Справа № 2-а/2218/16026/11
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Логінова С.М.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Боровицького О. А.

суддів: Білої Л.М. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 25 березня 2014 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Хмельницької міської ради, ОСОБА_2,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування
рішення , -

В С Т А Н О В И В :

Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області постановою від 25
березня 2014 року позов ОСОБА_3 до
Хмельницької міської ради, ОСОБА_2,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування
рішення сьомої сесії Хмельницької
міської ради №51 від 15 червня 2011 року,
скасування рішення чотирнадцятої
сесії Хмельницької міської ради №14 від
11 січня 2012 року, визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку ОСОБА_2, визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку ОСОБА_4,
ОСОБА_5 задоволено повністю.

Скасовано рішення сьомої сесії
Хмельницької міської ради №51 від 15
червня 2011 року "Про розгляд пропозиції
щодо вирішення земельного спору та
надання дозволу на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок".

Скасовано рішення чотирнадцятої сесії
Хмельницької міської ради №14 від 11
січня 2012 року "Про затвердження
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок та надання земельних
ділянок у власність громадянам,
внесення змін до розпорядження
адміністрації міської ради» у частині
затвердження проектів землеустрою та
надання у власність земельних ділянок
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2"

Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯК № 691810, виданий ОСОБА_2 та
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯК № 691814,
виданий ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Не погодившись з ухваленим судом
першої інстанції рішенням ОСОБА_2
оскаржив його в апеляційному порядку.
Апелянт порушує питання про скасування
постанови Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області та ухвалення нового рішення
про залишення позову ОСОБА_3 без
розгляду. Аргументуючи доводи
апеляційної скарги апелянт вважає, що
ухвалене судом першої інстанції
рішення не відповідає нормам
матеріального та процесуального
права. Апелянт стверджує, що фактично
позивач користується незаконно значно
більшою земельною ділянкою, площа якої
становить 0,1679 га, яка знаходиться під
самочинно збудованим будинком,
парканом, фонтаном, згідно з висновком
№14/12 судової будівельно-технічної
експертизи.

20 червня 2014 року на адресу апеляційного
суду надійшло повідомлення від
Хмельницької міської ради, в якій
остання підтримує доводи апеляційної
скарги ОСОБА_2.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
надходило, тому суд апеляційної
інстанції, у відповідності до частини 1
статті 197 КАС України, вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів. При цьому, фіксація судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється у відповідності до
вимог частини 6 статті 12 та частини 1
статті 41 КАС України.

Перевіривши матеріали справи,
апеляційну скаргу, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
міркувань.

В силу частини 1 статті 195 КАС України,
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що рішенням
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради від за № 700 від 14 грудня 1995
року "Про надання земельних ділянок у
користування громадянам
індивідуального сектору м.
Хмельницького" ОСОБА_3 надано у
користування земельну ділянку площею
0,05 га по АДРЕСА_1 за рахунок земельної
ділянки, що перебувала у користуванні
батька позивача - ОСОБА_6.

Право на користування означеною
земельною ділянкою набуте позивачем,
як спадкоємцем першої черги за законом,
при переході права власності на
житловий будинок після смерті його
батька - ОСОБА_6, якому рішенням
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради № 102 від 14.04.1965 року було
відведено земельну ділянку (до складу
якої входить і спірна земельна ділянка)
для будівництва житлового будинку.

Вказані обставини встановлені ухвалою
судової колегії з цивільних справ
Апеляційного суду Хмельницької
області від 10 листопада 2011 року по
цивільній справі за позовом
Хмельницької міської ради до ОСОБА_3, за
участю третіх осіб без самостійних
вимог - інспекції державного
архітектурного-будівельного контролю
у Хмельницькій області, ОСОБА_5, ОСОБА_4,
ОСОБА_2, про знесення самочинного
будівництва. (а.с. 121-122 т.1)

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 22 вересня 2005 року підтверджено
той факт, що земельна ділянка, якою
користується ОСОБА_3 ніколи і ніяким
чином не була обслуговуючою щодо інших
земельних ділянок, тому встановлення
обмежень у вигляді проїзду та проходу є
явно незаконними, оскільки такі
обмеження повинні встановлюватись по
наявному шляху, якого ніколи не
існувало через земельну ділянку ОСОБА_3
(а.с. 16 т. 1)

Факт користування земельною ділянкою
позивачем, також, підтверджується
нарахуванням органами державної
податкової інспекції плати за
користування земельною ділянкою
площею 0,05 га по АДРЕСА_1.

