Справа № 808/3392/14
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

17 червня 2014 року (14 год. 35 хв.) Справа №
808/3392/14 м.Запоріжжя Запорізький
окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Киселя Р.В.,

за участю секретаря судового засідання
- Мащенко Д.В.,

представника позивача та третьої особи
МКП «Основаніє» - Чепурної Т.А.,

представників третьої особи ГУ
Міндоходів у Запорізькій області -
Андросович Г.Є., Петрової І.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Запорізької міської ради до
Реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції
Запорізької області, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача -
Міське комунальне підприємство
«Основаніє», Головне управління
Міністерства доходів і зборів у
Запорізькій області, про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії.

26.05.2014 до Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Запорізької
міської ради (далі - позивач) до
Реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції
Запорізької області (далі - відповідач),
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача - Міське комунальне
підприємство «Основаніє» (далі - третя
особа 1), Головне управління
Міністерства доходів і зборів у
Запорізькій області (далі - третя особа
2), в якому позивач просить: визнати
протиправним та скасувати рішення
відповідача від 17.12.2013 №9160497 про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень; зобов'язати відповідача
зареєструвати за територіальною
громадою м. Запоріжжя, в особі позивача,
квартиру АДРЕСА_1.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
тим, що позивач подав до відповідача
заяву про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень, з метою реєстрації права
власності на квартиру АДРЕСА_1. За
наслідками розгляду заяви позивача
відповідачем було прийняте рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень від 17.12.2013 №9160497, у зв'язку з
відсутністю необхідних документів.
Вважає висновки відповідача щодо
відсутності документів (рішення
власника про передачу об'єкта
нерухомості) безпідставними, оскільки,
згідно Закону України «Про передачу
об'єктів права державної та
комунальної власності» від 03.03.1998
№147/98-ВР (далі - Закон №147/98-ВР) при
передачі нерухомого майна з державної
у комунальну власність, документом, що
посвідчує перехід права власності на
нерухоме майно є акт
приймання-передачі, який і було подано
до заяви позивачем разом з іншими
необхідними документами. Тому, вважає
оскаржуване рішення відповідача
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню.

Ухвалою від 27.05.2014 провадження у справі
було відкрите, судове засідання
призначене на 10.06.2014.

У судове засідання 10.06.2014 представник
відповідача, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду, не прибув.

У зв'язку з неявкою відповідача, судове
засідання було відкладене на 17.06.2014.

У судове засідання 17.06.2014 представник
відповідача, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового засідання, не прибув, про
причини неприбуття суд не повідомив,
заперечень проти позовних вимог до
суду не надійшло.

На підставі вимог ч. 4 ст. 128 КАС України
судовий розгляд даної справи відбувся
за відсутності представника
відповідача.

У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги у повному обсязі з
підстав зазначених у позові.

У судовому засіданні представник
третьої особи 1 підтримав позицію
позивача, викладену в
адміністративному позові.

У судовому засіданні представники
третьої особи 2 надали пояснення
аналогічні тим, що викладені у
письмових поясненнях та підтримали
позицію позивача.

У судовому засіданні 17.06.2014 проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
представників третіх осіб, розглянувши
матеріали і з'ясувавши обставини
адміністративної справи та дослідивши
наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Листом від 29.12.2000 №17467/7/05-0117 ДПА України,
у зв'язку з виявленням на обліку
службових приміщень, які не передані
місцевим органам по обліку та
розподілу житла, було зобов'язано всі
податкові органи привести у
відповідність придбані жилі службові
приміщення згідно із постановою КМУ
від 12.09.1997 №1006 «Про доповнення переліку
категорій працівників, яким може бути
надано службові жилі приміщення» та
листом ДПА України від 13.10.1997 №01-0017/11-8196
«Про службове житло» і передати їх
місцевим органам по обліку та
розподілу житла.

Листом від 18.01.2005 №25/9/01-213 ДПА у
Запорізькій області звернулося до
міського голови з проханням прийняти
до комунальної власності
територіальної громади м.
Запоріжжя житло, що належить до
державної власності та знаходиться в
оперативному управлінні ДПА у
Запорізькій області, згідно
затвердженого переліку об'єктів житла,
що належить до державної власності та
пропонується для передачі у комунальну
власність, в тому числі квартиру за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням від 27.01.2005 №17/10 «Про прийняття
квартир до комунальної власності
міста» виконавчий комітет Запорізької
міської ради вирішив прийняти до
комунальної власності міста об'єкти
права державної власності - квартири,
згідно додатку 1 та передати квартири у
повне господарське відання
комунальним підприємствам, згідно з
додатком 2. Комунальні підприємства,
згідно зазначеного рішення, після
підписання актів прийому-передачі було
зобов'язано здійснити заходи щодо
оформлення права комунальної
власності на квартири за Запорізькою
міською радою.

