Справа № 804/7883/14
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
26 червня 2014 р. Справа № 804/7883/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді -
при секретарі - Шпота
за участю: представник
позивача - Гриценко Д.В.
особи - Гриценко Д.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АТБ-ІНВЕСТ» до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
Приватне підприємство
«Творчо-виробничий центр «Олеся» про
визнання протиправним та скасування
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АТБ-ІНВЕСТ» до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
Приватне підприємство
«Творчо-виробничий центр «Олеся» з
вимогами: визнати протиправним та
скасувати наказ інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області № 271-ОД від 27
травня 2014 року «Про скасування
реєстрації декларації про початок
виконання будівельних робіт від
«Будівництво будівлі магазину з
приміщеннями громадського призначення
по вул. Київській, 6 в м. Житомирі».
Ухвалою суду від 26 червня 2014 року
було залучено до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Приватне
підприємство «Творчо-виробничий центр
В обгрунтування позову позивач
зазначив, що відповідно до укладеного
між ТОВ «АТБ-ІНВЕСТ» та ПП «ТВЦ «Олеся»
договору № 27/03-1 від 27.03.2013р. про
інвестиційну участь в будівництві,
позивач виступив інвестором
будівництва будівлі магазину з
приміщеннями громадського призначення
за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 6.
Будівництво вищезазначеного об'єкту
нерухомості здійснювалось на підставі
декларації про початок виконання
будівельних робіт, яка була
зареєстрована 02.04.2013р. інспекцією
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Житомирській області за №
виступає Приватне підприємство
«Творчо-виробничий центр «Олеся», у
якого в постійному користуванні
знаходиться земельна ділянка площею 0,40
культурно-адміністративного центру з
прибудованим багатоповерховим
житловим будинком) на підставі
державного акту на право користування
землею (Б № 022692), виданого на підставі
рішення 17 сесії міськради 21 скликання
від 26.02.1996р. Згідно декларації про
початок виконання будівельних робіт,
яка була зареєстрована 02.04.2013р.
інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області за № ЖТ 10 на
зазначеній земельній ділянці
будується будівля магазину з
приміщеннями громадського
призначення. Також, позивач зазначив,
що земельна ділянка, яка знаходиться у
користуванні ПП «ТВЦ «Олеся» за
основним цільовим призначенням
відноситься до категорії «Землі
житлової та громадської забудови», а
відповідно до ч. 5 ст. 20 Земельного
кодексу України види використання
земельної ділянки в межах певної
категорії земель (крім земель
сільськогосподарського призначення та
земель оборони) визначаються її
власником або користувачем самостійно
в межах вимог, встановлених законом до
використання земель цієї категорії, з
урахуванням містобудівної
документації та документації із
землеустрою.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив суд
задовольнити позов.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час і
місце розгляду справи повідомлений
належним чином. 23 червня 2014 року до
канцелярії суду від представника
відповідача надійшли письмові
заперечення на позов в яких зазначено,
що Державною інспекцією сільського
господарства в Житомирській області
встановлено, що ПП «Творчо-виробничий
центр «Олеся» виконуючи будівельні
роботи з будівництва будівлі магазину
з приміщеннями громадського
призначення» використовує земельну
ділянку не за цільовим призначенням
про що було повідомлено Інспекцію
листом від 13.05.2014р. № 01/2160. Крім того,
відповідач вказав, що Інспекцією не
порушено права позивача так, як
Інспекція не застосовувала заходи щодо
нього. У разі невиконання умов
вищевказаного договору, позивач
повинен звернутися до суду з вимогою до
ПП «ТЦВ «Олеся».

Представник третьої особи у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив
суд задовольнити позов.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Враховуючи вищенаведене, строки
розгляду і вирішення справи,
встановлені ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає за можливе
розглядати дану справу за відсутності
представника відповідача.

Вислухавши пояснення представника
позивача та третьої особи, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про обґрунтованість адміністративного
позову та наявності підстав для його
задоволення.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що правовідносини сторін
у даній справі регулюються Земельним
кодексом України, Законом України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17.02.2011р. № 3038-VI, Законом України «Про
інвестиційну діяльність» від 18.09.1991р. №
N1560-XII, Порядком виконання будівельних
робіт, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р.
№ 466 (зі змінами) та Земельним кодексом
України.

27 травня 2014 року Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області на підставі листа
Державної інспекції сільського
господарства у Житомирській області №
01/2160 від 13.05.2014р. видано наказ № 271-ОД від
27.05.2014р. про скасування реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт від 02.04.2013р. № ЖТ
10 на об'єкт «Будівництво будівлі
магазину з приміщеннями громадського
призначення по вул. Київській, 6 в м.
Житомирі (замовник - ПП
«Творчо-виробничий центр «Олеся»).

В оскаржуваному наказі зазначається,
що відповідачем встановлено факт
подання недостовірних даних, наведених
у декларації про початок виконання
будівельних робіт від 02.04.2013р. № ЖТ
10, які є підставою вважати об'єкт
самочинним будівництвом, а саме:
використання земельної ділянки за
адресою: м. Житомир, вул. Київська, 6 при
будівництві будівлі магазину з
приміщеннями громадського
призначення, замовник - ПП
«Творчо-виробничий центр «Олеся» не за
цільовим призначенням, що визначене
державним актом на право користування
землею серія Б № 022692 від 1993 року та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право користування
землею за № 72.

На думку відповідача саме використання
земельної ділянки ПП «ТВЦ «Олеся» не за
цільовим призначенням і стало
підставою для винесення відповідачем
наказу № 271-ОД від 27 травня 2014 року про
скасування реєстрації декларації про
початок виконання будівельних робіт
від 02.04.2013р. № ЖТ 10 на об'єкт
«Будівництво будівлі магазину з
приміщеннями громадського призначення
по вул. Київській, 6 в м. Житомирі»
(замовник - ПП «Творчо-виробничий центр
«Олеся»).

Однак, суд не може погодитись з
таким висновком відповідача з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 39-1 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» у разі
виявлення інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
факту подання недостовірних даних,
наведених у надісланому повідомленні
чи зареєстрованій декларації, які є
підставою вважати об'єкт самочинним
будівництвом, зокрема якщо він
збудований або будується на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту або будівельного паспорта,
реєстрація такого повідомлення або
декларації підлягає скасуванню
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Про скасування повідомлення або
декларації замовник письмово
повідомляється протягом трьох робочих
днів з дня скасування.

Дана норма закону кореспондується і з
п. 14 Порядку виконання будівельних
робіт, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р.
№ 466 (зі змінами).

При цьому, відповідачем в
оскаржуваному наказі не зазначено, які
саме дані в декларації про початок
виконання будівельних робіт від
02.04.2013р., що дають підстави вважати
об'єкт самочинним будівництвом, були
недостовірними.

Висновок відповідача про
використання ПП «ТВЦ «Олеся» земельної
ділянки не за цільовим призначенням не
узгоджується з нормами діючого в
Україні земельного законодавства, так
як відповідно до ч. 5 ст. 20 Земельного
кодексу України види використання
земельної ділянки в межах певної
категорії земель (крім земель
сільськогосподарського призначення та
земель оборони) визначаються її
власником або користувачем самостійно
в межах вимог, встановлених законом до
використання земель цієї категорії, з
урахуванням містобудівної
документації та документації із
землеустрою.

Також, відповідно до містобудівних
умов і обмежень забудови земельної
ділянки № 106/12, які були надані ПП «ТВЦ
«Олеся» управлінням містобудування,
архітектури та дизайну міського
середовища Житомирської міської ради
24.12.2012р., функціональне призначення
земельної ділянки - «згідно з
генеральним планом міста, земельна
ділянка в системі міста знаходиться на
території з переважною забудовою
будівлями громадського призначення.».

Відповідно до листа Держкомзему від
27.12.2006 № 14-17-7/9942 «Щодо використання
земель не за цільовим призначенням»,
якщо земельна ділянка була надана для
розміщення об'єкту чи для використання
в межах будь-якої категорії відповідно
до статті 19 Земельного кодексу України,
але через якийсь час там було
розташовано інший об'єкт чи вона
використовується по іншому, але в межах
тієї категорії, що була першочергово
надана, то використання земельної
ділянки не за цільовим призначенням в
цьому випадку відсутнє.

Відповідач в оскаржуваному наказі
посилається на лист Державної
інспекції сільського господарства у
Житомирській області № 01/2160 від
13.05.2014р., який став підставою для
скасування відповідачем реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт від 02.04.2013р. № ЖТ
10.

Однак, відповідач помилково зробив
висновок про використання ПП «ТВЦ
«Олеся» земельної ділянки по вул.
Київська, 6 у м. Житомирі не за цільовим
призначенням на підставі
вищезазначеного листа Державної
інспекції сільського господарства у
Житомирській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України
«Про державний контроль за
використанням та охороною земель» від
19 червня 2003 року N 963-IV державний
контроль за використанням та охороною
земель усіх категорій та форм
власності здійснює центральний орган
виконавчої влади, який забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі.

Згідно п. 1 Положення про Державну
інспекцію сільського господарства
України, затвердженого Указом
Президента України від 13 квітня 2011 року
N 459/2011 Державна інспекція сільського
господарства України
(Держсільгоспінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра аграрної
політики та продовольства України
(далі - Міністр), входить до системи
органів виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі.

Відповідно до п. 1.1 Порядку планування
та здійснення контрольних заходів з
питань перевірки стану дотримання
суб'єктами господарювання вимог
земельного законодавства,
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 25.02.2013 N 132 Державний нагляд
(контроль) з питань перевірки стану
дотримання суб'єктами господарювання
вимог земельного законодавства
здійснюється Державною інспекцією
сільського господарства України та її
територіальними органами (далі -
інспекційні органи) відповідно до
статей 15-2 та 188 Земельного кодексу
України, статей 5, 6, 9, 10 Закону України
«Про державний контроль за
використанням та охороною земель»,
статей 18-1 та 19 Закону України «Про
охорону земель», пунктів 4, 5 Положення
про Державну інспекцію сільського
господарства України, затвердженого
Указом Президента України від 13 квітня
2011 року N 459, пунктів 4, 6 Положення про
державну інспекцію сільського
господарства в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, затвердженого наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України від 23 грудня 2011
року N 770, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12 січня
2012 року за N 34/20347.

Відповідно до п. 5.3 Порядку планування
та здійснення контрольних заходів з
питань перевірки стану дотримання
суб'єктами господарювання вимог
земельного законодавства, за
результатами здійснення планових та
позапланових заходів з питань
перевірки стану дотримання суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства, використання та охорони
земель усіх категорій та форм
власності, які використовуються ними у
процесі ведення господарської
діяльності, державні інспектори
складають акт перевірки.

Згідно п. 5.9 Порядку - планування та
здійснення контрольних заходів з
питань перевірки стану дотримання
суб'єктами господарювання вимог
земельного законодавства, обстеження
земельних ділянок, які
використовуються суб'єктами
господарювання, що перевіряються,
здійснюються інспекційними органами
під час проведення планових та
позапланових заходів.

Отже, Державна інспекція сільського
господарства у Житомирській області
має право здійснювати державний
контроль за використанням та охороною
земель виключно у передбачених законом
випадках та у встановленому законом
порядку, а саме, шляхом проведення
планових або позапланових перевірок.
При цьому, в матеріалах справи відсутні
і відповідачем не надані докази, які б
підтверджували складання саме в ході
планової або позапланової перевірки
акту обстеження земельної ділянки від
06.05.2014р., на який йдеться посилання у
листі Державної інспекції сільського
господарства у Житомирській області №
01/2160 від 13.05.2014р.

Таким чином, суд прийшов до
висновку, що земельна ділянка по вул.
Київська, 6 у м. Житомирі, яка
знаходиться у користуванні ПП «ТВЦ
«Олеся», використовується ПП «ТВЦ
«Олеся» за цільовим призначенням, а
тому відповідачем в порушення вимог
законодавства винесено наказ № 271-ОД
від 27.05.2014р. про скасування реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт від 02.04.2013р. № ЖТ
10 на об'єкт «Будівництво будівлі
магазину з приміщеннями громадського
призначення по вул. Київській, 6 в м.
Житомирі (замовник - ПП
«Творчо-виробничий центр «Олеся»).

Також, суд прийшов до висновку, що
оскаржуваним наказом порушуються
права позивача як інвестора виходячи з
наступного.

Так, між ТОВ «АТБ-ІНВЕСТ» та ПП «ТВЦ
«Олеся» було укладено договір № 27/03-1
від 27.03.2013р. про інвестиційну участь в
будівництві. Позивач виступив
інвестором будівництва будівлі
магазину з приміщеннями громадського
призначення за адресою: м. Житомир, вул.
Київська, 6.

Згідно ст. 4 Закону України «Про
інвестиційну діяльність» об'єктами
інвестиційної діяльності можуть бути
будь-яке майно, в тому числі основні
фонди і оборотні кошти в усіх галузях
економіки, цінні папери (крім векселів),
цільові грошові вклади,
науково-технічна продукція,
інтелектуальні цінності, інші об'єкти
власності, а також майнові права.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про
інвестиційну діяльність» інвестори -
суб'єкти інвестиційної діяльності, які
приймають рішення про вкладення
власних, позичкових і залучених
майнових та інтелектуальних цінностей
в об'єкти інвестування. Учасниками
інвестиційної діяльності можуть бути
громадяни та юридичні особи України,
інших держав, які забезпечують
реалізацію інвестицій як виконавці
замовлень або на підставі доручення
інвестора.

Згідно ст. 9 Закону України
«Про інвестиційну діяльність»
основним правовим документом, який
регулює взаємовідносини між суб'єктами
інвестиційної діяльності, є договір
(угода).

Cтаттею 18 Закону України «Про
інвестиційну діяльність» передбачено,
що «Держава гарантує стабільність умов
здійснення інвестиційної діяльності,
додержання прав і законних інтересів
її суб'єктів. Умови договорів,
укладених між суб'єктами інвестиційної
діяльності, зберігають свою чинність
на весь строк дії цих договорів і у
випадках, коли після їх укладення
законодавством (крім податкового,
митного та валютного законодавства, а
також законодавства з питань
ліцензування певних видів
господарської діяльності) встановлено
умови, що погіршують становище
суб'єктів або обмежують їх права, якщо
вони не дійшли згоди про зміну умов
договору. Державні органи та їх
посадові особи не мають права
втручатися в діяльність суб'єктів
інвестиційної діяльності, крім
випадків, коли таке втручання
допускається чинним законодавством і
здійснюється в межах компетенції цих
органів та посадових осіб. У разі
прийняття державними або іншими
органами актів, що порушують права
інвесторів і учасників інвестиційної
діяльності, збитки, завдані суб'єктам
інвестиційної діяльності, підлягають
відшкодуванню у повному обсязі цими
органами. Спори про відшкодування
збитків розв'язуються судом.».

