Справа № 2а/0570/15646/2012
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2012-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна ДОНЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2012 р.
Справа № 2а/0570/15646/2012

Приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 13 год. 20 хв.

Донецький окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді
Зінченка О.В.

при секретарі
Кобець О.А.

з участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до прокуратури
Амвросіївського району про визнання
дій посадових осіб прокуратури
Амвросіївського району такими, що не
відповідають вимогам Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
зобов'язання посадових осіб
прокуратури Амвросіївського району
реєструвати та розглядати
інформаційні запити відповідно до
вимог Закону України «Про доступ до
публічної інформації», зобов'язання
посадових осіб прокуратури
Амвросіївського району по
інформаційному запиту від 11 червня 2012
року надати можливість ознайомитися з
матеріалами прокуратури по заяві від 08
травня 2012 року та зняти ксерокопії з
документів, які знаходяться в цих
матеріалах, стягнення матеріальної та
моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2012 року ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернувся до Амвросіївського
районного суду Донецької області із
адміністративним позовом до
прокуратури Амвросіївського району
про визнання дій посадових осіб
прокуратури Амвросіївського району
такими, що не відповідають вимогам
Закону України «Про доступ до
публічної інформації», зобов'язання
посадових осіб прокуратури
Амвросіївського району реєструвати
інформаційні запити відповідно до
вимог Закону України «Про доступ до
публічної інформації», зобов'язання
посадових осіб прокуратури
Амвросіївського району по
інформаційному запиту від 11 червня 2012
року надати можливість ознайомитися з
матеріалами прокуратури по заяві від 08
травня 2012 року та зняти ксерокопії з
документів, які знаходяться в цих
матеріалах, стягнення матеріальної
шкоди у розмірі 49,44 грн. та моральної
(немайнової) шкоди у розмірі 1 677,00 грн.

В обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що 11 червня 2012 року він
звернувся до прокуратури
Амвросіївського району із запитом про
надання йому публічної інформації,
однак відповідачем неналежним чином
оформлено інформаційний запит,
інформацію надано несвоєчасно та не у
повному обсязі. Зокрема, позивач
зазначив, що відповідач запитувану
інформацію на його запит не надавав
протягом дев'яти днів, оскільки
постанова прокуратури надана йому лише
20 червня 2012 року, а матеріали перевірки
для ознайомлення та виготовлення копій
прокуратурою не надано до подачі
адміністративного позову, тобто до 08
жовтня 2012 року.

Позивач вважає, що у даному випадку має
місце порушення посадовими особами
прокуратури Амвросіївського району
вимог Закону України «Про доступ до
публічної інформації», внаслідок чого
порушуються його права та інтереси.
Також вважає, що посадовими особами
відповідача йому завдана матеріальна
та моральна шкода, яку позивач визначив
у розмірі 49,44 грн. та 1677,00 грн.
відповідно.

З огляду на повідомлені обставин,
позивач просив суд визнати дії
посадових осіб прокуратури
Амвросіївського району такими, що не
відповідають вимогам Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
зобов'язання посадових осіб
прокуратури Амвросіївського району
реєструвати інформаційні запити
відповідно до вимог Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
зобов'язання посадових осіб
прокуратури Амвросіївського району по
інформаційному запиту від 11 червня 2012
року надати можливість ознайомитися з
матеріалами прокуратури по заяві від 08
травня 2012 року та зняти ксерокопії з
документів, які знаходяться в цих
матеріалах, компенсувати йому
матеріальну шкоду у розмірі 49,44 грн. та
моральну (немайнову) шкоду у розмірі 1
677,00 грн. (арк. справи 1-3).

На підставі зазначеного
адміністративного позову ухвалою
Амвросіївського районного суду
Донецької області від 11 жовтня 2012 року
відкрито провадження в
адміністративній справі (арк. справи 6).

22 жовтня 2012 року дану адміністративну
справу ухвалою Амвросіївського
районного суду Донецької області в
порядку передбаченому статтею 22
Кодексу адміністративного судочинства
України передано за предметною
підсудністю на розгляд Донецького
окружного адміністративного суду (арк.
справи 12).

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року дану адміністративну справу
прийнято до провадження та призначено
до судового розгляду (арк. справи 15).

Позивач під час розгляду справи надав
заяви про збільшення позовних вимог, що
прийняті судом до розгляду, згідно яких
просив додатково, крім 49,44 грн.,
стягнути на його користь з відповідача
141, 27 грн. та 53,04 грн. (арк. справи 38, 88), а
також надав додаткові пояснення в яких
також наполягав на порушенні
відповідачем положень Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
(арк. справи 39).

Позивач в судовому засіданні заявлені
позовні вимоги, з урахуванням поданих
заяв про збільшення позовних вимог,
підтримав. Надав пояснення аналогічні
змісту позову, просив суд задовольнити
позовні вимоги шляхом визнання дій
посадових осіб прокуратури
Амвросіївського району такими, що не
відповідають вимогам Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
зобов'язання посадових осіб
прокуратури Амвросіївського району
реєструвати та розглядати
інформаційні запити відповідно до
вимог Закону України «Про доступ до
публічної інформації», зобов'язання
посадових осіб прокуратури
Амвросіївського району по
інформаційному запиту від 11 червня 2012
року надати можливість ознайомитися з
матеріалами прокуратури по заяві від 08
травня 2012 року та зняти ксерокопії з
документів, які знаходяться в цих
матеріалах, а також шляхом стягнення на
його користь завданої матеріальної та
моральної шкоди у розмірі 243,75 грн. та 1
677,00 грн. відповідно.

Через канцелярію Донецького окружного
адміністративного суду від
відповідача надійшли заперечення
проти позову (арк. справи 49-53), в яких
відповідач зазначив що він не
погоджується з заявленими позовними
вимогами, вважає їх необґрунтованими
та такими, що не підлягають
задоволенню. Також відповідач в своїх
запереченнях зазначив, що на всі запити
позивача прокуратурою вчасно
надавалися відповіді, у тому числі і на
його запит від 11 червня 2012 року, зокрема
відповідь надана 13 червня 2012 року із
відповідними роз'ясненнями. Також
відповідач зазначив, що поданий
інформаційний запит позивачем не
підпадає під дію Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
оскільки стосується проведення
прокуратурою перевірки в порядку
статті 97 Кримінально-процесуального
кодексу України. Відповідач просив
розглянути адміністративну справу за
відсутності його представника.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

11 червня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
прокуратури Амвросіївського району
Донецької області із письмовим запитом
про надання йому, зокрема: постанови
про відмову у порушенні кримінальної
справи відносно працівників
Старобешівського районного відділу
регіонального центру Держкомзему та
директора КП «Побутсервіс» ОСОБА_2 по
його заяві в порядку статті 97
Кримінально-процесуального кодексу
України стосовно притягнення їх до
кримінальної відповідальності за
статтею 367 Кримінального кодексу
України; можливості ознайомитися з
вказаними матеріалами перевірки та при
необхідності зняти копії документів,
що знаходяться в вказаних матеріалах
(арк. справи 4).

Підставою для надання запитуваної
інформації позивач зазначив норми
Закону України «Про доступ до
публічної інформації».

Зазначений запит позивача прийнятий
прокуратурою Амвросіївського району 11
червня 2012 року, що підтверджується
датою та підписом працівника
прокуратури - Жогової, який міститься
на цьому запиті. Як вбачається із книги
вхідної кореспонденції прокуратури
Амвросіївського району, копія якої
міститься в матеріалах справи (арк.
справи 80,81), запит зареєстрований у день
його прийняття, тобто 11 червня 2012 року.

Із листа №54-1505 вих. 12 від 13 червня 2012
року доданого позивачем до позовної
заяви вбачається, що прокуратура
Амвросіївського району за наслідками
розгляду вказаного інформаційного
запиту повідомила, що 08 травня 2012 року
за №1227 вих. позивачу надавалась
відповідь, згідно якої заява позивача в
частині неправомірних дій посадових
осіб Старобешівського районного
відділу регіональної філії ДП Центр
ДЗК для розгляду та прийнятті рішення у
порядку статті 97
Кримінально-процесуального кодексу
України направлена до прокуратури
Старобешівського району та роз'яснено
право на оскарження прийнятого
рішення. Також у відповіді вказано, що
постанову про відмову у порушенні
кримінальної справи від 17 травня 2012
року стосовно ОСОБА_2 позивач може
отримати у прокуратурі
Амвросіївського району (арк. справи 5).

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі -КАС України) у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 40 Конституції України
передбачено, що усі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Правовою гарантією забезпечення
державою даного права є виконання
прийнятих на себе зобов'язань, виходячи
з положень принципу верховенства
права, закріпленого як статтею 8
Конституції України, так і статтею 8 КАС
України.

Закон України «Про доступ до публічної
інформації» визначає порядок
здійснення та забезпечення права
кожного на доступ до інформації, що
знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом, та інформації,
що становить суспільний інтерес.

Відповідно статті 1 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом.

Згідно статті 5 Закону України «Про
доступ до публічної інформації» доступ
до інформації забезпечується шляхом: 1)
систематичного та оперативного
оприлюднення інформації: в офіційних
друкованих виданнях; на офіційних
веб-сайтах в мережі Інтернет; на
інформаційних стендах; будь-яким іншим
способом; 2) надання інформації за
запитами на інформацію.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 13
наведеного Закону, розпорядниками
інформації для цілей цього Закону
визначаються суб'єкти владних
повноважень органи державної влади,
інші державні органи, органи місцевого
самоврядування, органи влади
Автономної Республіки Крим, інші
суб'єкти, що здійснюють владні
управлінські функції відповідно до
законодавства та рішення яких є
обов'язковими для виконання.

Частиною 1 статті 19 цього ж Закону
містить визнання запиту на інформацію -
це прохання особи до розпорядника
інформації надати публічну інформацію,
що знаходиться у його володінні.

Інформація, яка була предметом
інформаційного запиту позивача, не
може вважатися такою, що створена в
процесі виконання суб'єктом владних
повноважень своїх владних
управлінських функцій, передбачених
чинним законодавством, зважаючи на
наступне.

Суд зазначає, що згідно змісту запиту
від 11 червня 2012 року, запитувана
позивачем інформація є інформацією
стосовно наслідків розгляду окремих
матеріалів перевірки, що проводилися
прокуратурою у порядку визначеному
Кримінально-процесуальним кодексом
України, зокрема стосовно розгляду
заяви позивача про вчинення злочину
посадовими особами Старобешівського
районного відділу регіональної філії
ДП Центр ДЗК та директором КП
«Побутсервіс» ОСОБА_2

Водночас, згідно з вимогами частин
першої та другої статті 3
Кримінально-процесуального кодексу
України від 28 грудня 1960 року, що був
чинним на момент направлення запиту,
передбачалося, що провадження в
кримінальних справах на території
України здійснюється за правилами
цього Кодексу незалежно від місця
вчинення злочину. При провадженні в
кримінальній справі застосовується
кримінально-процесуальний закон, який
діє відповідно під час дізнання,
досудового слідства або судового
розгляду справи.

Завданнями кримінального судочинства
відповідно до статті 2 зазначеного
Кодексу визначалося як охорона прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб, які беруть у ньому
участь, а також швидке і повне
розкриття злочинів, викриття винних та
забезпечення правильного застосування
Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив
злочин, був притягнутий до
відповідальності і жоден невинний не
був покараний.

Отже, кримінальне судочинство - це
врегульований нормами
Кримінально-процесуального кодексу
України порядок діяльності органів
дізнання, попереднього слідства,
прокуратури і суду (судді) щодо
порушення, розслідування, розгляду і
вирішення кримінальних справ, а також
діяльність інших учасників
кримінального процесу - підозрюваних,
обвинувачених, підсудних, потерпілих,
цивільних позивачів і відповідачів,
їхніх представників та інших осіб з
метою захисту своїх конституційних
прав, свобод та законних інтересів.

У зв'язку з цим, необхідно зазначити, що
захист прав і свобод людини не може
бути надійним без надання їй
можливості звертатися до відповідних
органів дізнання, попереднього
слідства і прокуратури з приводу
певних процесуальних дій. Але таке
звернення до органів дізнання,
попереднього слідства і прокуратури
може здійснюватися лише у порядку,
встановленому
Кримінально-процесуальним кодексом
України, оскільки діяльність посадових
осіб дізнання, попереднього слідства і
прокуратури має свої особливості, не
належить до сфери управлінської
діяльності.

Таким чином, органи прокуратури під час
перевірки заяви про злочин та її
вирішення, виконують не владні
управлінські функції, а владні
процесуальні функції.

За даних обставин, зі змісту запиту від
11 червня 2012 року, що направлявся
позивачем відповідачу, вбачається, що
ним запитувалися документи (постанови
про відмову у порушенні кримінальної
справи) та для ознайомлення матеріали
перевірки, які створені прокуратурою
не під час здійснення владних
управлінських функцій, а під час
здійснення владних процесуальних
повноважень, тому дані документи та
матеріали перевірки не можна віднести
до інформації, яка створена та
знаходиться у володінні прокуратури
Амвросіївського району Донецької
області у розумінні положень Закону
України «Про доступ до публічної
інформації», оскільки дана інформація
(постанови про відмову у порушенні
кримінальної справи та матеріали
перевірки) створені у порядку
визначеному Кримінально-процесуальним
кодексом України.

