Справа № 814/3797/13-а
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 р. Справа № 814/3797/13-а

Категорія: 9.5 Головуючий в 1 інстанції:
Устинов І. А.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В. судді -
Потапчук В.О. судді - Коваль М.П.

розглянувши у письмовому провадженні у
приміщенні Одеського апеляційного
адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою державної фінансової
інспекції у Миколаївській області на
Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 21 жовтня 2013
року по справі за позовом
Березнегуватського управління водного
господарства до державної фінансової
інспекції у Миколаївській області про
визнання протиправним та скасування
вимогу від 24.07.2013р. № 04-14/641, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до державної
фінансової інспекції у Миколаївській
області про визнання протиправним та
скасування вимогу від 24.07.2013р. № 04-14/641.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 21 жовтня 2013
року позов задоволено. Визнано
протиправними та скасовано вимоги
Баштанської міжрайонної фінансової
інспекції в Миколаївській області від
24.07.2013р. №04-14/641 про усунення фінансових
порушень в частині:

1) скорочення бюджетних
асигнувань, затверджених по кошторису
на 2013р. по КЕКВ 2110, 2120, на загальну суму
3979,34 грн. та стягнення з винних осіб
зайвих грошових витрат у
вищезазначених сумах у порядку та
розмірах встановлених ст. ст. 133-136 КЗпП
України (п.2 вимоги);

2) скорочення бюджетних асигнувань,
затверджених по кошторису на 2013 р. по
КЕКВ 2110, 2120, на загальну суму 4514,05 грн. та
стягнення з винних осіб зайвих
грошових витрат у вищезазначених сумах
у порядку та розмірах встановлених ст.
ст. 133-136 КЗпП України (п.3 вимоги);

3) скорочення бюджетних асигнувань,
затверджених по кошторису на 2013р. по
КЕКВ 2110, 2120, на загальну суму 3747,42 грн. та
стягнення з винних осіб зайвих
грошових витрат у вищезазначених сумах
у порядку та розмірах встановлених ст.
ст. 133-136 КЗпП України (п.4 вимоги);

4) скорочення бюджетних асигнувань,
затверджених по кошторису на 2013р. по
КЕКВ 2110,2120 на загальну суму 1699,77 грн. та
стягнення з винних осіб зайвих
грошових витрат у вищезазначених сумах
у порядку та розмірах встановлених ст.
ст. 133-136 КЗпП України (п.5 вимоги);

5) порушення порядку розукомплектації
транспортних засобів на загальну суму
331932 грн. та повітряної лінії зв'язку
протяжністю 51,6 км. вартістю 2168564,00 грн.
та високовольтної лінії 6КВНСН9
протяжністю 550 м. вартістю 6850,00 грн. (п.7
вимоги).

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні вимог
позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
рішення суду першої інстанції є
необґрунтованим, незаконним та
прийнятим з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Сторони по справі сповіщались належним
чином про час, дату та місце проведення
судового засідання, однак своїм правом
на участь в розгляді апеляційної
скарги не скористались та у судове
засідання не з'явилися, тому судовий
розгляд справи здійснено в порядку
письмового провадження згідно ч. 3 ст.
122, ст. 197 КАС України.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
Березнегуватське управління водного
господарства є бюджетною
неприбутковою організацією і належить
до сфери управління центрального
органу виконавчої влади у галузі
водного господарства і меліорації
земель, управління, використання та
відтворення поверхневих водних
ресурсів Державного агентства водних
ресурсів України.

Діє на підставі Положення про
Березнегуватське управління водного
господарства, затвердженого Наказом
Державного агентства водних ресурсів
України від 01.02.2012р. №50,
зареєстрованого 29.03.2012р. за №7000312.

Баштанською міжрайонною фінансовою
інспекцією (структурний підрозділ
Державної фінансової інспекції в
Миколаївській області) було проведено
планову виїзну ревізію
фінансово-господарської діяльності
Управління за період з 01.07.2010р. по
31.12.2012р.

За результатами ревізії складено акт
№04-24/08від 26.06.2013р.,в якому викладені
виявлені ревізією порушення
законодавства та встановлено певні
фінансові порушення.

