Справа № 812/3822/14
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 липня 2014 рокуЛуганськСправа № 812/3822/14

Суддя Луганського окружного
адміністративного суду Смішлива Т.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Антрациті
Луганської області до Відділу
державної виконавчої служби
Антрацитівського міськрайонного
управління юстиції, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, - Державне підприємство
«Антрацит» в особі відокремленого
підрозділу «Шахта «Комсомольська» про
визнання бездіяльності протиправною,
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Антрациті
Луганської області (далі - позивач) до
Відділу державної виконавчої служби
Антрацитівського міськрайонного
управління юстиції (далі - ВДВС
Антрацитівського МРУЮ) про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що 13.08.2010 Луганським
окружним адміністративним судом
видано виконавчий лист № 2а-3116/10/1270 з
примусового виконання постанови цього
ж суду від 18.05.2010 про стягнення з
Державного підприємства «Антрацит» в
особі відокремленого підрозділу
«Шахта «Комсомольська» на користь
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Антрациті
Луганської області недоїмки по
страховим внескам у розмірі 3235244,66 грн.
03.09.2010 вказаний виконавчий лист, разом
із заявою про відкриття виконавчого
провадження направлено на адресу ВДВС
Антрацитівського МРУЮ та отримано
відповідачем по справі 07.09.2010.

Постановою ВДВС Антрацитівського МРУЮ
від 07.09.2010 відкрито виконавче
провадження № 21257964 щодо виконання
виконавчого листа № 2а-3116/10/1270 від
13.08.2010. Станом на час розгляду справи
вищевказане судове рішення
залишається невиконаним. 07 травня 2014
року позивачем направлено до ВДВС
Антрацитівського МРУЮ клопотання №
06/1835 щодо вчинення відповідачем дій,
передбачених Законом України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», однак відповіді на
вказане звернення позивача державним
виконавцем до теперішнього часу не
надано.

Таким чином, позивач вважає
бездіяльність Відділу державної
виконавчої служби Антрацитівського
міськрайонного управління юстиції
такою, що порушує його права та законні
інтереси, оскільки відповідно до ст. 11
Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії, а Законом України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» встановлені гарантії
держави, щодо виконання судових рішень
та виконавчих документів
Бездіяльність відповідача наносить
Відділенню виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Антрациті
Луганської області значну шкоду.

Позивачем заявлено вимоги визнати
протиправною бездіяльність Відділу
державної виконавчої служби
Антрацитівського міськрайонного
управління юстиції щодо залишення без
розгляду клопотання позивача № 06/1835
від 07.05.2014; зобов'язати відповідача
вчинити дії, передбачені Законом
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» та подати
виконавчий лист № 2а-3116/10/1270 від 13.08.2010
про стягнення з Державного
підприємства «Антрацит» в особі
відокремленого підрозділу «Шахта
«Комсомольська» на користь Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Антрациті
Луганської області недоїмки по
страховим внескам у розмірі 3235244,66 грн.,
до Державної казначейської служби
України для перерахування коштів
стягувачу.

Представник позивача надав суду заяву
про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, причини неявки
суду не повідомив, заперечення проти
позову, а також витребувані судом
докази не надав, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, ухвала суду, позовні матеріали
та судова повістка отримані
відповідачем у строк, достатній для
прибуття до суду та підготовки
витребуваних судом доказів.

Від третьої особи надійшло клопотання
про відкладення розгляду справи на
іншу дату через знаходження
представника у відрядженні.

Враховуючи скорочений термін розгляду
даної категорії справ, а також те, що
предметом у справі є бездіяльність
відповідача щодо не надання відповіді
на клопотання стягувача у виконавчому
провадженні, а третьою особою не надано
суду заперечень по суті спору суд
вважає за можливе розглянути справу за
відсутності представника третьої
особи на підставі наявних у ній
доказів.

Відповідно до пункту 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи положення статті 128 КАС
України суд вважає за можливе
розглянути дану справу в порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд прийшов
до такого.

Судом встановлено, що 13 серпня 2010 року
Луганським окружним адміністративним
судом видано виконавчий лист №
2а-3116/10/1270 з примусового виконання
постанови Луганського окружного
адміністративного суду від 18.05.2010 про
стягнення з Державного підприємства
«Антрацит» в особі відокремленого
підрозділу «Шахта «Комсомольська» на
користь Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Антрациті
Луганської області недоїмки по
страховим внескам у розмірі 3235244,66 грн.
03.09.2010 вказаний виконавчий лист, разом
із заявою про відкриття виконавчого
провадження направлено на адресу ВДВС
Антрацитівського МРУЮ та отримано
відповідачем по справі 07.09.2010, що
сторонами по справі не оскаржується
(а.с.6,7).

Постановою ВДВС Антрацитівського МРУЮ
від 07.09.2010 відкрито виконавче
провадження № 21257964 щодо виконання
виконавчого листа № 2а-3116/10/1270 від
13.08.2010. (а.с.8).

07 травня 2014 року позивачем направлено
до ВДВС Антрацитівського МРУЮ
клопотання № 06/1835 щодо вчинення
відповідачем дій, передбачених Законом
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» (а.с.9).

Відповідач доказів надання відповіді
на вказане суду не надав.

Статтею 20 Закону України «Про
звернення громадян» звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно,
але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня
їх отримання. Якщо в місячний термін
вирішити порушені у зверненні питання
неможливо, керівник відповідного
органу, підприємства, установи,
організації або його заступник
встановлюють необхідний термін для
його розгляду, про що повідомляється
особі, яка подала звернення. При цьому
загальний термін вирішення питань,
порушених у зверненні, не може
перевищувати сорока п'яти днів.

Враховуючи, що відповідачем, який є
суб'єктом владних повноважень та на
якого покладено обов'язок доведення
перед судом правомірність своїх дій,
вимоги ухвали суду від 23.06.2014 щодо
надання суду виконавчого провадження
ВП № 21257964 не виконано, жодного доказу
суду не надано, суд виходить з наявних у
справі доказів.

Вирішуючи адміністративну справу по
суті заявлених позовних вимог, суд
виходить з такого.

Відповідачем у справах з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби є відповідний орган державної
виконавчої служби (частина 3 статті 181
КАС України). Умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку, визначені
Законом України від 21.04.1999 № 606-ХІV "Про
виконавче провадження". (далі - Закон №
606)

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону № 606
примусове виконання рішень державною
виконавчою службою здійснюється на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Згідно із ч.1 ст.11 Закону № 606 державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Частиною 1 статті 12 Закону № 606
передбачено, що сторони виконавчого
провадження мають право
ознайомлюватися з матеріалами
виконавчого провадження, робити з них
виписки, знімати копії, заявляти
відводи у випадках, передбачених цим
Законом, оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця з
питань виконавчого провадження у
порядку, встановленому цим Законом,
подавати додаткові матеріали, заявляти
клопотання, брати участь у провадженні
виконавчих дій, давати усні та письмові
пояснення, висловлювати свої доводи та
міркування з усіх питань, що виникають
у ході виконавчого провадження, у тому
числі під час проведення експертизи,
заперечувати проти клопотань, доводів
та міркувань інших учасників
виконавчого провадження та
користуватися іншими правами, наданими
законом.

Частинами 1-2 ст. 30 Закону № 606
передбачено, що державний виконавець
провадить виконавчі дії з виконання
рішення до завершення виконавчого
провадження у встановленому
вищевказаним Законом порядку, а саме:

- закінчення виконавчого провадження -
згідно із статтею 49 вищевказаного
Закону;

- повернення виконавчого документа
стягувачу - згідно із статтею 47
вищевказаного Закону;

- повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу (посадовій особі),
який його видав, - згідно із статтею 48
цього Закону.

Державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а з виконання
рішення немайнового характеру - у
двомісячний строк. Строк здійснення
виконавчого провадження не включає час
відкладення провадження виконавчих
дій або зупинення виконавчого
провадження на період проведення
експертизи чи оцінки майна,
виготовлення технічної документації
на майно, реалізації майна боржника,
час перебування виконавчого документа
на виконанні в адміністрації
підприємства, установи чи організації,
фізичної особи, фізичної особи -
підприємця, які здійснюють
відрахування із заробітної плати
(заробітку), пенсії та інших доходів
боржника. Строк здійснення зведеного
виконавчого провадження обчислюється
з моменту приєднання до такого
провадження останнього виконавчого
документа.

