
встановленні фактичних обставин
справи не дає можливості суду
касаційної інстанції визначитись в
правильності правової оцінки позовних
вимог, проведеної судами попередніх
інстанцій. Відповідно до приписів ст. 220
КАС України допущені порушення не
можуть бути перевірені і усунуті судом
касаційної інстанції.

З огляду на викладене, судові рішення,
ухвалені у даній справі, підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.
Під час нового розгляду справу суду
належить врахувати недоліки, викладені
у мотивувальній частині ухвали і
правильно застосувати до спірних
правовідносин норми матеріального
права.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Новація-20" задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду
м. Луганська від 29.09.2010р. та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 01.06.2011р.
скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: