Справа № 814/896/14
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/896/14

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Гордієнко Т. О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря - Скоріної Т.С.

за участю сторін:

представник апелянта - Мерлянова С.М.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу
Державного підприємства
«Суднобудівний завод імені 61 комунара»
на постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва до Державного підприємства
«Суднобудівний завод імені 61 комунара»
про стягнення витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у розмірі 624 001,93 грн, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року управління Пенсійного
фонду України в Центральному районі м.
Миколаєва (надалі - позивач, УПФУ)
звернувся до Миколаївського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просило стягнути з Державного
підприємства «Суднобудівний завод
імені 61 комунара» (надалі - відповідач,
ДП «Суднобудівний завод імені 61
комунара») витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів «а» - «з» статті 13
Закону України № 1788-XII від 5 листопада
1991 року «Про пенсійне забезпечення»
(далі - Закон № 1788), а також працівникам
за Списком № 1 та Списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, зайнятість в яких дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 16 січня 2003 року №
36 (надалі - Список № 1, Список № 2), у
розмірі 624 001,93 грн за період з 01 січня 2014
року по 28 лютого 2014 року.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач
всупереч вимогам чинного
законодавства не відшкодував позивачу
витрати на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14 квітня 2014
року адміністративний позов -
задоволено.

Суд стягнув з ДП «Суднобудівний завод
імені 61 комунара» на користь УПФУ в
Центральному районі м. Миколаєва
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій у розмірі 624 001, 93 грн
за період з 01 січня 2014 року по 28 лютого
2014 року.

В апеляційній скарзі ДП «Суднобудівний
завод імені 61 комунара» ставиться
питання про скасування судового
рішення у зв'язку з порушенням судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи та про
постановлення нового рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог у
повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтовувалася
відсутністю коштів у підприємства на
зазначені виплати, а також
недоведеністю позивачем обставин
виплат пільгових пенсій працівникам ДП
«Суднобудівний завод імені 61
комунара».

Представник апелянта в судовому
засіданні суду апеляційної інстанції
доводи апеляційної скарги підтримав та
просив її задовольнити.

Представник позивача в судове
засідання суду апеляційної інстанції
не з'явився, повідомлений належним
чином про місце, день та час судового
розгляду.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу у відповідності до вимог ч.4 ст.
196 КАС України.

З'ясувавши обставини справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції було
встановлено, що ДП «Суднобудівний
завод імені 61 комунара» зареєстроване
в УПФУ, як страхувальник внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

На підприємстві відповідача працювали
громадяни, яким згодом було призначено
пільгову пенсію.

В період з 01 січня 2014 року по 28 лютого 2014
року борг підприємства по
відшкодуванню пільгових пенсій перед
позивачем складає 624001,93 грн.

Загальний розгорнутий розрахунок
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій по ДП
«Суднобудівний завод імені 61 комунара»
з 01 січня 2014 року по 28 лютого 2014 року за
Списком №1 на 54 особи, наявний в
матеріалах справи (а.с.6-7).

Загальний розгорнутий розрахунок
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій по ДП
«Суднобудівний завод імені 61 комунара»
з 01 січня 2014 року по 28 лютого 2014 року за
Списком №2 на 170 осіб, наявний в
матеріалах справи (а.с.8-10).

Вказані розрахунки своєчасно
направлялися на адресу відповідача, що
підтверджено повідомлення про
вручення (а.с.11-84).

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив із того, що він
заборгованість відповідача щодо
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій є
обґрунтованою, підтверджується
матеріалами справи та чинними нормами
законодавства.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова
позиція суду першої інстанції, яка
викладена у судовому рішенні,
відповідає вимогам ст.159 КАС України,
виходячи з наступного.

За приписами пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-ІV від 09 липня 2003 року
(надалі - Закон № 1058-ІV) пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди: 1) особам,
зазначеним в абзаці першому цього
пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку, розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 цього
Закону.

При цьому, зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Колишнім працівникам відповідача була
призначена пенсія за віком на
пільгових умовах відповідно до пунктів
«а» - «з» статті 13 Закон N 1788.

