Справа № 2-а-1938/11/2211
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-1938/11/2211
Головуючий у 1-й інстанції: Гаврищук Л.П.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2014 року
м.
Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Боровицький О. А.

судді: Граб Л.С. Сапальова Т.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Нетішинської міської ради на
постанову Нетішинського районного
суду Хмельницької області від 15 серпня
2011 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Нетішинської
міської ради про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2011 року позивач звернувся до
Нетішинського районного суду
Хмельницької області з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Нетішинської міської ради про
визнання протиправними дій
відповідача щодо невиплати
одноразової компенсації при
встановленні ІІ групи інвалідності в
розмірі, встановленому ст. 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", та
зобов"язання Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Нетішинської
міської ради нарахувати та виплатити
одноразову компенсацію при
встановленні ІІ групи інвалідності в
розмірі 45 мінімальних заробітних плат
згідно ч.ч. 1, 3 ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з
врахуванням проведеної виплати.

Постановою Нетішинського районного
суду Хмельницької області від 15 серпня
2011 року задоволено позов частково:
визнано неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Нетішинської
міської ради щодо невиплати позивачу
одноразової компенсації при
встановленні ІІ групи інвалідності
внаслідок Чорнобильської катастрофи в
розмірі меншому, ніж визначено ч. 1 ст. 48
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи"; зобов"язано Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Нетішинської
міської ради нарахувати та виплатити
позивачу одноразової компенсації при
встановленні ІІ групи інвалідності в
розмірі 45 мінімальних заробітних плат
згідно ч. 1 ст. 48 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", з
врахуванням проведених виплат. В решті
позову відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на прийняття
оскаржуваного рішення з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
Нетішинського районного суду
Хмельницької області від 15 серпня 2011
року та прийняти нове рішення, яким
відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач мав статус учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
ІІ категорії до встановлення
інвалідності. 10 травня 2011 року позивача
було визнано інвалідом 2 групи довічно,
що підтверджується довідкою МСЕ №222663
від 10.05.2011 року в звя"зку із
захворюванням, яке пов'язане з роботами
по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Частково задовольняючи позов суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачу одноразова компенсація за
шкоду здоров'ю у зв'язку з
встановленням другої групи
інвалідності внаслідок Чорнобильської
катастрофи повинна виплачуватися
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи інвалідам II
групи, виплачується в розмірі 45
мінімальних заробітних плат.

Таким чином, відповідач повинен
виплачувати позивачу одноразову
компенсацію в розмірі, встановленому
ст. 48 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", тобто в розмірі 45
мінімальних заробітних плат.

Статтею 48 зазначеного Закону
встановлено, інваліди II групи мають
право на одноразову компенсацію в
розмірі 45 мінімальних заробітних плат.
Розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент встановлення
інвалідності.

Водночас Законом України "Про державні
соціальні стандарти та державні
соціальні гарантії" від 5 жовтня 2000 року
N 2017-III (з наступними змінами та
доповненнями) визначено правові засади
формування та застосування державних
соціальних стандартів і нормативів,
спрямованих на реалізацію закріплених
Конституцією України та законами
України основних соціальних гарантій.
Статтею 19 якого встановлено, що
виключно законами України
визначається, зокрема, мінімальний
розмір заробітної плати.

Так, розмір заробітної плати, з
розрахунку якої виплачується
одноразова компенсація,
встановлюється законами України про
Державний бюджет України на
відповідний рік.

Таким чином, аналіз наведених норм
правових актів дає підстави дійти
висновку, що встановлений Постановою №
836 від 26.07.1996 року "Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
фіксований розмір щорічної допомоги на
оздоровлення суперечить статті 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
якою встановлено першочергово більший
розмір такої допомоги з розрахунку 45
мінімальних заробітних плат.

Таким чином, враховуючи викладене, а
також виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами,
щорічна допомога на оздоровлення
повинна бути виплачена позивачу
відповідно до ст. 48 Закону України N
796-XII, тобто в розмірі 45 мінімальних
заробітних плат.

Отже, правильним є висновок суду першої
інстанції щодо зобов'язання
відповідача провести перерахунок та
виплату позивачу одноразової
компенсації за шкоду здоров'ю у зв'язку
з встановленням другої групи
інвалідності внаслідок Чорнобильської
катастрофи, у відповідності до вимог
ст. 48 Закону України N 796-XII, виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати,
який склався на момент встановлення
інвалідності.

За таких обставин, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Нетішинської
міської ради, -залишити без
задоволення, а постанову Нетішинського
районного суду Хмельницької області
від 15 серпня 2011 року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

Сапальова Т.В.