Справа № 826/5332/14
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2014 року 15 год. 11 хв.
№ 826/5332/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді Вєкуа
Н.Г. при секретарі судового засідання
Голубничій О.О. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Печерському
районі м. Києва Головного Управління
Державної казначейської служби
України у м. Києвіпро визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
дії В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Печерському районі м. Києва,
Головного управління Державної
казначейської служби України у м.
Києві, в якому просить суд зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва повернути
йому помилково сплачені кошти в сумі 6
135,00 грн. згідно квитанції № к83/Р/13 від
25.10.2013 року та стягнути судовий збір на
Ухвалою суду від 24 квітня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі, закінчено
підготовче провадження та призначено
справу до судового розгляду.
В судовому засіданні 14 травня 2014 року
судом ставилось на обговорення питання
про залучення в якості співвідповідача
- Головне Управління Державної
казначейської служби України у м.
Позивач підтримав залучення до участі
у справі співвідповідача.
Ухвалою суду від 14 травня 2014 року було
залучено в якості співвідповідача -
Головне Управління Державної
казначейської служби України у м.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що
позивач придбав двокімнатну квартиру
за адресою: АДРЕСА_1.
При оформленні договору
купівлі-продажу вказаної квартири
позивачем сплачено 6 135,00 грн. збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операції купівлі -
продажу нерухомого майна у розмірі 1%
від його вартості, про що свідчить
відповідна квитанція № к83/Р/13 від 25.10.2013
р. Позивач вважає, що збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна ним сплачувався
безпідставно, оскільки він придбав
житло вперше, а тому відповідно до
вимог чинного законодавства не є
платником вищевказаного збору. Однак,
після звернення із відповідною заявою,
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі міста Києва
відмовило позивачу в поверненні йому
помилково сплачену суму збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування. У зв'язку з наведеним,
позивач просить суд зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва повернути
йому помилково сплачені кошти в сумі 6
135,00 грн. згідно квитанції № к83/Р/13 від
25.10.2013 року та стягнути судовий збір на
В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав в повному обсязі, з
мотивів викладених в позовній заяві,
просив позов задовольнити.
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м Києва в судовому
засіданні та поданих до суду письмових
запереченнях проти позову заперечує. В
обґрунтування незгоди з позовом
зазначає, що позивачем до заяви про
повернення коштів не надано
документів, які б підтверджували
придбання ОСОБА_1 житлового приміщення
вперше, а також зазначило, що станом на
день розгляду справи не існує єдиної
системи реєстрації прав на нерухоме
майно та, відповідно, органу,
компетентного видавати довідки на
підтвердження обставин первинного
придбання житла. Просить відмовити в
задоволенні позовних вимог.
Представники Головного управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві у судове засідання
11.06.2014 року не з'явились, явку
уповноважених представників не
забезпечили, однак надійшли письмові
заперечення проти позову, у яких, крім
іншого, просять здійснювати розгляд
справи у відсутність представника
Головного управління Державної
казначейської служби України у м.
Розглянувши надані позивачем
документи і матеріали, заслухавши його
та представника Управління Пенсійного
фонду України в Печерському районі м
Києва пояснення та ознайомившись з
письмовими запереченнями
відповідача-2, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду і вирішення справи по суті,
суд встановив наступне.
25 жовтня 2013 року між ОСОБА_2 (продавцем)
та ОСОБА_1 (покупцем), укладено договір
купівлі-продажу двокімнатної квартири
за адресою: АДРЕСА_1, який посвідчено
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
та зареєстровано в реєстрі за № 2292.
Відповідно до умов цього договору
загальна ціна придбаної позивачем
квартири становила 613 500,00 грн.
Судом також встановлено, що перед
укладенням вищезазначеного договору
купівлі-продажу квартири позивач
сплатила збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування з операцій
купівлі-продажу майна у розмірі 1% від
вартості придбаного нею житла, а саме: 6
135,00 грн., що підтверджується квитанцією
№ к83/Р/13 від 25.10.2013 р.
25 жовтня 2013 року позивач зареєстрував
право власності на належну йому
квартиру за адресою: АДРЕСА_1, та
одержав витяг про державну реєстрацію
права власності № 11566697, номер запису
про право власності - 3058791.