Згідно зазначеного рішення квартира за
адресою: АДРЕСА_1 була прийнята до
комунальної власності міста та
передана у повне господарське відання
КП «ВРЕЖО №1».

На виконання зазначеного рішення
управлінням житлового господарства
Запорізької міської ради було складено
наказ від 24.02.2005 №43, згідно якого було
зобов'язано КП «ВРЕЖО №1» прийняти в
повне господарське відання житлову
квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною
площею 93,08 кв.м, балансовою вартістю
117881,97 грн.

Відповідно до акта приймання передачі
квартир від 24.02.2005, складеного між ДПА у
Запорізькій області та КП «ВРЕЖО №1» на
підставі рішення від 27.01.2005 №17/10, КП
«ВРЕЖО №1» було прийнято у повне
господарське відання квартиру за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення Запорізької
міської ради від 27.04.2012 №5 була
припинена діяльність комунальних
підприємств, в тому числі КП «ВРЕЖО №1».
Зазначеним рішенням було встановлено,
що МКП «Основаніє» є повним
правонаступником наведених в переліку
комунальних підприємств, в тому числі
КП «ВРЕЖО №1». До МКП «Основаніє»
перейшло все майно, майнові та
немайнові права та обов'язки, у тому
числі і обов'язки відносно найманих
працівників комунальних підприємств,
що припиняються. Зобов'язано
комунальні підприємства, що
припиняються, передати житлові будинки
та окреме житло, яке знаходиться у них
на балансі, на баланс МКП «Основаніє».

Рішенням Запорізької міської ради від
25.07.2012 №6 було затверджено
передавальний акт майна, майнових та
немайнових прав та обов'язків
визначених комунальних підприємств до
МКП «Основаніє», в тому числі і КП
«ВРЕЖО №1». Рішенням було встановлено,
що МКП «Основаніє» є повним
правонаступником підприємств, що
припиняються, та як правонаступник є
виконавцем житлово-комунальних послуг
з утримання будинків, споруд і
прибудинкових територій.

20.11.2013 позивачем була подана до
відповідача заява про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, яка
була зареєстрована за №4063246. До заяви, в
якості підстави переходу права на
нерухоме майно, було додано рішення
Виконавчого комітету Запорізької
міської ради від 27.01.2005 №17/10 «Про
прийняття квартир до комунальної
власності міста», акт приймання
передачі квартир від 24.02.2005 та інші
необхідні документи для здійснення
державної реєстрації.

Рішенням відповідача від 06.12.2013 було
зупинено розгляд зазначеної заяви, у
зв'язку із тим, що не надані всі
необхідні документи, визначених п. 27-28
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою КМУ від 22.06.2011
№703 (далі - Порядок №703), а саме документ,
що підтверджує повноваження
представляти інтереси у реєстраційній
службі Запорізького МУЮ, рішення
власника майна, уповноваженого ним
органу про передачу об'єкта нерухомого
майна з державної у комунальну
власність чи з комунальної у державну
власність або з приватної у державну чи
комунальну власність.

Рішенням відповідача від 17.12.2013 №9160497
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень було відмовлено у
державній реєстрації права власності
на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за
позивачем.

Підставою для прийняття зазначеного
рішення було те, що у п'ятиденний термін
позивачем не усунено обставини, що були
підставою для прийняття рішення про
зупинення розгляду заяви, а саме згідно
п. 32 Порядку №703 не подано рішення
власника про передачу об'єкта
нерухомості.