За приписами абзацу 4 пункту 1 статті 2
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» №
400/97-ВР від 26 червня 1997 року для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які
є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, пунктами 6.4., 6.8 Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
Постановою правління Пенсійного фонду
України 09 грудня 2003 року за № 21-1,
встановлено, що розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 «Прикінцевих
положень» Закону, які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій; підприємства щомісяця до 25-го
числа вносять до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

На виконання зазначеного вище,
відповідачу направлялися розрахунки
щодо відшкодування витрат на виплату
пільгових пенсій.

Відповідач своєчасно не перераховував
до Пенсійного фонду України суми
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
внаслідок чого у нього утворився борг у
розмірі 624 001, 93 грн за період з 01 січня
2014 року по 28 лютого 2014 року, що
підтверджується загальним розгорнутим
розрахунком, карткою особового
рахунку.

Згідно з пп. 1 п. 2.2 розділу ІІ Положення
«Про управління Пенсійного фонду
України в районах, містах і районах у
містах», затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
30 квітня 2002 року № 8-2 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 21 травня 2002 року за
№442/6730, встановлено, що управління
відповідно до покладених на нього
завдань забезпечує додержання
підприємствами, установами,
організаціями та громадянами актів
законодавства про пенсійне
забезпечення.

Відповідно до підпункту 8 п. 2.4
зазначеного Положення, управління має
право стягувати несплачені суми
єдиного внеску, страхових внесків та
інших платежів з їх платників.

Доводи апелянта про те, що підприємство
знаходиться у дуже скрутному фінансово
- господарському стані і у зв'язку з
арештом коштів в банківських установах
не може здійснювати зазначені виплати,
правового значення для справи не мають,
а тому до уваги колегією суддів не
приймаються.

Що стосується посилань апелянта на те,
що не доведений факт понесення
позивачем витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, то як правильно
зазначив суд першої інстанції, це
спростовується підписаним сторонами
актом звірки.

Враховуючи наведене, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують і не
дають підстав вважати, що судом при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.6 ст. 187 КАС України до
апеляційної скарги додається документ
про сплату судового збору.

Апелянтом не надано квитанцію про
сплату судового збору.

Окрім того, суд апеляційної інстанції
не вбачає підстав, передбачених
Законом України «Про судовий збір» для
звільнення Державного підприємства
«Суднобудівний завод імені 61 комунара»
від сплати судового збору за подачу
апеляційної скарги.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про
судовий збір», який набрав чинності 01
листопада 2011 року, передбачено, що
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 01 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 2 пунктом 3 Частини 2 статті 4
Закону України «Про судовий збір»
передбачено, що за подачу апеляційної
скарги на рішення суду - ставка
судового збору складає - 50 % ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної
суми, але не менше 0,75 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше двох розмірів мінімальної
заробітної плати .

Мінімальна заробітна плата станом на 01
січня 2014 року складає - 1218 грн.

Несплачена апелянтом сума складає - 2436
грн.

Зважаючи на зазначене, судовий збір
підлягає стягненню примусово.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Суднобудівний завод
імені 61 комунара» - залишити без
задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 14 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва до Державного підприємства
«Суднобудівний завод імені 61 комунара»
про стягнення витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у розмірі 624 001,93 грн -
залишити без змін.

Стягнути з Державного підприємства
«Суднобудівний завод імені 61 комунара»
(, МФО 326438, п/р 0011, в АК
«ПІБ») судовий збір за подачу
апеляційної скарги до Одеського
апеляційного адміністративного суду
(рахунок №1008, отримувач ГУДКУ в
Одеській області, код ЄДПРОУ 37607526, банк
отримувач: ГУДКУ в Одеській області,
Приморський район 2203001, код бюджетної
класифікації 2203001, МФО: 828011, код ЄДРПОУ
суду 34380461) в сумі 2436 (дві тисячі
чотириста тридцять шість гривень) грн.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з моменту
виготовлення повного тексту.

Доповідач - суддя
І.О.Турецька

суддя Л.В.
Стас

суддя І.П.
Косцова

Повний текст ухвали складено 01.07.2014
року.