Справа № 2а-616/10
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року
Справа № 9104/18064/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Макарика В.Я., Ільчишин Н.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційні скарги
управління Пенсійного фонду України в
м. Кузнецовську Рівненської області та
ОСОБА_1 на постанову Кузнецовського
міського суду Рівненської області від
18 листопада 2010 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Кузнецовську Рівненської
області про визнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання
здійснити нарахування та виплату
державної та додаткової пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 25.10.2010 року звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Кузнецовську Рівненської
області в якому просив визнати
протиправною бездіяльність
відповідача, зобов'язати останнього
здійснити перерахунок пенсії та
виплатити її починаючи з 01.11.2004 року
відповідно до положень ч. 4 ст. 54 Законом
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
як інваліду ІІІ групи інвалідності,
пов'язаної з чорнобильською
катастрофою в розмірі шести
мінімальних пенсій за віком,
зобов'язати здійснити перерахунок
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю, як особі віднесеній до
категорії 1 та виплатити її починаючи з
01.11.2004 року відповідно до положень ст. 50
Законом України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», як інваліду ІІІ групи в
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Кузнецовського міського
суду Рівненської області від 18
листопада 2010 року (прийнятою в порядку
скороченого провадження), позов
задоволено частково, визнано
неправомірною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
м. Кузнецовську Рівненської області,
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок додаткової пенсії
позивачу з 25.04.2010 року відповідно до ст.
50 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» як інваліду ІІІ групи
інвалідності, пов'язаної з
Чорнобильською катастрофою у розмірі
50% мінімальної пенсії за віком, у
задоволені решти вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в м.
Кузнецовську Рівненської області та
ОСОБА_1 оскаржили його в апеляційному
порядку.

В апеляційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в м.
Кузнецовську Рівненської області
зазначає, що відповідно до ст. 63
вищезазначеного Закону фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією цього
Закону, здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету. В ст. 67 цього Закону
зазначено, що конкретні розміри всіх
доплат, пенсій і компенсацій
підвищуються Кабінетом Міністрів
України відповідно до змін вартості
життя.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів
України № 530 від 28.05.2008 року
встановлено, що особам, які постраждати
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виплачується у таких
розмірах до прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність тим, що
належать до категорії 1 інвалідам ІІІ
групи - 15%.

Також апелянт вказує, що в ч. 3 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» зазначено, що мінімальний
розмір пенсії за віком, встановлений
абзацом першим частини першої цієї
статті, застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом.
Оскільки, чинним в Україні
законодавством не передбачено
мінімального розміру пенсії, який слід
застосовувати для нарахування
додаткової пенсії згідно ст. 50 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а тому підлягають застосуванню
положення Постанов Кабінету Міністрів
України №530.

Виходячи із вище наведенего просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та постановити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог повністю.

ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі
вказує, що помилковим є висновок суду,
що строк звернення до
адміністративного суду в частині вимог
про зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, з 01.11.2004 року
по 24.04.2010 року сплинув, на підставі ст. 99
КАС України. Оскільки, судом не було
враховано, що відповідно до ч. 2 ст. 46
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», нараховані суми пенсії,
не отримані з вини органу, що призначає
і виплачує пенсію, виплачуються за
минулий час без обмеження будь-яким
строком з нарахуванням компенсації
втрати частини доходів. Відповідач
нараховував пенсію відповідно до вимог
ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», але в іншому розмірі, ніж
це передбачено Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» і саме з
його вини позивач не отримував пенсію.

Також апелянт зазначає, що суд
безпідставно відмовив в перерахунку і
виплаті пенсії за ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 01.11.2004
року. Відповідно до ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення, створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними. Пенсії, інші види
соціальних виплат та допомоги, що є
основним джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Виходячи із вище наведенего просить
змінити частково постанову суду першої
інстанції, в частині відмови у
задоволені позову задовольнити вимоги,
в іншій частині постанову залишити без
змін.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційних
скарг, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги підлягають
частковому задоволенню з наступних
міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії та йому встановлено ІІІ
групу інвалідності, захворювання
пов'язане з наслідками Чорнобильської
катастрофи.

Крім того судом першої інстанції
встановлено, що з 26.01.2009 року позивачу
призначено пенсію по інвалідності
загального захворювання, на підставі
його заяви про перехід на даний вид
пенсії, на даний час саме такий вид
пенсії ОСОБА_1 отримує. З врахуванням
вище наведеного, колегія суддів
погоджується з висновком, суду першої
інстанції, що в задоволені позовних
вимог щодо перерахунку та виплати
державної пенсії, слід відмовити.