Рішенням від 22.02.2013 №42/10 «Про внесення
змін та доповнень до рішення від 27.01.2005
№17/10 «Про прийняття квартир до
комунальної власності міста»
виконавчий комітет Запорізької
міської ради вирішив доповнити
зазначене рішення пунктом 4 в наступній
редакції: Реєстраційній службі
Запорізького МУЮ оформити право
власності на квартири за
територіальною громадою м. Запоріжжя в
особі Запорізької міської ради.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень, позивач звернувся
до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2
КАС України, відповідно до яких, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії): безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 №1952-IV (далі - Закон №1952-IV)
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,

За приписами ч. 2, 4 ст. 9 Закону №1952-IV
державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми правочину
та його нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом);

відповідність повноважень особи, яка
подає документи на державну реєстрацію
прав та їх обтяжень;

відповідність відомостей про нерухоме
майно, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме
майно, зареєстрованих відповідно до
вимог цього Закону;

наявність факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, про
відмову в державній реєстрації, про її
зупинення, внесення змін до Державного
реєстру прав;

3) відкриває і закриває розділи
Державного реєстру прав, вносить до них
відповідні записи;

4) веде реєстраційні справи щодо
об'єктів нерухомого майна;

5) присвоює реєстраційний номер об'єкту
нерухомого майна під час проведення
державної реєстрації;

6) видає свідоцтво про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

7) надає інформацію з Державного
реєстру прав або відмовляє у її наданні
у випадках, передбачених цим Законом;

8) у разі потреби вимагає подання
передбачених законодавством
додаткових документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень;

8-1) під час проведення державної
реєстрації прав, які виникли та
зареєстровані в установленому порядку
до 1 січня 2013 року, запитує від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, які відповідно до
чинного на момент реєстрації
законодавства проводили таку
реєстрацію, інформацію (довідки, копії
документів тощо), необхідну для
реєстрації прав та їх обтяжень, якщо
такі документи не були подані
заявником або якщо документи, подані
заявником, не містять передбачених цим
Законом відомостей про правонабувача
або про нерухоме майно. Органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, підприємства, установи
та організації, до яких надійшов запит,
зобов'язані безоплатно в установленому
законодавством порядку протягом трьох
робочих днів надати державному
реєстратору відповідну інформацію,
зокрема щодо зареєстрованих речових
прав на нерухоме майно, у тому числі
земельні ділянки;

9) здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
законами України.

Державний реєстратор самостійно
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмову в такій реєстрації.

Втручання будь-яких органів, посадових
і службових осіб, громадян та їх
об'єднань у діяльність державного
реєстратора, пов'язану з проведенням
державної реєстрації прав,
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 15 Закону №1952-IV
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Орган державної реєстрації прав,
державні реєстратори зобов'язані
надати до відома заявників інформацію
про необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав.

Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державній реєстрації підлягають
виключно заявлені права та їх
обтяження за умови їх відповідності
законодавству і поданим документам.

Розгляд заяви про державну реєстрацію
обтяжень і прийняття рішення про таку
реєстрацію, відмову у державній
реєстрації обтяжень або її зупинення
проводиться в день надходження заяви
та документів, необхідних для
державної реєстрації обтяжень.

Судом встановлено, що керуючись
зазначеними нормами законодавства,
позивач, з метою державної реєстрації
прав та їх обтяжень на житлову квартиру
за адресою: АДРЕСА_1, звернувся до
відповідача із відповідною заявою.

Відповідно до ч. 3, 4, 7 ст. 16 Закону №1952-IV
разом із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень у
паперовій формі подаються оригінали
документів, необхідних для державної
реєстрації прав та їх обтяжень, їх
копії, засвідчені в установленому
порядку.

Заява про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень не приймається у разі
відсутності документа, що підтверджує
оплату послуг з державної реєстрації
прав та їх обтяжень.

Державна реєстрація прав проводиться
на підставі заяви власника, іншого
правонабувача, сторони правочину, за
яким виникло право, уповноваженої ними
особи або державного кадастрового
реєстратора у випадках, передбачених
цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що
підставою для прийняття відповідачем
оскаржуваного рішення було порушення
позивачем вимог п. 32 Порядку №703, а саме
не надання рішення власника майна про
його передачу з державної у комунальну
власність.

Суд зазначає, що Порядок №703 втратив
чинність із набранням чинності 11.02.2014
Постановою КМУ від 17.10.2013 №868 «Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно» (далі -
Порядок №868), тобто на час прийняття
оскаржуваного рішення діяв Порядок
№703.