Отже, з аналізу спірних відносин, які
виникли між позивачем та прокуратурою
під час розгляду інформаційного
запиту, суд приходить до висновку, що
досліджуваним запитом позивач просив
надати документи, ознайомитися із
матеріалами перевірки, які не створені
та не знаходиться у володінні
прокуратури Амвросіївського району
Донецької області у розумінні положень
Закону України «Про доступ до
публічної інформації», тому відповідач
діяв у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, а позивачу надана
обґрунтована відповідь на його запит
від 11 червня 2012 року, яка містила
необхідну інформацію в межах, що
визначена законодавством.

При цьому, доводи позивача про те, що
відповідачем в порушення частини 7
статті 19 Закону України «Про доступ до
публічної інформації» при прийнятті
інформаційного запиту не вказується
посада, прізвище з ім'ям по батькові
відповідальної особи, яка прийняла
інформаційний запит, судом не
приймаються до уваги зважаючи на те, що
частиною 7 наведеної статті Закону
врегульовано порядок прийняття від
особи, яка не може подати самостійно
письмовий запит з поважних причин
(інвалідність, обмежені фізичні
можливості тощо), то такий запит має
оформити відповідальна особа з питань
запитів на інформацію, обов'язково
зазначивши в запиті своє ім'я,
контактний телефон, та надати копію
запиту особі, яка його подала.

Як встановлено судом під час розгляду
даної адміністративної справи,
позивачем інформаційний запит був
самостійно складений та поданий до
прокуратури району, працівниками якої,
як зазначалось судом вище, даний запит
був прийнятий із зазначенням дати його
прийняття.

Слід зазначити, що Закон України «Про
доступ до публічної інформації» не
містить порядку реєстрації
інформаційних запитів суб'єктами, яким
він адресується, крім прийняття
письмового запиту від особи, яка не
може подати його самостійно з поважних
причин.

З огляду на те, що судом під час
розгляду справи не встановлено
порушень відповідача під час розгляду
інформаційного запита позивача, то суд
вважає, що позовні вимоги останнього
стосовно стягнення з відповідача
матеріальної та моральної шкоди є
безпідставними.

Згідно частини 2 статті 11 КАС України,
суд розглядає адміністративні справи
не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог.

Зважаючи на встановлені обставини, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 до прокуратури
Амвросіївського району про визнання
дій посадових осіб прокуратури
Амвросіївського району такими, що не
відповідають вимогам Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
зобов'язання посадових осіб
прокуратури Амвросіївського району
реєструвати та розглядати
інформаційні запити відповідно до
вимог Закону України «Про доступ до
публічної інформації», зобов'язання
посадових осіб прокуратури
Амвросіївського району по
інформаційному запиту від 11 червня 2012
року надати можливість ознайомитися з
матеріалами прокуратури по заяві від 08
травня 2012 року та зняти ксерокопії з
документів, які знаходяться в цих
матеріалах, стягнення матеріальної та
моральної шкоди, не підлягають
задоволенню.

Згідно із вимогами статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
витрати, що понесла сторона, не на
користь якої ухвалено судове рішення,
їй не компенсуються.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 11, 40, 158, 159, 160, 161, 162,
163, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до прокуратури
Амвросіївського району про визнання
дій посадових осіб прокуратури
Амвросіївського району такими, що не
відповідають вимогам Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
зобов'язання посадових осіб
прокуратури Амвросіївського району
реєструвати та розглядати
інформаційні запити відповідно до
вимог Закону України «Про доступ до
публічної інформації», зобов'язання
посадових осіб прокуратури
Амвросіївського району по
інформаційному запиту від 11 червня 2012
року надати можливість ознайомитися з
матеріалами прокуратури по заяві від 08
травня 2012 року та зняти ксерокопії з
документів, які знаходяться в цих
матеріалах, стягнення матеріальної та
моральної шкоди, - відмовити повністю.

Вступна та резолютивна частини
постанови прийняті у нарадчій кімнаті
та проголошені у судовому засіданні 26
грудня 2012 року.

Постанова у повному обсязі складена 29
грудня 2012 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Зінченко О.В.