Справа № 238/1582/14-а
Суддя: Кацаренко І. О.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а/238/106/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2014 року суддя
Новоазовського районного суду
Донецької області Кацаренко І.О.,
розглянувши матеріали
адміністративного позову громадян
України ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до відділу
державної виконавчої служби
Новоазовського районного управління
юстиції Головного управління юстиції у
Донецькій області про зменшення суми
заборгованості, розстрочення
виконання судового рішення,
зобов’язання зупинити примусове
виконання судового рішення,

В С Т А Н О В И В :

26 червня 2014 року позивачі звернулися до
суду з зазначеним адміністративним
позовом, зазначив в його
обгрунтування, що 21 березня 2014 року їх
довіреною особою ОСОБА_3 були отримані
дві постанови заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Новоазовського районного управління
юстиції Головного управління юстиції у
Донецькій області (далі за текстом –
відділ ДВС) про відкриття виконавчого
провадження з примусового стягнення з
них, позивачів у справі, ОСОБА_1 і
ОСОБА_2, у солідарному порядку
заборгованості на користь ПАТ «ОСОБА_4
Аваль» 56580,93 грн. та 190375,83 грн..

22 квітня 2014 року ОСОБА_1 викликали до
відділу ДВС, де було повідомлено, що 24
квітня 2014 року посадові особи відділу
ДВС прибудуть до нього з метою опису
належного їм, ОСОБА_1, майна в рахунок
погашення заборгованості з тих
підстав, що майно перебуває під
заставою в ПАТ «ОСОБА_4 Аваль».

Позивачі зазначили в своєму позові, що
такі дії посадових осіб відділу ДВС є
неправомірними, оскільки в рішеннях
суду про стягнення заборгованості
чітко зазначено про стягнення певної
суми грошових коштів, при цьому нічого
не зазначено про реалізацію заставного
майна.

Крім того, 26 березня 2014 року ними,
позивачами у справі, до відділу ДВС
була подана заява, в якій вони
повідомили, що вони не відмовляються
від погашення заборгованості, проте на
теперішній час у зв’язку із складною
фінансовою ситуацією в Україні не
мають можливості сплатити
заборгованість одразу, тому їм
необхідно надати розстрочку платежів.

На підставі ст.36 Закону України «Про
виконавче провадження», ст.181 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі за текстом – КАС України) просили
зменшити суму заборгованості, оскільки
після постановлення судових рішень
вони вже здійснили ряд платежів; надати
їм розстрочку в погашенні
заборгованості; «зобов’язати
виконавчу службу Новоазовського
районного управління юстиції зупинити
примусове стягнення на майно, що
перебуває під заставою, у зв’язку з
відсутністю відповідного судового
рішення про це».

Ознайомившись з адміністративним
позовом і доданими до нього письмовими
матеріалами, приходжу до висновку, що у
відкритті провадження за позовними
вимогами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 слід
відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.107 КАС України суддя після
одержання позовної заяви поряд з іншим
з’ясовує, чи належить позовну заяву
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Згідно ч.2 ст.107 КАС України суддя
відкриває провадження в
адміністративній справі на підставі
позовної заяви, якщо відсутні підстави
для повернення позовної заяви,
залишення її без розгляду чи відмови у
відкритті провадження у справі.

Згідно п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя
відмовляє у відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Як вбачається з позовної заяви,
позивачі вважають неправомірними дії
посадових осіб відділу ДВС з
примусового виконання судового
рішення, постановленого в цивільному
судочинстві, просять зменшити суми
заборгованості та надати розстрочення
в погашенні заборгованості,
посилаючись при визначенні
підсудності на ст.181 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України,
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом на встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ч.6 ст.181 КАС України
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1-4 частини першої статті 18 КАС України,
розглядаються місцевим загальним
судом як адміністративним судом, який
видав виконавчий лист.

Згідно пунктів 1-4 частини першої статті
18 КАС України, місцевим судам як
адміністративним судам підсудні: 1)
адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган чи посадова особа
місцевого самоврядування, посадова чи
службова особа органу місцевого
самоврядування, крім тих, які підсудні
окружним адміністративним судам; 2) усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності; 4) усі
адміністративні справи щодо спорів
фізичних осіб з суб’єктами владних
повноважень з приводу обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов’язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Згідно пункту 5 ч.1 ст.18 КАС України,
місцевим загальним судам як
адміністративним судам також підсудні
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1-4 частини першої цієї статті.

Таким чином, оскільки з позовної заяви
і доданих до неї копій судових рішень
встановлено, що позивачами
оскаржуються дії державного виконавця
відділу ДВС щодо виконання ним рішень у
справах, не передбачених пунктами 1-4
частини першої статті 18 КАС України,
приходжу до висновку, що зазначена
позовна заява не належить до розгляду в
порядку адміністративного
судочинства, а в порядку ст.ст.373 і 383 ЦПК
України.

На підставі п.3 ч.1 ст.7 Закону України
«Про судовий збір» 121,80 грн. судового
збору повертається ОСОБА_1 на підставі
квитанції від 24 квітня 2014 року.

Керуючись ст.ст.18,107,109,181,186 КАС України,
ст.ст.373,383 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті
провадження в адміністративній справі
за позовною заявою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до
відділу державної виконавчої служби
Новоазовського районного управління
юстиції Головного управління юстиції у
Донецькій області про зменшення суми
заборгованості, розстрочення
виконання судового рішення,
зобов’язання зупинити примусове
виконання судового рішення.

Повернути ОСОБА_1 121 грн. 80 коп. судового
збору, сплаченого ним 24 квітня 2014 року
за квитанцією №58.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга в апеляційний суд Донецької
області протягом п’яти днів з дня її
проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя