Справа № 813/3628/14
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/3628/14
зал судових засідань
№ 8
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючої судді Братичак У.В.
секретар судового засідання Хміль Х.З.,
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача Сидор О.Б.
розглянувши в відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
МВС України у Львівській області про
скасування наказів, поновлення на
До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1
до Головного управління МВС України у
Львівській області про скасування п. 1
наказу №144 від 02.03.2009р. про накладення
на позивача дисциплінарного стягнення
у вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ, про скасування
наказу №902 від 31.03.2009р. в частині
звільнення за п.64 "є" Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ з 31.03.2009р., поновити
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 на
посаді начальника сектору карного
розшуку Кам'янка-Бузького районного
відділу ГУ МВС України у Львівській
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач, приймаючи спірний п.1
наказу №144 від 02.03.2009р. про накладення
на позивача дисциплінарного стягнення
у вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ діяв упереджено, не
об'єктивно та передчасно. Зазначив, що
порушені відносно позивача
кримінальні справи не знайшли свого
підтвердження рішеннями судів,
зокрема, ухвалою апеляційного суду
скасовано вирок Жовківського
районного суду Львівської області.
Підставою скасування даного вироку
слугувало те, що досудовим слідством не
була доведена об'єктивна сторона
інкримінованого злочину за ч. 3 ст. 364
Кримінального кодексу України, не
доведено заподіяння позивачем тяжких
наслідків в результаті прийняття
рішення від 20.07.2008 року про відмову в
порушенні кримінальної справи по факту
отримання малолітнім ОСОБА_4
вогнепального поранення. Також
посилається на п.8 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів УРСР №
114 від 27.09.1991 року (далі - Положення № 114),
яким передбачено, що дострокове
звільнення зі служби осіб середнього,
старшого і вищого начальницького
складу, які не досягли граничного віку
перебування на службі в органах
внутрішніх справ, провадиться, зокрема,
у зв'язку з набранням законної сили
судовим рішенням щодо притягнення до
відповідальності за вчинення
адміністративного корупційного
правопорушення, пов'язаного з
порушенням обмежень, передбачених
Законом України "Про засади
запобігання і протидії корупції", або
кримінального правопорушення. А в п. 67
Положення № 114 зазначено, що особи
рядового або начальницького складу,
притягнуті до кримінального
правопорушення, підлягають звільненню
із служби в органах внутрішніх справ у
триденний строк з дня надходження до
органу внутрішніх справ копії
відповідного судового рішення, яке
набрало законної сили.

Однак відповідачем не представлено
вироку суду, що набрав законної сили
про притягнення позивача до
кримінальної відповідальності. Таким
чином, вважає дострокове звільнення з
органів внутрішніх справ протиправним.

Відповідач проти позову заперечив з
підстав, викладених у запереченні на
позовну заяву (а.с.52-55). Свої заперечення
обґрунтовує тим, що матеріали
службового розслідування по факту
зловживання службовим становищем
начальником СКР Кам'янка-Бузького
району Львівської області РВ ГУ МВС
України у Львівській області старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_1 відповідно
до вимог Дисциплінарного статуту ОВС
України №552 від 06.12.1991р. вину в грубому
порушенні службової дисципліни
доведено повністю. З висновком
службового розслідування та
накладеним стягненням фактично
погодилась прокуратура
Кам'янка-Бузького району Львівської
області та ІОС ДКЗ МВС України, куди
скеровувались матеріали службового
розслідування. Також зазначив, що
адміністративний позов не містить
вимоги про визнання протиправними дій
посадових осіб ГУ МВС, відтак вважає, що
тим самим позивач погоджується з тим,
що всі дії щодо його звільнення були
вчинені правомірно. На цих підставах,
просив в задоволенні позову відмовити.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні позов підтримали,
просили позов задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечила з
підстав, викладених у запереченні на
позовну заяву та письмових поясненнях.

Заслухавши думку позивача та
представників сторін, дослідивши
подані сторонами документи,
заперечення сторін, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Матеріалами справи встановлено, що
позивач перебував на службі в органах
внутрішніх справ з 2000 року. З 2008 року по
31.03.2009 року перебував на посаді
начальника сектору карного розшуку
Кам'янка-Бузького районного відділу ГУ
МВС України у Львівській області.

18.07.2008 року позивач, перебуваючи на
посаді начальника сектору карного
розшуку Кам'янка-Бузького районного
відділу ГУ МВС України у Львівській
області отримав для розгляду матеріали
перевірки по факту отримання
малолітнім ОСОБА_4 вогнепального
поранення.

20.07.2008 року позивачем за результатами
проведеної перевірки було прийнято
постанову про відмову у порушенні
кримінальної справи.

У зв'язку з цим, слідчим прокуратури
Кам'янка-Бузького району Львівської
області в ході службового
розслідування 19.12.2008 року було прийнято
рішення про відмову у порушенні
кримінальної справи відносно позивача
у зв'язку із відсутністю в його діях
складу злочину, передбаченого ст.ст. 364,
366 КК України.

В подальшому, вказана постанова була
скасована прокурором Кам'янка-Бузького
району Львівської області і 06.02.2009 року
була порушена кримінальна справа за
фактом зловживання службовим
становищем службовими особами
Кам'янка-Бузького району Львівської
області РВ ГУ МВС України у Львівській
області за ознаками злочину,
передбаченого ч.3 ст. 364 КК України
відносно позивача.

Разом з тим, наказом начальника ГУ МВС
України у Львівській області Пісним
В.М. від 02.03.2009 року № 144 за самоусунення
від виконання службових обов'язків,
грубі порушення вимог КПК України,
наказу МВС України від 14.04.2004 року №400,
що виразилось у невжитті необхідних
оперативно-розшукових заходів щодо
встановлення особи, яка скоїла злочин,
прийняття незаконного,
необґрунтованого та завчасного
рішення про відмову у порушенні
кримінальної справи, відповідно до ст.
12 Дисциплінарного статуту ОВС України
накладено дисциплінарне стягнення у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ начальника СКР
Кам'янка-Бузького району Львівської
області РВ ГУ МВС України у Львівській
області старшого лейтенанта міліції
ОСОБА_1

31.03.2009 року наказом ГУ МВС України у
Львівській області № 90 звільнено
позивача за п. 64 "є" Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ з 31.03.2009 року.

В подальшому, в ході розслідування
кримінальної справи, вироком
Жовківського районного суду
Львівської області від 15.06.2011 року було
засуджено ОСОБА_1 за ч. 3 ст.364 КК України
строком на 5 років з позбавленням волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено
від відбування основного покарання в
випробувальним терміном - 2 роки.

09.04.2012 року колегія суддів судової
палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Львівської області
ухвалою у справі №11-38/12 скасувала вирок
Жовківського районного суду
Львівської області від 15.06.2011 року, а
справу повернула на додаткове
розслідування прокурору Жовківського
району Львівської області.

У даній ухвалі підставою для
скасування вироку Жовківського
районного суду Львівської області
слугувало те, що слідством не була
доведена об'єктивна сторона
інкримінованого позивачу злочину, не
доведено заподіяння тяжких наслідків
та істотної шкоди. Досудовим слідством
не було доведено, що за наслідками
винесення ОСОБА_1 постанови про відмову
у порушенні кримінальної справи
останній діяв умисно, упереджено.

Після проведення додаткового
розслідування вказана кримінальна
справа була передана на розгляд в
Радехівський районний суд Львівської
області.

16.04.2014 року постановою Радехівського
районного суду Львівської області
провадження у справі №1317/1983/2012
(провадження №1/451/6/14) про обвинувачення
ОСОБА_1 за ч. 3 ст.364 КК України на
підставі Закону України "Про внесення
змін до Кримінального та
Кримінально-процесуального кодексів
України щодо імплементації до
національного законодавства положень
ст. 19 Конвенції ООН проти корупції" від
21.02.2014р. за №746 - VII та у відповідності до
положень ч.3 ст.3, ч.1 ст.5 КК України було
закрито за відсутності у діях ОСОБА_1
складу злочину, у зв'язку із
декриміналізацією.

