Справа № 804/5945/14
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 травня 2014 р. Справа № 804/5945/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Барановського Р. А.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним
позовомНікопольського міськрайонного
центра зайнятості до Нікопольського
центру соціальних служб для сім'ї,
дітей і молоді про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Нікопольський міськрайонний центр
зайнятості звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із позовом до
Нікопольського центру соціальних
служб для сім'ї, дітей і молоді, у якому
просить стягнути з відповідача суму
виплаченого забезпечення по
безробіттю у розмірі 789, 68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з
19.08.2013 року по 18.10.2013 року на обліку у
Нікопольському міськрайонному центрі
зайнятості перебувала гр. ОСОБА_2,
звільнена з посади фахівця із
соціальної роботи 1 категорії
Нікопольського центру соціальних
служб для сім'ї, дітей і молоді за ст. 28
Кодексу законів про працю України.
ОСОБА_2 був наданий статус безробітньої
та виплачена допомога з безробіття в
сумі 789, 68 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 35
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" зазначені кошти підлягають
поверненню працедавцем, оскільки
ОСОБА_2 було поновлено на роботі за
рішенням суду.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступне.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за наказом №135-к
Нікопольського центру соціальних
служб для сім'ї, дітей і молоді від
16.08.2013р. було звільнено з посади фахівця
із соціальної роботи 1 категорії
Нікопольського центру соціальних
служб для сім'ї, дітей і молоді за ст. 28
Кодексу законів про працю України.

19.08.2013р. за наказом Нікопольського
міськрайонного центра зайнятості гр.
ОСОБА_2 було надано статус безробітньої
і на підставі п. 2, 4 ст. 22, п. 2 ст. 23 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття"N 1533-III від 02.03.2000р.
призначена допомога по безробіттю
протягом 360 календарних днів.

Відповідно до Довідки Нікопольського
міськрайонного центра зайнятості №1493
від 15.04.2014р. - за період з 26.08.2013р. по
18.10.2013р. гр. ОСОБА_2 виплачено допомогу
по безробіттю у розмірі 789, 68 грн.

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18.10.2013р. (справа №182/8075/13-ц)
ОСОБА_2 поновлено на посаді спеціаліста
по соціальній роботі 1 категорії
Нікопольського центру соціальних
служб для сім'ї, дітей і молоді.

04.02.2014р. Нікопольський центр зайнятості
звернувся до Нікопольського центру
соціальних служб для сім'ї, дітей і
молоді із претензією (вих. №518) щодо
повернення на підставі ч. 4 ст. 35 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" коштів по
виплаченої гр. ОСОБА_2 допомоги по
безробіттю у розмірі 789, 68 грн.

У зв'язку з несплатою відповідачем у
добровільному порядку заборгованості
по виплаченим гр. ОСОБА_2 коштам,
позивач звернувся до суду із даним
позовом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про
зайнятість населення", безробіття -
соціально-економічне явище, за якого
частина осіб не має змоги реалізувати
своє право на працю та отримання
заробітної плати (винагороди) як
джерела існування.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про
зайнятість населення" безробітні - це
працездатні громадяни працездатного
віку, які через відсутність роботи не
мають заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу.

Відповідно до п. п. "в" ст. 25 цього ж
Закону держава створює умови
незайнятим громадянам у поновленні їх
трудової діяльності та забезпечує їм
компенсації, в тому числі виплату в
установленому порядку допомоги по
безробіттю.

Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", зокрема статтею 7, також
передбачено такий вид забезпечення
безробітного як допомога по
безробіттю.

У передбаченому законом порядку ОСОБА_2
у зв'язку зі звільненням з роботи, було
присвоєно статус безробітньої та
призначено виплату допомоги по
безробіттю.

Згідно з п. п. 2 п. 1 ст. 31 цього ж Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" виплата допомоги
по безробіттю припиняється, в тому
числі у разі поновлення безробітного
на роботі за рішенням суду.

Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 22 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", право на допомогу по
безробіттю залежно від страхового
стажу мають застраховані особи,
визнані в установленому порядку
безробітними, страховий стаж яких
протягом 12 місяців, що передували
реєстрації особи як безробітної,
становить не менше ніж шість місяців за
даними Державного реєстру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", виплата допомоги по
безробіттю припиняється у разі
поновлення безробітного на роботі за
рішенням суду.

Внаслідок винесення Нікопольським
міськрайонним судом Дніпропетровської
області рішення про поновлення ОСОБА_2
на посаді спеціаліста по соціальній
роботі 1 категорії Нікопольського
центру соціальних служб для сім'ї,
дітей і молоді, дану особу було знято з
обліку як безробітньої та припинено
здійснення виплати допомоги по
безробіттю.

Згідно ч. 4 ст. 35 цього ж Закону, із
роботодавця утримуються сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
безробітному у разі поновлення його на
роботі за рішенням суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", реєстрація безробітного в
територіальному органі центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції,
припиняється у разі поновлення на
роботі за рішенням суду, що набрало
законної сили.

Згідно п. 37 Порядку реєстрації,
перереєстрації безробітних та ведення
обліку осіб, які шукають роботу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 198 від 20.03.2013 року,
територіальний орган припиняє
реєстрацію, зокрема з дня поновлення
зареєстрованого безробітного на
роботі за рішенням суду, що набрало
законної сили.

Так, у матеріалах справи відсутні
докази набрання законної сили рішенням
Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 18.10.2013р.
(справа №182/8075/13-ц), яким ОСОБА_2
поновлено на посаді спеціаліста по
соціальній роботі 1 категорії
Нікопольського центру соціальних
служб для сім'ї, дітей і молоді.

Крім того, позивачем не надано доказів
про поновлення ОСОБА_2 на роботі та
доказів припинення реєстрації даної
особи у статусі безробітного у зв'язку
з поновленням безробітного на роботі
за рішенням суду.

Відповідно до вимог статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Стаття 71 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням встановлених обставин
справи, позовні вимоги задоволенню на
підлягають.

Керуючись ст. 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Копію постанови направити сторонам по
справі.

Постанова суду набирає законної
сили та може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду в порядку та
строки, передбачені статтями 186 та 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.А.
Барановський