Cтаттею 19 Закону України «Про
інвестиційну діяльність» встановлено,
що:

1. Захист інвестицій - це комплекс
організаційних, технічних та правових
заходів, спрямованих на створення умов,
які сприяють збереженню інвестицій,
досягненню цілі внесення інвестицій,
ефективній діяльності об'єктів
інвестування та реінвестування,
захисту законних прав та інтересів
інвесторів, у тому числі права на
отримання прибутку (доходу) від
інвестицій. Держава гарантує захист
інвестицій незалежно від форм
власності, а також іноземних
інвестицій. Захист інвестицій
забезпечується законодавством
України, а також міжнародними
договорами України. Інвесторам, у тому
числі іноземним, забезпечується
рівноправний режим, що виключає
застосування заходів
дискримінаційного характеру, які могли
б перешкодити управлінню інвестиціями,
їх використанню та ліквідації, а також
передбачаються умови і порядок вивозу
вкладених цінностей і результатів
інвестицій. З метою забезпечення
сприятливого та стабільного
інвестиційного режиму держава
встановлює державні гарантії захисту
інвестицій. Державні гарантії захисту
інвестицій - це система правових норм,
які спрямовані на захист інвестицій та
не стосуються питань
фінансово-господарської діяльності
учасників інвестиційної діяльності та
сплати ними податків, зборів
(обов'язкових платежів). Державні
гарантії захисту інвестицій не можуть
бути скасовані або звужені стосовно
інвестицій, здійснених у період дії цих
гарантій.

2. Інвестиції не можуть бути безоплатно
націоналізовані, реквізовані або до
них не можуть бути застосовані заходи,
тотожні за наслідками. Такі заходи
можуть застосовуватися лише на основі
законодавчих актів України з
відшкодуванням інвестору в повному
обсязі збитків, заподіяних у зв'язку з
припиненням інвестиційної діяльності.
Порядок відшкодування збитків
інвестору визначається в зазначених
актах. Внесені або придбані
інвесторами цільові банківські вклади,
акції та інші цінні папери, платежі за
набуте майно або за орендні права у
разі вилучення відповідно до
законодавчих актів України
відшкодовуються інвесторам, за
винятком сум, що виявилися
використаними або втраченими в
результаті дій самих інвесторів або
вчинених за їх участю.»

Отже, при винесенні наказу № 271-ОД від
27.05.2014р. відповідачем були
проігноровані положення договору №
27/03-1 про інвестиційну участь в
будівництві від 27.03.2013р., положення
ст.ст. 9, 18, 19 Закону України «Про
інвестиційну діяльність», чим порушено
права та інтереси інвестора (ТОВ
«АТБ-інвест») на отримання інвестиції -
завершеної будівництвом будівлі
магазину з приміщеннями громадського
призначення по вул. Київській, 6 в м.
Житомирі.

Таким чином, доводи відповідача, проте
що Інспекцією при винесені
оскаржуваного наказу не порушено права
позивача так, як Інспекція не
застосовувала заходи щодо нього - є
безпідставними.

Статтею 2 КАС України передбачено, що
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі, на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, а за ч. 1 ст. 86
цього Кодексу, суд оцінює докази, які є
у справі за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадової
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З урахуванням аналізу вищенаведених
норм законодавства України, ч. 3 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд приходить до висновку, що
оскаржуваний наказ № 271-ОД від 27.05.2014р.
про скасування реєстрації декларації
про початок виконання будівельних
робіт від 02.04.2013р. № ЖТ 10 на об'єкт
«Будівництво будівлі магазину з
приміщеннями громадського призначення
по вул. Київській, 6 в м. Житомирі
(замовник - ПП «Творчо-виробничий центр
«Олеся»), винесений відповідачем не у
спосіб, що передбачений Конституцією
України та законами України, без
врахування всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії), у зв'язку з чим
оспорюваний наказ є протиправним та
підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АТБ-ІНВЕСТ» до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
Приватне підприємство
«Творчо-виробничий центр «Олеся» про
визнання протиправним та скасування
наказу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
наказ інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області № 271-ОД від 27
травня 2014 року «Про скасування
реєстрації декларації про початок
виконання будівельних робіт від
02.04.2013р. № ЖТ 10 об'єкту будівництва
«Будівництво будівлі магазину з
приміщеннями громадського призначення
по вул. Київській, 6 в м. Житомирі».

Копію постанови направити сторонам по
справі.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та в
строки, встановленні статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови буде викладений
01.07.2014р.

Суддя Е.О.
Юрков