Законом України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень»
встановлені гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» встановлено, що
держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є, зокрема,
державні підприємство, установа,
організація.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 вказаного
Закону, виконання рішень суду про
стягнення коштів з державного
підприємства або юридичної особи
здійснюється в порядку, визначеному
Законом України "Про виконавче
провадження", з урахуванням
особливостей, встановлених цим
Законом. У разі якщо рішення суду про
стягнення коштів з державного
підприємства або юридичної особи не
виконано протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, його
виконання здійснюється за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Статтею 3 Закону встановлені
особливості виконання рішень суду про
стягнення коштів з державного органу, а
саме виконання рішень суду про
стягнення коштів, боржником за якими є
державний орган, здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про
стягнення коштів з державного органу
звертається до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, у
строки, встановлені Законом України
"Про виконавче провадження", із заявою
про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, документи та
відомості, необхідні для перерахування
коштів, згідно з переліком,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України.

У разі якщо стягувач подав не всі
необхідні для перерахування коштів
документи та відомості, центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, протягом п'яти днів з
дня надходження заяви повідомляє в
установленому порядку про це
стягувача.

У разі неподання стягувачем документів
та відомостей у місячний строк з дня
отримання ним повідомлення
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, повертає заяву
стягувачу.

Стягувач має право повторно звернутися
до центрального органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері казначейського обслуговування
бюджетних коштів, для виконання
рішення суду у визначені частиною
другою цієї статті строки, перебіг яких
починається з дня отримання стягувачем
повідомлення центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів.

Перерахування коштів стягувачу
здійснюється у тримісячний строк з дня
надходження до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
необхідних для цього документів та
відомостей.

Суд вважає, що бездіяльність - це певна
форма поведінки особи, яка полягає у
невиконанні нею дій, яка вона повинна
була і могла виконувати, відповідно до
покладених на неї посадових обов'язків.

З матеріалів справи вбачається, що
отримавши 07.05.2014 клопотання стягувача у
виконавчому провадженні ВП № 21257964
станом на час розгляду справи
відповідачем вказане клопотання не
розглянуто, відповіді не надано, крім
того не надано жодних доказів
виконання зазначеного виконавчого
провадження.

Вказані обставини відповідачем не
спростовуються.

Тобто, відповідачем допущено
бездіяльність щодо розгляду
клопотання сторони виконавчого
провадження та надання своєчасної
відповіді на нього, а тому в цій частині
позовні вимоги є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Щодо вимог Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Антрациті
Луганської області про зобов'язання
відповідача вчинити дії, передбачені
Законом України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» та
подати виконавчий лист № 2а-3116/10/1270 від
13.08.2010 про стягнення з Державного
підприємства «Антрацит» в особі
відокремленого підрозділу «Шахта
«Комсомольська» на користь Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Антрациті
Луганської області недоїмки по
страховим внескам у розмірі 3235244,66 грн.,
до Державної казначейської служби
України для перерахування коштів
стягувачу, суд вважає такі вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, оскільки права
державного виконавця, передбачені
частиною 3 статті 11 Закону № 606, є
дискреційними та не можуть тлумачитись
як безумовні обов'язки, а суд не
повноважний втручатись у порядок
проведення виконавчого провадження і
не вправі зобов'язувати посадових осіб
державної виконавчої служби до
вчинення тих дій, які згідно із Законом
№ 606 можуть здійснюватися тільки
державним виконавцем або відповідною
особою державної виконавчої служби.

Повноваження Відділу державної
виконавчої служби Антрацитівського
міськрайонного управління юстиції, у
тому числі щодо дій, спрямованих на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб),
визначені Законом № 606, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, і додаткового
підтвердження судовим рішенням не
потребують.

Враховуючи вимоги частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, якою регламентовано, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведеності перед судом їх
переконливості, та частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, якою передбачено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, суд вважає, що відповідач
як суб'єкт владних повноважень, на
якого частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
покладено обов'язок щодо доказування
правомірності своїх дій та рішень, не
довів суду правомірність своїх дій та
рішення, що є підставою для часткового
задоволенні позовних вимог, в частині
визнання бездіяльності відповідача
протиправною.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 17, 18, 94, 158-163, 167, 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Антрациті
Луганської області задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Відділу державної виконавчої служби
Антрацитівського міськрайонного
управління юстиції в частині не
розгляду клопотання Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Антрациті
Луганської області від 07.05.2014 у
виконавчому провадженні № 21257964.

Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Антрацитівського
міськрайонного управління юстиції
розглянути клопотання Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Антрациті
Луганської області від 07.05.2014 як
стягувача у виконавчому провадженні №
21257964 та надати відповідь на нього.

В іншій частині позовних вимог
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Антрациті
Луганської області відмовити за
необґрунтованістю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Т.В. Смішлива