За наслідками проведеної ревізії
позивачу було направлено Вимогу №04-14/641
від 24.07.2013 р. про усунення порушень та
попередження про неналежне виконання
законодавства (а.с.35-36).

Позивач не погодився із висновками
акту ревізії та Вимогою відповідача,
виклавши обґрунтування у запереченні
до акту виїзної планової ревізії
№01-03/214 від 05.07.2013 р. (а.с.29-34).

Стаття 19 ч.2 Конституції України
визначає, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до положень ст.2 Закону
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні", в редакції, що діяла на час
виникнення спірних правовідносин,
одними із головних завдань органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у бюджетних установах і
суб'єктах господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах, в установах та
організаціях, які отримують кошти з
бюджетів усіх рівнів, дотриманням
законодавства про державні закупівлі
тощо.

Згідно положень ст.10 Закону "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні" органи
державного фінансового контролю (ДФК)
мають право пред'являти керівникам та
іншим особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства.

Порядок проведення органом ДФК
державного фінансового аудиту,
інспектування та перевірок державних
закупівель установлюється КМУ.

Такий порядок затверджено Постановою
КМУ №550 від 20.04.06р. "Про затвердження
Порядку проведення інспектування
Державною фінінспекцією, її
територіальними органами".

Пунктом 2 Порядку зазначено, що
інспектування полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
об'єкта контролю і проводиться у формі
ревізії, яка повинна забезпечувати
виявлення фактів порушення
законодавства, встановлення винних у
їх допущенні посадових і матеріально
відповідальних осіб.

В той же час, в судом було встановлено,
що оспорюванні висновки Акту ревізії,
базуються на помилковому тлумаченні
певних норм чинного законодавства
посадовими особами, які проводили
ревізію, вимоги прийняті без
дослідження всіх первинних документів
та не прийняття до уваги дійсних
обставин та фактів, які повинні бути
прийняті до уваги при прийнятті
рішення (вимог); деякі пункти Вимог
носять загальний (абстрактний)
характер.

Так, у висновках акту та п.2 вимоги
зазначено, що Управлінням допущене
порушення при встановленні посадових
окладів спеціалістів, фахівців
Установи згідно ст.96 Кодексу Законів
про працю України від 10.12.1971р. №322-VІІ (зі
змінами), чим завдано матеріальної
шкоди установі на загальну суму
3979,34грн. - за рахунок переплати
заробітної плати на суму 2898,28грн. та
зайво проведених відрахувань
обов'язкових платежів до державних
цільових фондів в розмірі 1081,06грн.

Однак, як було встановлено у суді
першої інстанції, механіку ОСОБА_4 та
бухгалтеру ОСОБА_5 встановлено
підвищений кваліфікаційний розряд по
Єдиній тарифній сітці на засіданні
тарифно-кваліфікаційної комісії, яка
затверджена наказом Управління №23 від
03.03.2012р. та в межах передбачених
Галузевою Угодою, зареєстрованою
Міністерством праці та соціальної
політики України, реєстровий №3 від 20
січня 2011р.

Атестаційною комісією прийняте
рішення про відповідність займаним
посадам вищевказаних працівників та
присвоєно відповідні тарифні розряди
по ЄТС у зв'язку з тим, що працівники є
досвідченими спеціалістами, мають
досвід роботи, сумлінно ставляться до
дорученої справи, виконують в повному
обсязі покладені на них обов'язки.

Під час прийняття рішень по збереженню
розрядів комісія керувалася п.11
Довідника Кваліфікаційних
характеристик професійних
працівників, затвердженого Наказом
Міністерства праці та соціальної
політики №336 від 29.12.2004р., в якому
зазначено, що особи, які не мають
відповідної освіти або стажу роботи,
встановлених кваліфікаційними
вимогами, але мають достатній
практичний досвід та успішно виконують
у повному обсязі покладені на них
завдання та обов'язки, можуть бути, як
виняток, залишені на займаній посаді
або призначені на відповідні посади за
рекомендацією атестаційної комісії.

Частиною 6 статті 96 Кодексу законів про
правцю України, визначено, що посадові
оклади установлює власник або
уповноважений ним орган відповідно до
посади та кваліфікації працівника.

За результатами атестації власник або
уповноважений ним орган має право
змінювати посадові оклади у межах,
затверджених у встановленому порядку
мінімальних та максимальних розмірів
окладів на відповідні посади.

Кваліфікаційні розряди підвищуються
робітникам, які успішно виконують
встановлені норми праці і сумлінно
ставляться до своїх трудових
обов'язків.

З працівниками Управління: ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, прийнятими на посади головного
механіка та бухгалтера укладено
трудовий договір, відповідно до якого
ними виконуються посадові обов'язки і
отримувалася заробітна плата.

Відповідно до проведеної атестації
працівників Управління атестаційною
комісією в атестаційних листах
встановлено тарифні розряди кожному
атестованому працівникові по ЄТС та
затверджено наказом результати
проведення атестації спеціалістів.

Згідно за довідками, долученими до
позову ОСОБА_5 працює на посаді
бухгалтера з 11.04.1990р. і має стаж роботи
більше 13 років, а ОСОБА_4 займає посаду
головного механіка з 2011р., має
відповідний рівень кваліфікації, тому
зазначати про будь-які порушення при
встановленні посадових окладів - є
недоречним.

Таким чином, Управління при виплаті
заробітної плати головному механіку
ОСОБА_4 та бухгалтеру ОСОБА_5 діяло в
межах закону, тому ніяких порушень щодо
необґрунтованого нарахування та
виплати бюджетних коштів, чим було
завдано матеріальної шкоди установі в
сумі 3979,34 грн. не вбачається.

Відповідно до акту ревізії та пункту 3
вимоги порушенням статті 6 Кодексу
Законів про працю України та пункту 6.13
Галузевої Угоди щодо встановлення
понад нормованої тривалості робочого
часу, яка не повинна перевищувати 120
годин на рік, в результаті чого
проведена виплата, перевищення якої 5
працівникам річної норми надурочних
робіт становить 4514,05грн.

У відповідності до пояснень
представника позивача наданих у суді
першої інстанції, вищевказаний факт
виник через невикористання планових
відпусток у відповідний термін, що було
викликано виробничою необхідністю та
неможливістю заміни цих працівників
іншими.

Відповідно до статті 94 КЗпП України
заробітна плата - це винагорода
обчислена, як правило у грошовому
виразі, яку власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від
складності та умов виконуваної роботи,
професійно-ділових якостей працівника,
результатів його праці та
господарської діяльності
підприємства, установи, організації і
максимальним розміром не обмежується.

Статтею 22 Закону України «Про оплату
праці» передбачені гарантії
дотримання прав щодо оплати праці, а
саме суб'єкт організації оплати праці
не має права в односторонньому порядку
приймати рішення з питань оплати праці,
що погіршують умови, встановлені
законодавством, угодами та
колективними договорами.

В акті ревізії та пункті 4 вимоги
зазначено про порушення при
нарахуванні та виплаті премій в
розмірі 3747,42грн. працівникам 2-х
законсервованих насосних станцій, які
знаходяться в режимі сторожування.

Але, машиністи даних станцій повністю
виконують свої функціональні
обов'язки: проводять
планово-попереджувальні роботи згідно
із затвердженим графіком. Для
запобігання від заклинювання вручну
прокручують насосно-силові агрегати,
проводять протирку насосно-силового
обладнання та силової частини
електротехнічного обладнання, по мірі
заповнення докової частини насосних
станцій та кабельних каналів
дренажними водами - здійснюють
відкачку води механічними помпами.

Крім цих робіт виконують роботи по
збереженню електрообладнання
підстанцій.

Вищезазначені роботи можуть
виконуватися лише кваліфікованим
персоналом, який пройшов навчання в
спеціалізованих учбових закладах, що
відповідає вимогам Правил безпечної
експлуатації електроустановок (із
змінами, внесеними Наказом
Держнаглядохоронипраці №26 від 25.02.2000р.,
затвердженими Наказом Державного
Комітету України по нагляду за
охороною праці від 06 жовтня 1997р. №257).