Рішенням Хмельницької міської ради №51
від 15 липня 2011 року "Про розгляд
пропозиції щодо вирішення земельного
спору та надання дозволу на розробку
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок", передбачається
надання згоди на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 19,
т.1)

Чотирнадцята сесія Хмельницької
міської ради прийняла рішення № 14 від 11
січня 2012 року "Про затвердження
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок та надання земельних
ділянок у власність і громадянам,
внесення змін до розпорядження
адміністрації міської і ради", яким,
зокрема, затверджено проекти
землеустрою та надано у власність
земельні ділянки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 (а.с. 61-66, т.1).

На підставі зазначених рішень видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ЯК №691810, ОСОБА_2
та державний акт на право власності на
земельну ділянку серія ЯК № 691814 ОСОБА_4
та ОСОБА_5(а.с. 149-150, т1)

Позивач вважаючи, що відведення
зазначеними рішеннями земельних
ділянок відбулося за рахунок частини
земельної ділянки по АДРЕСА_1, яка
знаходиться у його користуванні,
звернувся з цим позовом до суду.
Позивач посилається на те, що згоди на
вилучення у нього частини присадибної
ділянки він не надавав, тому вважає , що
спірними рішеннями порушено його
законні права та інтереси.

Задовольняючи позовні вимоги в
повному обсязі суд першої інстанції
виходив з того, що план меж земельної
ділянки державного акту серія ЯК № 691814
передбачає проїзд через земельну
ділянку, яка знаходиться у
користуванні ОСОБА_3, згідно з рішення
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради №700 від 14 грудня 1995 року.
Згідно з висновком №14/12 судової
будівельно-технічної експертизи
встановлено накладання промірів
земельної ділянки, яка надана у
приватну власність ОСОБА_2 на проміри
земельної ділянки ОСОБА_3, яка
знаходиться у його користуванні (а.с.
82-104 т. 1).

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції.

Власне, за приписами частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України
(пункт 1 частини 3 статті 2 КАС України).

Таким чином, підставами для визнання
акта протиправним є невідповідність
його вимогам чинного законодавства або
визначеній законом компетенції органу,
який видав цей акт. Крім того, умовою
визнання акта протиправним є також
порушення у зв'язку з прийняттям
відповідного акта прав та охоронюваних
законом інтересів позивача у справі.

Відповідно до статті 3 Земельного
кодексу України земельні відносини
регулюються Конституцією України, цим
Кодексом, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Згідно із частинами першою, другою
статті 96 Земельного кодексу України,
землекористувачі зобов'язані, зокрема,
не порушувати прав власників суміжних
земельних ділянок та
землекористувачів; дотримуватися
правил добросусідства та обмежень,
пов'язаних з встановленням земельних
сервітутів та охоронних зон; законом
можуть бути встановлені інші обов'язки
землекористувачів.

Відповідно до статті 56 Закону України
"Про землеустрій" технічна
документація із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку, крім поділу
та об'єднання земельних ділянок,
включає: а) пояснювальну записку; б)
технічне завдання на складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку; в) копії заяв
фізичних або клопотання юридичних
осіб; г) матеріали польових геодезичних
робіт і план земельної ділянки,
складений за результатами кадастрової
зйомки; ґ) рішення органу виконавчої
влади чи органу місцевого
самоврядування про надання або
передачу земельної ділянки у власність
або надання в користування, у тому
числі на умовах оренди; д) акт
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання; е) акт перенесення в натуру
меж охоронних зон, зон санітарної
охорони, санітарно-захисних зон і зон
особливого режиму використання земель
за їх наявності; є) кадастровий план
земельної ділянки; ж) перелік обмежень
прав на земельну ділянку і наявні
земельні сервітути.