За приписами п. 32 Порядку №703:

«Для проведення державної реєстрації
права власності на підставі рішення
про передачу об'єкта нерухомого майна з
державної у комунальну власність чи з
комунальної у державну власність або з
приватної у державну чи комунальну
власність заявник, крім документів, що
зазначені у пунктах 27-29 і 31 цього
Порядку, подає:

1) рішення правонабувача майна,
уповноваженого ним органу про надання
згоди на передачу об'єкта нерухомого
майна з державної у комунальну
власність чи з комунальної у державну
власність або з приватної у державну чи
комунальну власність;

2) акт приймання-передачі об'єкта
нерухомого майна, відповідно до якого
оформлено передачу такого майна з
державної у комунальну власність чи з
комунальної у державну власність або з
приватної у державну чи комунальну
власність».

Суд зазначає, що зазначеною нормою
вимагається надання рішення набувача
майна про надання згоди на передачу
об'єкта нерухомості у його власність, а
не рішення власника такого майна про
його передачу набувачу. Відтак,
посилання відповідача на порушення
позивачем вимог п. 32 Порядку №703 не
відповідає приписам зазначеного
порядку.

Судом встановлено, що до заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень позивачем було додано рішення
виконавчого комітету Запорізької
міської ради від 27.01.2005 №17/10 «Про
прийняття квартир до комунальної
власності міста», акт приймання
передачі квартир від 24.02.2005, як підстава
переходу права на нерухоме майно, а
також інші необхідні документи для
здійснення державної реєстрації.

Відповідно до ст. 24 Закону №1952-IV у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено, серед
іншого, якщо: подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; після
завершення п'ятиденного строку з дня
отримання заявником письмового
повідомлення про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав не
усунено обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення.

За наявності підстав для відмови в
державній реєстрації державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень.

Відмова в державній реєстрації прав та
їх обтяжень з підстав, не передбачених
цим Законом, заборонена.

З матеріалів справи вбачається, що у
зв'язку з тим, що позивачем не надані
всі необхідні документи, визначені п.
27-28 Порядку №703, відповідачем було
прийнято рішення від 06.12.2013, яким
зупинено розгляд заяви позивача про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень. Оскільки після завершення
п'ятиденного строку з дня отримання
письмового повідомлення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав позивачем не було усунено
обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення, відповідач
17.12.2013 склав оскаржуване рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень.

Як встановлено з матеріалів справи,
відповідач у рішенні від 06.12.2013 про
зупинення розгляду заяви посилається
на те, що позивачем не надано до заяви
рішення власника майна, уповноваженого
ним органу про передачу об'єкта
нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність, з
приводу цих посилань суд зазначає
наступне.

Основні засади передачі об'єктів права
державної власності у комунальну
власність територіальних громад сіл,
селищ, міст, районів у містах або у
спільну власність територіальних
громад сіл, селищ, міст, а також об'єктів
права комунальної власності у державну
власність безоплатно або шляхом обміну
визначені Законом України «Про
передачу об'єктів права державної та
комунальної власності» від 03.03.1998
№147/98-ВР (далі - Закон №147/98-ВР).

Відповідно до ст. 3 Закону №147/98-ВР
ініціатива щодо передачі об'єктів
права державної та комунальної
власності може виходити відповідно від
органів, уповноважених управляти
державним майном, Національної
академії наук, інших аналогічних
самоврядних організацій, яким передано
в користування державне майно (далі -
самоврядні організації), місцевих
органів виконавчої влади, відповідних
органів місцевого самоврядування.

Згідно ст. 5, 6 Закону №147/98-ВР передача
нерухомого майна з державної у
комунальну власність оформляється
актом приймання-передачі, який
підписується головою і членами
комісії. Форма акта приймання-передачі
затверджується Кабінетом Міністрів
України.

Право власності на об'єкт передачі
виникає з дати підписання акта
приймання-передачі, а у випадках,
передбачених законом, - з дня державної
реєстрації такого права.

Таким чином, згідно Закону №147/98-ВР, при
передачі нерухомого майна з державної
у комунальну власність акт
приймання-передачі є документом, що
посвідчує перехід права власності на
нерухоме майно.

Судом встановлено, що позивачем до
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень було додано акт приймання
передачі квартир від 24.02.2005, підписаний
між ДПА у Запорізькій області та КП
«ВРЕЖО №1», відповідно до якого
останнім було прийнято у повне
господарське відання квартиру за
адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до
зазначених положень Закону №147/98-ВР
право власності на квартиру за адресою:
АДРЕСА_1 у КП «ВРЕЖО №1» виникло з дати
підписання акта приймання-передачі - з
24.02.2005.