Розглядаючи спір судом першої
інстанції вірно зазначено, що
відповідно до ст.50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах інвалідам III групи - 50
процентів мінімальної пенсії за віком.
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
передбачена інша редакція ст.50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
відповідно до якої встановлено розмір
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю особам, віднесеним
до категорії 1 - інвалідам III групи - 15 %
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Положення
пункту 28 розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» визнані
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними) згідно
рішення Конституційного Суду України
від 22.05.08 р. №10-рп/2008. Згідно з п.6
резолютивної частини вказаного
рішення, рішення Конституційного Суду
України у цій справі має преюдиціальне
значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у
зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», визнаних
неконституційними. Отже, з 22.05.08 року
норма ст.50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждати внаслідок Чорнобильської
катастрофи ІІ діє у редакції, чинній у
період до внесення змін підпунктом 15 і
підпунктом 12 п. 28 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», що
визнані неконституційними.

Також судом першої інстанції
встановлено, що позивачу
нараховувалась та виплачувалась
пенсія у розмірах, встановлених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1 від 03.01.02 року «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категорія пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету»., з
01.01.08 р. - Законом України «Про державний
бюджет України на 2008 рік», а після
визнання його положень в цій частині
неконституційними - постановою
Кабінету Міністрів України № 530 від
28.05.08 року.

В даній спірній ситуації суд першої
інстанції правильно виходив з того, що
посилання відповідача на постанови
Кабінету Міністрів України № 530 від
28.05.08 року, № 530 від 28.05.08 року та № 654 від
16.07.08 р. як на підставу визначення
розміру додаткової пенсії позивача є
безпідставними, оскільки вказані
постанови є підзаконними
нормативно-правовими актами, і їх
норми, щодо регулювання розмірів
додаткової пенсії особам, які мають III
групу інвалідності пов'язаної з
наслідками Чорнобильської катастрофи,
суперечать вимогам ст.50 Закону України
«Про статус і соціальним завис
громадян, які постраждати внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а тому на
підставі ст. 8 КАС України застосуванню
не підлягають.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що не слід брати
до уваги посилання відповідача, що
неможливість застосування розміру
мінімальної пенсії за віком,
визначеного у ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне. пенсійне
страхування», для обчислення : пенсій
за нормами Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждати внаслідок Чорнобильської
катастрофи», так як іншими
нормативно-правовими актами, в тому
числі і спеціальним законом, розмір
мінімальної пенсії за віком не
визначено.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції правильно вважав, що
відповідач зобов'язаний здійснити
перерахунок позивачу додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до вимог ч.1 ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
починаючи з 25.04.2010 року.

Однак, розглядаючи спір суд першої
інстанції не вірно застосував вимоги ч.
2 ст. 99 КАС України згідно якої для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод чи інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який обчисляється з дня коли
особа дізналась або повинна була
дізнатись про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів, а згідно ч.1 ст. 100
КАС України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги дату звернення позивача до суду
із розглядуваним позовом (25.10.2010 року),
позовні вимоги, відсутність заяви та
поважних причин для поновлення строку,
колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції помилково відмовлено у
задоволенні позовних вимог за період з
01.11.2004 року по 24.04.2010 року, оскільки такі
підлягають залишенню без розгляду.

Стосовно решти позовних вимог щодо
здійснення перерахунку додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, то
колегія суддів вважає, що такі
підлягають задоволенню починаючи з
25.04.2010 року.

Враховуючи викладене суд апеляційної
інстанції вважає, що постанову суду
першої інстанції слід змінити, бо судом
по суті правильно вирішено справу,
однак порушено норми процесуального
права.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст. 197, п. 2 ч.
1 ст. 198, ст. 201, ст. 203, ст. 205, ст. 207, ст. 254
КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги управління
управління Пенсійного фонду України в
м. Кузнецовську Рівненської області та
ОСОБА_1 задовольнити частково. Змінити
постанову Кузнецовського міського
суду Рівненської області від 18
листопада 2010 року у справі № 2а-616/10,
виклавши її резолютивну частину в
такій редакції.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати бездіяльність управління
Пенсійного фонду України в м.
Кузнецовську Рівненської області щодо
невиплати ОСОБА_1 додаткової пенсії
згідно ст. 50 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» протиправною.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Кузнецовську
Рівненської області здійснювати
перерахунок та виплачувати ОСОБА_1,
додаткову пенсію в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком згідно ст.
50 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 25 квітня 2010
року і до виникнення обставин, з якими
закон пов'язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин з
врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

Позовні вимоги за період з 01.11.2004 року
по 24.04.2010 року включно залишити без
розгляду.

В задоволені решти позовних вимог
відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
В.Я. Макарик

Н.В. Ільчишин