Преміювання працівників насосних
станцій проводилося згідно «Положення
про оплату праці та преміювання
робітників Березнегуватського
управління водного господарства»
(Додаток №25 до Колективного договору,
затверджених в.о. начальника БУВГ
15.07.2011р., узгоджених головою
профспілкового комітету 15.07.2011р.) на
підставі рапортів начальника
підрозділу та виконаних нормованих
завдань.

Таким чином, премія по всім об'єктам НС,
і законсервованим у тому числі,
проводилася за якісне виконання
нормованих завдань кваліфікованим
персоналом.

Оскільки із всіма машиністами насосних
станцій укладено трудові угоди та
вказані посади передбачено у штатному
розписі Управління із зазначенням
відповідної зарплати, ніяких
фінансових порушень, в даному випадку,
немає.

Державним фінансовим інспектором при
проведенні перевірки зазначено
порушення статті 94 КЗпП України,
розділу 5 пункту 5.4 Колективного
договору та пункту 6.10 Галузевої угоди
щодо оплати праці за невідпрацьований
час в сумі 1699,77грн. юрисконсульту
Управління ОСОБА_7, чим заподіяна
матеріальна шкода у зазначеному
розмірі.

Юрисконсульт ОСОБА_7 діє на підставі
Положення про організацію та порядок
ведення правової роботи в
Березнегуватському УВГ, виконує свої
функції відповідно до посадової
Інструкції.

Відповідно до статті 21 КЗпП України при
укладенні трудового договору між
працівником і власником установи,
останній зобов'язаний забезпечити
умовами праці, необхідними для
виконання роботи, а працівник -
виконувати роботу з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядку.

Згідно з пунктом 3.1 Посадової
Інструкції юрисконсульт має право
вимагати від керівництва створення
належних умов для виконання службових
обов'язків, що також передбачено
пунктом 1.6. Положення про організацію
та порядок ведення правової роботи на
підприємствах, установах,
організаціях, що належать до сфери
управління Миколаївського обласного
виробничого управління меліорації і
водного господарства, в якому
зазначено, що керівники підприємств
зобов'язані створити юридичній службі
належні умови для нормальної роботи і
підвищення кваліфікації її
працівників, забезпечити окремим
приміщенням, телефонним та електронним
зв'язком, сучасними комп'ютерами та
оргтехнікою, транспортом для виконання
службових обов'язків,
нормативно-правовими актами та
довідковими матеріалами, іншими
посібниками та літературою з правових
питань, електронною системою
інформаційно-правового забезпечення.

В управлінні юрисконсульт не
забезпечений всіма необхідними
умовами для професійного виконання
роботи.

Відсутній персональний комп'ютер,
законодавчо-нормативна база, доступ до
мережі Інтернет із наявністю чинного
законодавства та судової практики,
ксерокс та т.і.

Тому за погодженням із керівництвом
Управління юрисконсульт для виконання
своїх посадових обов'язків та
вирішення виробничо-правових питань
відлучається за адресою: АДРЕСА_1, де
виконується основна покладена
функціональними обов'язками робота.

Крім того, робота юрисконсульта
визначається у вирішенні правових
питань в різних інстанціях, а саме: в
суді, прокуратурі, міліції, ДВС та
інших, тому відсутність юрисконсульта
за адресою Управління не означає
відсутність юрисконсульта на роботі
взагалі, у зв'язку з чим зазначене в
акті ревізії та пункту 5 вимоги
порушення щодо завдання матеріальної
шкоди Управлінню в розмірі 1699,77грн. є
також безпідставним.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень дій суб'єкта
владних повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення та надання відповідних доказів
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Зазначене покладає на суб'єкта
владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що позовні вимоги
Березнегуватського управління водного
господарства про визнання
протиправним та скасування вимогу від
24.07.2013р. № 04-14/641 належним чином
обґрунтовані, підтверджені наявними у
справі матеріалами підлягають
задоволенню.

Доводи апеляційних скарг висновків
суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу державної
фінансової інспекції у Миколаївській
області, - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 21 жовтня 2013
року по справі № 814/3797/13-а, - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк суддя В.О.
Потапчук суддя М.П. Коваль