Справа № 502/2317/13-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 502/2317/13-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Балан М.В.

Одеській апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача судді - Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Кілійському районі Одеської області на
постанову Кілійського районного суду
Одеської області від 05 березня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Кілійському районі Одеської
області про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 (надалі -
ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду
першої з позовом, в якому просив
визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в Кілійському
районі Одеської області (надалі - УПФУ,
відповідач) щодо відмови у призначенні
пільгової пенсії, як
електрогазозварнику після досягнення
55 річного віку при стажі роботи не
менше 25 років, із них не менше 12 років 6
місяців на роботах з особливо
шкідливими і важкими умовами праці за
Списком №2 виробництв, цехів, професій
і посад, робота на яких дає право на
державну пенсію на пільгових умовах і в
пільгових розмірах затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 11 березня 1994 року № 162 (надалі -
Список №2), зобов'язати відповідача
призначити і виплачувати пенсію,
відповідно до пункту «б» ч.1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
часу подачі заяви, а саме з 02 квітня 2013
року.

В обґрунтування позивач зазначив, що
відповідач безпідставно відмовив йому
в призначенні пенсії на пільгових
умовах відповідно до пункту «б» ч.1 ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», чим порушив законні
права та інтереси.

Постановою Кілійського районного суду
Одеської області від 05 березня 2014 року,
яка винесена в порядку скороченого
провадження - задоволено.

Суд визнав дії УПФУ щодо відмови у
призначенні позивачу пільгової пенсії,
як електрогазозварнику після
досягнення 55-річного віку при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на роботах з особливо
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, - протиправними.

Також, суд зобов'язав УПФУ призначити і
виплачувати позивачу, пенсію,
відповідно до пункту «б» частини 1
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» у зв'язку з досягненням
55-річного віку при стажі роботи не
менше 25 років, з них не менше 12 років 6
місяців на роботах з особливо
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв з часу подачі
такої заяви до управління Пенсійного
фонду України у Кілійському районі
Одеської області, а саме з 02 квітня 2013
року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
УПФУ його оскаржило, вважаючи, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Апелянт просить скасувати рішення суду
першої інстанції та прийняте нове - про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу в порядку письмового
провадження у відповідності до п.3 ч.1
ст. 197 КАС України.

З'ясувавши обставини справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції було
встановлено, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1,
згідно записів в трудовій книжці
колгоспника серія УКР №3025432, та записів
в трудовій книжці від 10 липня 1972 року,
вступив 14 серпня 1975 року до колгоспу
«Україна» с. Шевченкове, Кілійського
району, Одеської області і з 1973 року по
1998 рік працював на посаді
електрогазозварника.

02 квітня 2013 року позивач звернувся до
УПФУ із заявою про призначення пенсії
за віком на пільгових умовах.

Рішенням комісії при Головному
управлінні Пенсійного фонду України в
Одеській області, відповідно до
протоколу № 4 від 26 квітня 2013 року
позивачу відмовлено у підтвердженні
роботи на посаді електрогазозварника з
01 січня 1973 року по 14 травня 1973 року, з 06
червня 1975 року по 31 грудня 1982 року та з 01
січня 1990 року по 31 грудня 1997 року
відповідно до Списку № 2, розділ ХХХІІІ
- «Загальні професії», оскільки правом
на призначення пенсії на пільгових
умовах користуються
електрогазозварники на різанні і
ручному зварюванні, на
напівавтоматичних машинах, а також на
автоматичних машинах із застосуванням
флюсів, що містять шкідливі речовини не
нижче 3 класу небезпеки. Відомості про
зайнятість на зазначених роботах та
про проведення атестації робочих місць
відсутні.

Листом №7365 від 31 травня 2013 року
відповідач відмовив позивачу у
нарахуванні пенсії та зарахуванні до
періоду роботи пільгового стажу, який
дає право на призначення пенсії за
віком за Списком №2 роботу на посаді
електрогазозварника в КСП та СВК
«Україна», оскільки відсутнє
підтвердження про постійну зайнятість
на певному виді зварювання повний
робочий день та відсутність даних про
атестацію робочих місць.

Згідно зі вимогами ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Так, відповідно до ст. 62 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
передбачено, що основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка.

Відповідно до статті 45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» пенсія
призначається з дня звернення за
пенсією, крім таких випадків, коли
пенсія призначається з більш раннього
строку. Пенсія за віком призначається з
дня, що настає за днем досягнення
пенсійного віку, якщо звернення
відбулося не пізніше трьох місяців з
дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з пунктом 10 Порядку
застосування Списків №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18
листопада 2005 року №383 для
підтвердження стажу роботи зі
шкідливими і важкими умовами праці
необхідно подати трудову книжку із
оформленими належним чином записами
про займану посаду і період
виконуваної роботи, виписку із наказу
по підприємству про проведення
атестації на відповідному робочому
місці та, у разі відсутності в трудовій
книжці відомостей, що визначають право
на пенсію на пільгових умовах,
уточнюючу довідку, передбачену пунктом
20 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637.

Посада електрогазозварника включена
до Списку №2.

Відповідно до п.«б» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники зайняті повний
робочий день на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці: чоловіки після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 25 років, з яких не менше 12 років
6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до підпункту «б» пункту 7
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року № 22-1, до
заяви про призначення пенсії за віком
додаються документи про стаж, що
визначені Порядком підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 12
серпня 1993 року №637.

Відповідно до пункту 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній, у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників. У довідці має бути
зазначено: періоди роботи, що
зараховуються до спеціального стажу:
професія або посада; характер
виконуваної роботи; розділ, підрозділ,
пункт, найменування списків або їх
номери, до якого включається цей період
роботи: первинні документи за час
виконання роботи, на підставі яких
видана зазначена довідка.

З виписок трудової книжки і трудової
книжки колгоспника ОСОБА_1 вбачається,
що він працював на посаді
електрогазозварника в КСП «Україна» та
після реорганізації колгоспу в СВК
«Україна», що підтверджується записами
та архівними довідками № Т-157(1) від 01
квітня 2013 року, № Т-157(2) від 01 квітня 2013
року, № Т-158 від 01 квітня 2013 року,
виданими КП «Трудовий архів
Кілійського району».

Отже, загальний стаж позивача із
шкідливими та важкими умовами праці
складає більше 13 років.

Посилання апелянта на те, що в трудовій
книжці посада позивача зазначена як
«електрогазозварник», а Списком №2
передбачена посада
електрогазозварника, зайнятого
різанням та ручим зварюванням, на
напівавтоматичних машинах, а, також,
автоматичних машинах із застосуванням
флюсів, що містять шкідливі речовини не
нижче 3 класу безпеки, до уваги судом
апеляційної інстанції не приймаються,
оскільки жодним нормативно-правовим
актом або Законом України не
передбачено обов'язок роботодавця
зазначати такі відомості саме як
зазначено у Списку №2.

Окрім того, оскільки підприємство,
згідно довідки № 430822 від 02 квітня 2013
року з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців СВК «Україна»
ліквідовано, у позивача відсутні
можливості надати підтверджуючі
документи щодо виконуваної роботи.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В свою чергу, відповідач не спростував
факт роботи позивача на посаді
електрогазозварника, зайнятого
різанням та ручим зварюванням, на
напівавтоматичних машинах, а, також,
автоматичних машинах із застосуванням
флюсів, що містять шкідливі речовини не
нижче 3 класу безпеки.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про те, що періоди
роботи позивача електрогазозварником
в КСП «Україна» та після реорганізації
колгоспу в СВК «Україна» з 01 січня 1973
року по 14 травня 1973 року, з 06 червня 1975
року по 31 грудня 1982 року та з 01 січня 1990
року по 31 грудня 1997 року безпідставно
не включені відповідачем до стажу, що
дає право на призначення пільгової
пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист я кого вони просять.

Зважаючи на зазначену вище норму
закону, колегія суддів апеляційного
суду вважає за можливе, для повного та
всебічного захисту прав позивача,
вийти за межі позовних вимог, шляхом
визнання протиправним та скасування
рішення комісії при Головному
управлінні Пенсійного фонду України в
Одеській області протокол № 4 від 26
квітня 2013 року та зобов'язання УПФУ в
Кілійському районі Одеської області
включити до трудового стажу позивача,
що дає право на отримання пенсії за
віком на пільгових умовах, період
роботи електрогазозварником з 01 січня
1973 року по 14 травня 1973 року, з 06 червня
1975 року по 31 грудня 1982 року та з 01 січня
1990 року по 31 грудня 1997 року.

Доводи апелянта про непідтвердження
вказаних періодів до уваги колегією
суддів не приймаються, оскільки
спростовуються матеріалами справи.

Атестація робочих місць за умовами
праці - це комплексна оцінка всіх
факторів виробничого середовища і
трудового процесу, супутніх
соціально-економічних факторів, що
впливають на здоров'я і працездатність
працівників в процесі трудової
діяльності.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 01 серпня 1992 року № 442, атестація
робочих місць за умовами праці
проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах.

Частиною другою пункту 4 зазначеного
Порядку встановлено, що
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Таким чином, законодавцем покладено
обов'язок проведення атестації робочих
місць на керівників підприємств, а тому
її не проведення не може позбавити
громадян їх конституційного права на
соціальний захист щодо вирішення
питань надання пенсій за віком на
пільгових умовах відповідно до статті
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Зважаючи на зазначене, доводи апелянта
про відсутність проведення атестації
на підприємстві позивача, як підставу
для відмови у призначенні пільгової
пенсії є безпідставними та спростовані
наведеним вище.

Відповідно до ст. 201 КА України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Кілійському
районі Одеської області - задовольнити
частково.

Постанову Кілійського районного суду
Одеської області від 05 березня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Кілійському районі Одеської
області про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії - змінити.

Викласти резолютивну частину
постанови у наступній редакції:

«Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Кілійському районі Одеської області
про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в Кілійському районі
Одеської області щодо відмови у
призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії
після досягнення 55-річного віку при
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 12 років 6 місяців на роботах з
особливо шкідливими і важкими умовами
праці за Списком № 2 виробництв -
протиправними.

Скасувати рішення комісії при
Головному управлінні Пенсійного фонду
України в Одеській області протокол № 4
від 26 квітня 2013 року про відмову ОСОБА_1
у підтвердженні періодів роботи на
посаді електрогазозварника.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Кілійському районі
Одеської області включити до трудового
стажу ОСОБА_1, що дає право на отримання
пенсії за віком на пільгових умовах,
період роботи електрогазозварником в
КСП «Україна» та після реорганізації
колгоспу в СВК «Україна» з 01 січня 1973
року по 14 травня 1973 року, з 06 червня 1975
року по 31 грудня 1982 року та з 01 січня 1990
року по 31 грудня 1997 року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Кілійському районі
Одеської області призначити та
провести нарахування та виплату
ОСОБА_1, пенсії, відповідно до пункту
«б» частини 1 статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» у зв'язку
із досягненням 55-річного віку при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на роботах з особливо
шкідливими і важкими умовами праці за
Списком № 2 виробництв з 02 квітня 2013
року».

Постанова суду є остаточною та
касаційному оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя
І.О.Турецька

суддя
Л.В. Стас

суддя
І.П. Косцова