Справа № 157/148/14а, 6а/157/4/14
Суддя: Гінда О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 р.
№
876/2263/14 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Гінди О.М.

суддів:
Мікули О.І., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Камінь-Каширському районі
Волинської області на ухвалу
Камінь-Каширського районного суду
Волинської області від 28 січня 2014 року
про зміну способу виконання судового
рішення у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Камінь-Каширському районі Волинської
області визнання неправомірними дій та
зобов'язання нарахувати і виплатити
підвищення до пенсії, -

встановив:

постановою Камінь-Каширського
районного суду Волинської області від
08.09.2011, яка залишена без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 04.06.2013,
визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Камінь-Каширському районі Волинської
області та зобов'язано його нарахувати
і виплатити ОСОБА_1 щомісячне
підвищення до пенсії, як дитині війни, у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
відповідно до вимог ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
період з 18.02.2011 по 22.07.2011 включно, з
урахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

23.01.2014 ОСОБА_1 звернулася з заявою про
зміну способу виконання судового
рішення в частині зобов'язання
виплатити одноразову компенсацію за
шкоду, заподіяну здоров'ю на стягнення
з відповідача 909,55 грн.

Вказана заява обґрунтована тим, що
відповідачем судове рішення в частині
проведення нарахування підвищення до
пенсії виконане, згідно якого розмір
такої, що підлягає виплаті, становить
909,55 грн. У іншій частині судове рішення
боржником не виконане, а тому позивач
просить змінити спосіб виконання
судового рішення на стягнення суми
підвищення до пенсії, згідно з
проведеним боржником розрахунком.

Ухвалою Камінь-Каширського районного
суду Волинської області від 28.01.2014
заяву задоволено.

Із цією ухвалою суду першої інстанції
не погодився відповідач та оскаржив її
в апеляційному порядку. Вважає, що така
постановлена з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи
та з порушенням норм матеріального і
процесуального права, а тому просить її
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні заяви
щодо зміни способу виконання судового
рішення.

Враховуючи те, що цю справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, а усі особи, які беруть участь
у справі в судове засідання не прибули,
хоча належним чином повідомлені про
дату, час та місце судового розгляду, у
відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про можливість
розгляду справи в порядку письмового
провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав
доповідь судді-доповідача, перевірив
матеріали справи та обговорив підстави
і межі апеляційних вимог, вважає, що
апеляційна скарга задоволеною бути не
може.

Суд першої інстанції оскаржувану
ухвалу мотивував тим, що заяву про
зміну способу виконання судового
рішення належить задовольнити,
оскільки як вбачається із постанови
про повернення виконавчого документа,
рішення суду виконане частково в
частині нарахування підвищення до
пенсії в сумі 909,55 грн, однак виплатити
ці кошти боржник не може, оскільки
кошторисом передбачені кошти тільки на
здійснення поточних платежів. Так як
фактично перерахунок зазначеного
підвищення до пенсії боржником
проведено, то слід змінити спосіб
виконання постанови суду в частині
виплати на стягнення з боржника в
користь ОСОБА_1 909,55 грн.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і суд
апеляційної інстанції, з огляду на
таке.

Відповідно до статті 2 Закону України
від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган.

Водночас судові рішення у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат.

Із матеріалів справи суд апеляційної
інстанції вбачає, що у ППВР УДВС
Головного управління юстиції у
Волинській області перебував
виконавчий лист № 2а- 9621/2011 виданий
25.06.2013 у цій справі. У процесі
здійснення виконавчих дій боржником
частково виконано судове рішення та
проведено нарахування ОСОБА_1
підвищення до пенсії, як дитині війни, в
сумі 909,55 грн (а.с. 41). Однак, виплатити ці
кошти відповідач не може, у зв'язку з
відсутністю фінансового ресурсу з
Державного бюджету України.

Оскільки судом встановлено, що
відповідачем здійснено нарахування
спірного підвищення до пенсії в сумі
909,55 грн, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про наявність
підстав заміни способу виконання цього
рішення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильних висновків
суду першої інстанції, а тому така
задоволеною бути не може.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції обґрунтовано задовольнив
заяву про зміну способу виконання
судового рішення, правильно і повно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування оскарженої
ухвали, суд апеляційної інстанції не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254,
263 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Камінь-Каширському районі Волинської
області - залишити без задоволення, а
ухвалу Камінь-Каширського районного
суду Волинської області від 28 січня 2014
року про зміну способу виконання
судового рішення у справі № 157/148/14-а
(6-а/157/4/14) - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів з
моменту набрання нею законної сили
може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.М. Гінда

Судді:
О.І. Мікула

В.В. Ніколін