18 грудня 2013 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі міста Києва щодо
повернення сплаченого ним збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна у сумі 613 500,00 грн.,
надавши відповідний перелік
документів, які підтверджують факт
придбання ним квартири, реєстрацію
права власності на нерухоме майно,
Однак, листом за №570/02 від 14 січня 2014
року Управління Пенсійного фонду
України в Печерському районі міста
Києва відмовило позивачу у поверненні
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна, посилалось на
відсутність для цього правових підстав
та відсутність підтвердження
придбання позивачем квартири.
Вищезазначена відмова Управління
Пенсійного фонду і стала підставою для
подальшого звернення позивача до суду
Вирішуючи спір суд виходить з
Предметом судового розгляду в даній
адміністративній справі є позовні
вимоги про стягнення з Державного
бюджету України зайво сплаченого
позивачем збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операції купівлі-продажу нерухомого
Згідно з положеннями статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Порядок справляння та використання
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування визначає Закон України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» від 26.06.1997
№400/97-ВР.
Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" -
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є
підприємства, установи, організації
незалежно від форм власності та
фізичні особи, які придбавають
нерухоме майно, за винятком державних
підприємств, установ, організацій, що
придбавають нерухоме майно за рахунок
бюджетних коштів, установ та
організацій іноземних держав, що
користуються імунітетом і привілеями
згідно із законами та міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, а також громадяни, які
придбавають житло і перебувають у
черзі на одержання житла або
придбавають його вперше.
Нерухомим майном визнається жилий
будинок або його частина, квартира,
садовий будинок, дача, гараж, інша
постійно розташована будівля, а також
інший об'єкт, що підпадає під
визначення групи 3 основних засобів та
інших необоротних активів згідно з
Податковим кодексом України.
Пунктом 8 статті 2 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено що, об'єктом
оподаткування для платників збору
визначених пунктом 9 статті 1 цього
Закону, є вартість нерухомого майна,
зазначена в договорі купівлі-продажу
Відповідно до пункту 10 статті 4 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» - на
обов'язкове державне пенсійне
страхування для підприємств, установ
та організацій незалежно від форм
власності та фізичних осіб, які
придбавають нерухоме майно
встановлюються ставки збору на рівні 1
відсотка від вартості нерухомого
майна, зазначена в договорі
купівлі-продажу такого майна.
Питання сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
окремих видів господарських операцій
згідно із Законом України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» врегульовані Порядком
сплати збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування з окремих видів
господарських операцій, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.11.1998 № 1740 (надалі по тексту -
Порядок №1740).
Згідно з пунктом 15-1 Порядку №1740, який
містить положення аналогічні за
змістом положенням вищенаведених
статей Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування», - збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операцій купівлі-продажу нерухомого
майна сплачується підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від форм власності та фізичними
особами, які придбавають нерухоме
майно, у розмірі 1 відсотка від вартості
нерухомого майна, зазначеної в
договорі купівлі-продажу такого майна,
за винятком державних підприємств,
установ і організацій, що придбавають
нерухоме майно за рахунок бюджетних
коштів, установ та організацій
іноземних держав, що користуються
імунітетами і привілеями згідно із
законами та міжнародними договорами
України, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, а також
громадян, які придбавають житло і
перебувають у черзі на одержання житла
або придбавають житло вперше.
Таким чином, із загального правила про
обов'язковість сплати збору при
придбанні нерухомого майна
законодавцем встановлено два винятки:
громадяни, які придбавають житло і
перебувають на черзі на одержання
житла, та громадяни, які придбавають
Відповідно пункту 15-3 Порядку №1740 -
нотаріальне посвідчення або
реєстрація на біржі договорів
купівлі-продажу нерухомого майна
здійснюється за наявності
документального підтвердження сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
Поряд з цим, станом на час придбання
позивачами нерухомого майна, так само
як і станом на час розгляду справи, в
Україні відсутній механізм перевірки
інформації про те, чи вперше особа
придбала нерухомість.
Зокрема, на сьогоднішній день в Україні
не існує єдиної бази, за допомогою якої
можна визначити первинне придбання
нерухомого майна особою, а також не
існує органу, компетентного видавати
довідки на підтвердження обставин
первинного придбання житла. При цьому,
інформацією щодо прав власності на
нерухоме майно - не володіє також і
Пенсійний фонд України.