Технічна документація із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку, право користування
земельною ділянкою, при поділі чи
об'єднанні земельних ділянок включає:
а) пояснювальну записку; б) технічне
завдання на складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку,
затверджене замовником документації;
в) копії документів, що посвідчують
право на земельні ділянки; г) плани
земельних ділянок, які об'єднуються в
одну земельну ділянку, або частини
земельної ділянки, яка виділяється в
окрему земельну ділянку; ґ) матеріали
польових геодезичних робіт; д) акт
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання при поділі земельної
ділянки по межі поділу; е) перелік
обмежень прав на земельну ділянку і
наявні земельні сервітути; є)
нотаріально посвідчена згода на поділ
чи об'єднання земельної ділянки
заставодержателів, користувачів
земельної ділянки; ж) згоду власника
земельної ділянки на поділ чи
об'єднання земельних ділянок
землекористувачем .

Колегія суддів зазначає, що технічна
документація із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку, складені без
дотримання вимог статті 56 Закону
України "Про землеустрій".

Погодження меж земельної ділянки з
суміжними власниками та
землекористувачами передбачено
статтею 198 Земельного кодексу України.

За приписами статті 198 Земельного
кодексу України, передбачено, що
кадастрові зйомки - це комплекс робіт,
виконуваних для визначення та
відновлення меж земельних ділянок.
Кадастрова зйомка включає: а)
геодезичне встановлення меж земельної
ділянки; б) погодження меж земельної
ділянки з суміжними власниками та
землекористувачами; в) відновлення меж
земельної ділянки на місцевості; г)
встановлення меж частин земельної
ділянки, які містять обтяження та
обмеження щодо використання землі; ґ)
виготовлення кадастрового плану.

Згідно зі статтею 140 ЗК України,
підставами припинення права власності
на земельну ділянку є: а) добровільна
відмова власника від права на земельну
ділянку; б) смерть власника земельної
ділянки за відсутності спадкоємця; в)
відчуження земельної ділянки за
рішенням власника; г) звернення
стягнення на земельну ділянку на
вимогу кредитора; ґ) відчуження
земельної ділянки з мотивів суспільної
необхідності та для суспільних потреб;
д) конфіскація за рішенням суду; е)
невідчуження земельної ділянки
іноземними особами та особами без
громадянства у встановлений строк у
випадках, визначених цим Кодексом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
наведений перелік підстав припинення
права власності на земельну ділянку є
вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає.

З матеріалів справи судом встановлено,
що частина земельної ділянки, на яку
спірними рішеннями надано ОСОБА_2,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право на розробку
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок та затверджено ці
проекти, фактично знаходиться під
приміщеннями, які належить ОСОБА_3

Приймаючи спірні рішення №51 від 15
липня 2011 року "Про розгляд пропозиції
щодо вирішення земельного спору та
надання дозволу на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок" та № 14 від 11 січня 2012 року "Про
затвердження проектів землеустрою
щодо відведення земельних ділянок та
надання земельних ділянок у власність
і громадянам, внесення змін до
розпорядження адміністрації міської і
ради" відповідач діяв за межами
підстав та повноважень передбачених
Земельним кодексом України.

Згідно статті 155 Земельного кодексу
України у разі видання органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.

З урахуванням наведеного вище,
обґрунтованим є також висновок суду
першої інстанції про наявність
підстав для визнання протиправними і
скасування державного акта на право
власності на земельну ділянку серії ЯК
№ 691810, виданий ОСОБА_2 та державного
акта на право власності на земельну
ділянку серії ЯК № 691814, виданий ОСОБА_4
та ОСОБА_5

Враховуючи викладене, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, що призвело або могло б
призвести до невірного вирішення
спору, а тому оскаржене судове рішення
є законними та обґрунтованими і
підстави для його скасування відсутні.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 198
та статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 25 березня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Біла Л.М.

Граб Л.С.