Згідно ст. 19 Закону №1952-IV державна
реєстрація прав проводиться на
підставі:

1) договорів, укладених у порядку,
встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих
органами приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності
або постійного користування на
земельну ділянку у випадках,
встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної
сили;

6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Відповідно до п. 37 Порядку №868
документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно чи його
дублікат;

2) свідоцтво про право власності на
частку в спільному майні подружжя в
разі смерті одного з подружжя, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину,
видане нотаріусом або консульською
установою України, чи його дублікат;

4) видані нотаріусом свідоцтво про
придбання майна з прилюдних торгів
(аукціонів) та свідоцтво про придбання
майна з прилюдних торгів (аукціонів),
якщо прилюдні торги (аукціони) не
відбулися, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане державним
реєстратором відповідно до закону;

6) свідоцтво про право власності, видане
органом приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді, чи його
дублікат;

7) свідоцтво про право власності на
нерухоме майно чи його дублікат, видані
до 1 січня 2013 р. органом місцевого
самоврядування або місцевою
держадміністрацією;

8) рішення про закріплення нерухомого
майна на праві оперативного управління
чи господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право приватної
власності на землю, державний акт на
право власності на землю, державний акт
на право власності на земельну ділянку
або державний акт на право постійного
користування землею;

10) рішення суду, що набрало законної
сили, щодо права власності та інших
речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження
(визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким установлено сервітут
на нерухоме майно;

13) закон, яким установлено сервітут на
нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом
органу державної влади про повернення
об'єкта нерухомого майна релігійній
організації;

15) рішення власника майна,
уповноваженого ним органу про передачу
об'єкта нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

В даному випадку документом, що
підтверджує виникнення, перехід та
припинення речових прав на нерухоме
майно, згідно Закону №147/98-ВР, є акт
приймання передачі квартир від 24.02.2005,
який є іншим документом, що підтверджує
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону,
в розумінні пп. 16 п. 37 Порядку №868.

Про відсутність необхідності надання
рішення власника про передачу об'єкта
нерухомості при здійсненні державної
реєстрації прав та їх обтяжень
зазначено і в письмових роз'ясненнях,
наданих Державним казначейством
України 04.09.2013, відповідно до яких
передача квартир придбаних за рахунок
бюджетних коштів, від установи до
органів місцевого самоврядування, в
яких перебувають на обліку працівники,
може бути здійснена на підставі акта
прийому передачі за участю
уповноважених представників сторін,
необхідності отримання дозволу
будь-якої установи немає.

Також, згідно довідки третьої особи 2
від 13.06.2014 №2108/10/08-01-05-00-36 станом на 13.06.2014
житлове приміщення - квартира за
адресою: АДРЕСА_1, на балансовому обліку
третьої особи 2 не перебуває. На
виконання рішення від 27.01.2005 №17/10 «Про
прийняття квартир до комунальної
власності міста» квартира була
передана за актом приймання-передачі
від 24.02.2005 на баланс КП «ВРЕЖО №1».

Крім того, суд зазначає, що відповідач,
своїм правом надання заперечень проти
позову не скористався, не надав суду
жодних пояснень та документальних
підтверджень правомірності прийняття
оскаржуваного рішення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає
за необхідне зазначити, що позивачем до
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень, відповідно до вимог Закону
№1952-IV, Закону №147/98-ВР та Порядку №703
було надано всі необхідні документи, що
посвідчують перехід права власності на
нерухоме майно до територіальної
громади м. Запоріжжя.

З наведених вище підстав та враховуючи
відсутність заперечень відповідача
проти позову, суд доходить висновку про
обґрунтованість заявлених позивачем
вимог щодо протиправності
оскаржуваного рішення, необхідність
його скасування та про необхідність
задоволення вимог позивача у повному
обсязі.

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Запорізької
міської ради до Реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції Запорізької області, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача - Міське комунальне
підприємство «Основаніє», Головне
управління Міністерства доходів і
зборів у Запорізькій області, про
визнання протиправним та скасування
рішення, зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Державного реєстратора прав на
нерухоме майно ОСОБА_4 від 17.12.2013 №9160497
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень.

Зобов'язати Реєстраційну службу
Запорізького міського управління
юстиції Запорізької області
зареєструвати право власності на
квартиру АДРЕСА_1 за територіальною
громадою міста Запоріжжя, в особі
Запорізької міської ради.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль

Постанова виготовлена у повному обсязі
23.06.2014