Справа № 640/2697/14-а
Суддя: Божко В. В.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2014 Київський районний суд м.
Харкова

у складі головуючого - судді
Божко В.В.

при секретарі
Пащук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
адміністрації Київського району
Харківської міської ради, Харківського
обласного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Харківської обласної державної
адміністрації про визнання дій органу
місцевого самоврядування не чинними та
зобов'язання стягнення заборгованості
по допомозі по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2009 року ОСОБА_1 звернулася в суд
з адміністративним позо вом, в якому
зазначала, що відповідно до статей 13, 15
Закону України «Про держав ну допомогу
сім'ям з дітьми» має право на допомогу
при народженні дитини у сумі кратній 22,6
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років та допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років. Проте відповідач протягом
2007-2009 років сплачував зазначену
допомогу в іншому розмірі, внаслідок
чого виникла заборгованість, яку
просила стягнути. Також просила
стягнути невиплачену частину допомоги
при народженні дитини.

Постановою Київського районного суду
міста Харкова від 23 червня 2009 року
позов задоволено частково: зобов'язано
управління праці та соціального
захисту насе лення Київської районної
у місті Харкові призначити та
здійснити перерахунок допо моги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 06 вересня по 31 грудня
2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року
у розмірі встановленому зако ном
прожитковому мінімуму для дітей віком
до шести років; зобов'язано Харківський
обласний центр по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
Головного управ ління праці та
соціального захисту населення
Харківської обласної державної
адмініс трації виплатити недоотриману
суму допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з 06
вересня по 31 грудня 2007 року у розмірі 1
251,05 грн. та з 22 травня по 31 грудня 2008
року у розмірі 2 849,74 грн.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 17 листопа
да 2009 року рішення суду першої
інстанції скасовано в частині
задоволення позовних вимог та в цій
частині ухвалено нове про відмову у
задоволенні позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 22.01.2014 р., постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 17.11.2009 р. та
постанову Київського районного суду м.
Харкова від 23.06.2009 р. в частині позовних
вимог за 2007-2008 р. скасували, справу в цій
частині направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції. У решті судові
рішення залишені без змін.

В подальшому позивач уточнила свої
позовні вимоги та просила суд визнати
дії відповідачів незаконними в частині
розміру допомоги по догляду за дитиною
за 2008 рік, зобов'язати Управління праці
та соціального захисту населення
адміністрації Київського району
Харківської міської ради провести
перерахунок призначеної допомоги по
догляду за дитиною за 2008 рік,
зобов'язати Харківський обласний центр
по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного
управління праці та соціального
захисту населення Харківської
обласної державної адміністрації
виплатити їй недоплачену суму
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Позивач до судового засідання не
з'явилась, в матеріалах справи
міститься заява з проханням слухати
справу без її участі.

Представник відповідача - Управління
праці та соціального захисту населення
адміністрації Київського району
Харківської міської ради, до судового
засідання не з'явилась, надала до суду
заяву, в якій просила відмовити
позивачу в задоволенні позову та
слухати справу без участі представника
управління.

Представник відповідача -
Харківського обласного центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Головного управління праці та
соціального захисту населення
Харківської обласної державної
адміністрації, до судового засідання
не з'явився, про місце та час слухання
справи сповіщений судом своєчасно та
належним чином, причини неявки суду не
повідомив.

Суд, перевіривши матеріали
справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалами справи,
позивач має дитину ІНФОРМАЦІЯ_1, з
вересня 2007 року перебуває на обліку в
управлінні праці та соціального
захисту населення Київської районної в
місті Харкові ради та відпо відно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народжен ням та
похованням» з 01 липня 2007 року по 01 липня
2008 року призначено виплату допомоги
при народжені дитини в розмірі 8 500 грн.
та з 06 вересня 2007 року призна чено
щомісячну державну допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею трирі
чного віку (а.с.10).

Відповідно до довідки управління праці
та соціального захисту населення Ки
ївської районної в місті Харкові ради
позивача взято на облік на термін її ві
дпустки по догляду за дитиною з 06
вересня 2007 року як застраховану в
системі за гальнообов'язкового
державного соціального страхування
особу, тому зазначені пра вовідносини
регулюються Законом України «Про
загальнообов'язкове державне соці
альне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумо вленими народженням та
похованням», а не Законом України «Про
державну допо могу сім'ям з дітьми».

Відповідно до статті 41 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне со
ціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зу мовленими народженням та
похованням» допомога при народженні
дитини надається у сумі, кратній 22,6
розміру прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років, вста новленого
на день народження дитини.

