Справа № 647/1605/14-а
Суддя: Кириленко М. О.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 647/1605/14-а
Провадження №2-а/647/49/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2014 року Бериславський районний суд
Херсонської області у складі:

головуючого судді Кириленко М.О.,

за участю секретаря Святцевої Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Бериславі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора взводу з
обслуговування стаціонарного поста №2
роти ДПС ДАІ УМВС України Надвернюка
Ігора Степановича про звільнення від
адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в порядку
адміністративного судочинства до суду
про звільнення від адміністративної
відповідальності, посилаючись на те, що
01.06.2014 року інспектором ДАІ на нього
було складено протокол про
адміністративне правопорушення та на
підставі нього винесено постанову по
справі про адміністративне
правопорушення, якою накладено
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425
грн.

В судовому засіданні позивач не
з'явився, надав до суду письмову заяву
про розгляд справи у його відсутність,
на задоволенні позовних вимог
наполягав з підстав зазначених у
позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, суду пояснив, що протокол про
адміністративне правопорушення
складений відповідно до чинного
законодавства, ОСОБА_1 керував
транспортним засобом «Богдан»211140 д/н
НОМЕР_1, не маючи при собі посвідчення
водія відповідної категорії, тобто
винесена постанова про
адміністративне правопорушення є
законною та не підлягає скасуванню.
Крім того, відповідач надав суду витяг
з «Реєстру адміністративних
правопорушень», в якому вбачається, що
01.06.2014 року працівниками ДАІ також було
складено протокол АВ2№131967 про
адміністративне правопорушення згідно
статті 130 ч.2 КУпАП відносно ОСОБА_1

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що адміністративний позов
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з рішення Конституційного суду
України, кожен має гарантоване
державою право оскаржити в суді
загальної юрисдикції рішення, дії чи
бездіяльність будь-якого органу
державної влади, органу місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб, якщо вважає, що їх рішення, дія чи
бездіяльність порушують або ущемляють
його права і свободи чи перешкоджають
їх здійсненню, а тому потребують
захисту в суді.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно
матеріальну шкоду, чи є підстави для
передачі матеріалів про
адміністративне правопорушення на
розгляд громадської організації,
трудового колективу, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Як свідчить постанова серії АА2 № 144872
від 01.06.2014 року, ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 126 КУпАП, за те, що він 01.06.2014 року
керуючи транспортним засобом не мав
при собі посвідчення водія відповідної
категорії на т/з (а.с. 5). З протоколом
ОСОБА_1 на момент вчинення
адміністративного правопорушення був
згоден, про що свідчить його підпис на
протоколі.

Відповідно до пункту 2.1 правил
Дорожнього Руху : «Водій механічного
транспортного засобу повинен мати при
собі:

а) посвідчення водія на право керування
транспортним засобом відповідної
категорії;»

Разом з тим, було складено протокол
АВ2№131967 від 01.06.2014 року про
адміністративне правопорушення за
ст.130 ч.2 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача та саме
відповідач зобов'язаний довести
правомірність свого рішення.

Як встановлено в судовому засіданні
стягнення накладено правомочним
органом, в межах встановлених санкцією
статті, строк давності встановлений ст.
38 КУпАП для застосування
адміністративного стягнення не
закінчився, а тому постанова є законною
та обґрунтованою.

Відповідно ст. 71 ч. 6 КАС України якщо
особа, яка бере участь у справі, без
поважних причин не надасть докази на
пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Посилання позивача на те, що вчинене
ним правопорушення не потягнуло за
собою жодних наслідків, що він не має
постійного доходу, та на його утриманні
знаходиться хвора бабуся, не є
підставою для звільнення його від
адміністративної відповідальності
згідно ст. 22 КУпАП.

Враховуючи, що позивачем не надано
жодних доказів, на підставі яких він
просить скасувати постанову по справі
про адміністративне правопорушення та
звільнити ОСОБА_1 від адміністративної
відповідальності; додаткових обставин,
які можуть стати підставою для
застосування ст.22 КУпАП та звільнення
позивача від адміністративної
відповідальності, судом не
встановлено.

Таким чином, підстав для звільнення
позивача від адміністративної
відповідальності за малозначністю,
скасування постанови серії АА2 № 144872
від 01.06.2014 року та для задоволення
позову у суду не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 86, 112, 158-163 КАС України, ст. ст. 13, 34,
288 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити
за його необґрунтованістю.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя
М.О. Кириленко