В той же час, запроваджуючи певний
механізм правового регулювання
відносин, Держава зобов'язана
забезпечити його реалізацію. В
протилежному ж випадку - всі негативні
наслідки відсутності належного
правового регулювання покладаються
Суд звертає увагу на те, що питання
стосовно механізму перевірки
інформації про те, чи вперше особа
придбала нерухомість, - було предметом
звернення Пенсійного фонду України до
Конституційного Суду України з
проханням дати тлумачення терміна
«придбавають житло вперше», що
міститься у пункті 9 частини першої
статті 1 Закону України «Про збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», визначивши коло осіб,
яких необхідно вважати такими, що
придбавають житло вперше.
Ухвалою Конституційного Суду України
від 23.03.00 № 29-у/2000 відмовлено у
відкритті конституційного провадження
у справі через відсутність у
Пенсійного фонду України права на
конституційне подання та
непідвідомчість Конституційному Суду
України питання, порушеного у поданні.
Відповідно до статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Нормами частини другої статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень - покладено на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Таким чином, за відсутності на даний
час відповідного правового механізму
перевірки інформації про факт
придбання нерухомості вперше саме
держава, в особі Пенсійного фонду
України як уповноваженого суб'єкта
владних повноважень, зобов'язана
доводити той факт, що у кожному
конкретному випадку особа, що
зобов'язана сплачувати збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, придбала житло не вперше.
При цьому, відсутність в Україні єдиної
системи реєстрації прав на нерухоме
майно та позбавлення можливості
Пенсійного фонду України та його
територіальних відділень можливості
встановити придбання житла конкретною
особою вперше, не може ставитись в
провину особі, оскільки невизначення
порядку виконання законодавчо
закріплених норм - не може впливати на
порушення прав громадян, які наділені
За таких обставин, саме органи
Пенсійного фонду України зобов'язані
довести, що конкретні особи -
придбавають житло не вперше.
Відповідно до частини першої статті 138
Кодексу адміністративного судочинства
України предметом доказування є
обставини, яким обґрунтовуються
позовні вимоги чи заперечення або які
мають інше значення для вирішення
справи та які належить встановити при
ухваленні судового рішення у справі.
В ході розгляду даної справи судом
досліджено ряд письмових доказів,
наданих суду на підтвердження позиції
учасників адміністративного процесу з
приводу заявленого позову.
Зокрема із витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності від 25.10.2013
року, вбачається, що в Державному
реєстрі речових прав знайдено запис,
відповідно до якого ОСОБА_1 є власником,
згідно договору купівлі-продажу
двохкімнатної квартири за адресою:
Загалом, будь-яких належних та
допустимих доказів, які б
спростовували твердження позивача про
придбання нею житла вперше, чи свідчили
б про відсутність у неї права на
звільнення від сплати збору,
відповідачами - не надано, а судом - не
За наведених обставин, суд приходить до
переконання, що позивач дійсно вперше
придбав житло (за договором
купівлі-продажу від 25.10.2013 року) та при
оформленні документів безпідставно
(помилково) сплатила збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операції купівлі-продажу
нерухомого майна в розмірі 1% від
вартості придбаного ним майна.