Виплата допомоги здійснюється
одноразово у дев'ятикратному розмірі
прожиткового мінімуму при народженні
дитини, решта - про тягом наступних 12
місяців у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

При нарахуванні та виплаті зазначеного
виду допомоги у 2007 році відповідач
керувався положеннями абзацу 2 частини
другої статті 56 Закону України «Про Дер
жавний бюджет на 2007 рік», згідно якого
допомога при народженні дитини виплачу
валась у розмірі 8 500 грн. Виплата
допомоги здійснювалась одноразово при
наро дженні дитини в сумі 3 400 грн., решта
- протягом наступних 12 місяців рівними
час тинами по 425 грн. у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Норми абзацу 2 частини другої статті 56
Закону України «Про Державний бю джет
на 2007 рік» такими, що не відповідають
Конституції України (є неконституцій
ними) не визнавались і підлягали
застосуванню, тому допомога при
народженні дити ни нарахована та
виплачена відповідачем відповідно до
діючого законодавства.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підпри ємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпе
чення; створення мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 01 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України «Про Держав
ний бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», дія якого поширювалася на
осіб, не за страхованих у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13), та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страху вання у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими на родженням та
похованням», який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами. Зокрема, статтею 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
по хованням» було передбачено, що
допомога надається застрахованій
особі у розмірі, що встановлюється
правлінням Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Станом на 01 січня 2008 року також діяли
Порядок призначення і виплати дер
жавної допомоги сім'ям з дітьми,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів Укра їни від 27 грудня 2001 року
№1751, та Порядок призначення і виплати
допомоги при народженні дитини та
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку особам,
застрахованим в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 11 січня 2007 року № 13.

Пунктами 23, 25 розділу II Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
внесені ві дповідні зміни до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та Зако ну України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з тим
часовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похо ванням». Зокрема, згідно зі
змінами, внесеними до статті 13 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», дію цього Закону поширено на
всіх осіб, які є учасниками
правовідносин, пов'язаних із виплатою
допомоги, а згідно зі змінами, вне
сеними до статті 15 та пункту 3
Прикінцевих положень цього Закону,
встановлено ро змір допомоги та
алгоритм її визначення у 2008-2010 роках.
Водночас із Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з тимча
совою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похован ням» було, зокрема, виключено
статтю 43. Пункт 2 розділу III Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
передбачав, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Конституційний Суд України Рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
у тому числі й пункт 25 розділу II
зазначеного Закону, згідно з яким із
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», зо крема, було виключено
статтю 43.

Таким чином, з часу проголошення
Конституційним Судом України Рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію положення
статті 43 Закону України «Про загаль
нообов'язкове державне соціальне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», а з 1 січня 2009 року
відновили свою дію попередні редакції
статей 13, 15 та пункту 3 Прикінцевих
положень Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», які діяли до
внесення до них змін Законом України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України».

Таким чином, з 01 січня по 22 травня 2008
року розмір допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку для осіб, застрахованих в системі
загаль нообов'язкового державного
соціального страхування, регулювався
статтею 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», а з моменту
втрати чинності поло жень підпункту 12
пункту 25 розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» за значені
правовідносини регулювалися також і
статтею 43 Закону України «Про зага
льнообов'язкове державне соціальне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими похованням».

При цьому суд зауважує, що у
відповідності до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод і
інтересів фізичних осіб, прав і
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Зазначені положення кореспондуються з
нормами ст. 162 КАС України, які
визначають повноваження суду при
вирішенні справи по суті.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 22 Конституції України
визначено, що конституційні права і
свободи гарантуються. Таким чином,
держава взяла на себе зобов'язання
забезпечити реалізацію громадянами
своїх конституційних прав.

Враховуючи, що держава взяла на себе
обов'язок щодо виплати позивачу
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, та
поклала виконання цього обов'язку на
центральний орган виконавчої влади,
який діє через свої місцеві органи, що
входять в систему його органів, тобто
на відповідачів по справі, суд вважає,
що вони не виконали свої повноваження
без поважних причин.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте, відповідачі до суду не з'явились,
заперечення на позов до суду не надали.

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги позивача, що стосується вимог за
2008 р. є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19, 22, 46 Конституції України, ст.ст. 6-14, 71,
99, 158, 159, 162 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Київського району Харківської міської
ради, Харківського обласного центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Головного управління праці та
соціального захисту населення
Харківської обласної державної
адміністрації про визнання дій органу
місцевого самоврядування не чинними та
зобов'язання стягнення заборгованості
по допомозі по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку -
задовольнити.

Визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
адміністрації Київського району
Харківської міської ради та
Харківського обласного центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Головного управління праці та
соціального захисту населення
Харківської обласної державної
адміністрації незаконними в частині
розміру допомоги по догляду за дитиною
за 2008 рік.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
адміністрації Київського району
Харківської міської ради провести
перерахунок призначеної допомоги по
догляду за дитиною за 2008 рік.

Зобов'язати Харківський обласний
центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного
управління праці та соціального
захисту населення Харківської
обласної державної адміністрації
виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня отримання сторонами
копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

СУДДЯ -