Відтак, позивач має право на повернення
суми сплаченого ними збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування - як помилково сплаченого,
за відсутності обов'язку здійснювати
Частиною другою статті 45 Бюджетного
кодексу України передбачено, що
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, веде бухгалтерський
облік усіх надходжень Державного
бюджету України та за поданням органів,
що контролюють справляння надходжень
бюджету, здійснює повернення коштів,
помилково або надміру зарахованих до
Органи стягнення, у відповідності до
пункту 39 статті 2 Бюджетного кодексу
України - органи, що контролюють
справляння надходжень бюджету, - органи
державної влади, а також органи
місцевого самоврядування,
уповноважені здійснювати контроль за
правильністю та своєчасністю
справляння податків і зборів
(обов'язкових платежів), інших
надходжень бюджету. Постановою КМУ
"Деякі питання ведення обліку податків
і зборів (обов'язкових платежів) та
інших доходів бюджету" від 16 лютого 2011
року №106, Пенсійний фонд України
зазначено в переліку органів, що
контролюють справляння надходжень
бюджету при купівлі-продажу нерухомого
Відповідно до Порядку казначейського
обслуговування доходів та інших
надходжень державного бюджету,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 29.01.2013 року №43,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 19 лютого 2013 року за
України у процесі казначейського
обслуговування державного бюджету за
доходами та іншими надходженнями
формують розрахункові документи і
здійснюють повернення коштів,
помилково або надміру зарахованих до
бюджету, за поданням органів, що
контролюють справляння надходжень
бюджету та здійснюють безспірне
списання коштів державного бюджету на
підставі виконавчого документа у
порядку, встановленому Кабінетом
Таким чином, оскільки збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі 1% від вартості
придбаного нерухомого майна, ОСОБА_1
сплачено помилково, то за відсутності
обов'язку здійснювати такий платіж, -
суд приходить до висновку, що сплачені
ним при нотаріальному оформленні
договору купівлі-продажу вперше
придбаного житла кошти (8613,83 грн.) -
підлягають поверненню з Державного
Поряд з цим таке повернення коштів -
може відбуватись лише за дотримання
ряду умов, визначених чинним
Так, на даний час, процедуру повернення
коштів, помилково або надміру
зарахованих до державного та місцевих
бюджетів, а саме: податків, зборів
(обов'язкових платежів) та інших
доходів бюджету, коштів від повернення
до бюджетів бюджетних позичок,
фінансової допомоги, наданої на
поворотній основі, та кредитів, у тому
числі залучених державою або під
державні гарантії, - визначає Порядок
повернення коштів, помилково або
надміру зарахованих до державного та
місцевих бюджетів, затверджений
наказом Державного казначейства
України від 10.12.2002 року №226,
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 25.12.2002 року за №1000/7288, з змінами
і доповненнями (надалі по тексту -
Порядок №226) .
Відповідно до підпункту 7 пункту 4
Положення про Державну казначейську
службу України, затвердженого Указом
Президента України від 13 квітня 2011 року
№460/2011, казначейство України
відповідно до покладених завдань
здійснює повернення коштів, помилково
або надміру зарахованих до бюджету, за
поданням органів, що контролюють
справляння надходжень бюджету.
Відповідно до пп. З п. 9 розділу VI
Прикінцевих та перехідних положень
Бюджетного кодексу України у разі
безспірного списання коштів
державного бюджету (місцевих бюджетів)
Державна казначейська служба України
відображає в обліку відповідні
бюджетні зобов'язання розпорядника
бюджетних коштів зобов'язаний привести
у відповідність з бюджетними
асигнуваннями інші взяті бюджетні
Водночас п. 19 Порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ від 03.08.2011 №845 встановлено, що
безспірне коштів державного та
місцевого бюджетів і їх перерахування
на рахунок, зазначений у виконавчому
документі про стягнення надходжень
бюджету, здійснюються органами
Казначейства з відповідного рахунка,
на який такі кошти зараховані, шляхом
оформлення розрахункових документів.
Враховуючи вищезазначене, суд
відмовляє в частині позовних вимог
щодо зобов'язати УПФУ в Печерському
районі м. Києва повернути помилково
сплачені грошові кошти в сумі 6 135,00 грн.,
згідно квитанції № к83/Р/13 від 25.10.2013 р.
Згідно з частиною 2 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, зокрема, може вийти за межі
позовних вимог тільки в разі, якщо це
необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.
Стаття 162 Кодексу адміністративного
судочинства України визначає
повноваження суду при вирішенні
справи, за частиною 2 якої, зокрема,
передбачено, що суд може прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.
За таких умов, з метою повного захисту
прав, свобод та інтересів позивача, суд
вважає за необхідне захистити порушені
права позивача шляхом стягнути з
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_1 6 135,00 грн. (шість тисяч сто
тридцять п'ять гривень 00 коп.)
сплаченого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування при
придбанні на підставі договору
купівлі-продажу від 25 жовтня 2013 року
Стаття 71 Кодексу адміністративного
кодексу України передбачає, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Зважаючи на всі наведені обставини в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають до
часткового задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167, 183-3
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
2. Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 6 135,00 грн.
(шість тисяч сто тридцять п'ять гривень
00 коп.) сплаченого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування при
придбанні на підставі договору
купівлі-продажу від 25 жовтня 2013 року
3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 182,70 (сто
вісімдесят дві гривні 70 коп.) судового
Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст. ст. 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
Вєкуа Н.Г.

Повний текст рішення від 17.06.2014 року