Вказана постанова набрала законної
сили.

Позивач не погоджуючись із п.1 наказу №
144 від 02.03.2009 року в частині
застосування дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення з
органів внутрішніх справ та з наказом
№ 90 від 31.03.2009 року в частині звільнення
за п. 64 "є" Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, звернувся до
суду.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає
наступне.

Позивач був звільнений з органів
внутрішніх справ у зв'язку із
самоусуненням від виконання службових
обов'язків, грубим порушенням вимог КПК
України.

Однак з таким висновком відповідача
суд не погоджується зважаючи на таке.

За фактом отримання тілесних ушкоджень
малолітнім ОСОБА_4 начальником СКР
Кам'янка-Бузького РВ ГУ МВС України у
Львівській області ОСОБА_1 20.07.2008р.
прийнято рішення про відмову в
порушення кримінальної справи , яке
мотивовано тим, що в той день 17.07.2008р.
ОСОБА_7 та ОСОБА_4 знаходячись вдвох у
приміщенні недобудованого гаражу ,
розвівши вогнище , необережно
поводились з боєприпасами та могли
кинути у вогнище набій, який внаслідок
нагрівання та самозапалення вистрілив
, що і привело до кульового поранення в
області сідниці ОСОБА_4

Ухвалою Апеляційного суду Львівської
області від 09.04.2012р. встановлено, що як
вбачається з матеріалів № 319-0554 про
відмову в порушенні кримінальної
справи ЖРЗПЗ № 790 від 17.07.2008р. в них
наявні ряд рапортів оперуповноважених
СКР Кам'янка-Бузького РВ ГУ МВС України
у Львівській області Филипіва В.Б.,
Позняка В.В., які містять формальні
відписки, протоколи вилучення та
огляду від 17.07.2008р. постанова про
призначення судово-медичної
експертизи від 18.07.2008р., пояснення
ОСОБА_10 та пояснення ОСОБА_7 відібрані
начальником СКР Кам'янка-Бузького РВ ГУ
МВС України у Львівській області
ОСОБА_1 Наведене свідчить, що під
керівництвом позивача було вчинено ряд
оперативно-розшукових заходів по
розкриттю злочину.

В матеріалах перевірки, зібраних
позивачем, на момент прийняття рішення
про відмову в порушенні кримінальної
справи був відсутній висновок
балістичного дослідження кулі,
проведений спеціалістом НДЕКЦ від
22.07.2008р. У постанові про відмову в
порушенні кримінальної справи ОСОБА_1
зазначив, що при надходженні
матеріалів дослідження з НДЕКЦ при
ГУМВСУ у Львівській області та зміні
обставин провести додаткову перевірку
згідно ст.97 КПК України.

Як вбачається з матеріалів службового
розслідування кримінальна справа за
фактом отримання тілесних ушкоджень
ОСОБА_4 була порушена 06.02.2008р. на
підставі висновку експерта НДЕКЦ при
ГУМВСУ у Львівській області від
22.07.2008р. № 323, згідно якого металевий
предмет , який був вилучений з тіла
малолітнього ОСОБА_4, являється кулею
яка є частиною патрона калібру 5,6 мм.
Дана куля відстріляна з штатного
нарізного ствола калібру 5,6 мм, який має
чотири нарізи правого нахилу. Даним
службовим розслідуванням встановлено
що результати балістичного
дослідження не були відомі позивачу
при прийнятті постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи та не
були доведені до його відома іншими
посадовими особами Кам'янка-Бузького
РВ ГУ МВС України у Львівській області,
які отримали такий висновок.

Таким чином, позивач при прийнятті
рішення про відмову в порушенні
кримінальної справи діяв на підставі
наявних матеріалів перевірки та виніс
постанову в межах триденного строку,
передбаченого ст. 97 КПК України,
чинного на момент виникнення спірних
правовідносин.

Окрім того при притягненні ОСОБА_1 до
дисциплінарної відповідальності
відповідачем порушено вимоги
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ, затвердженого
Законом України № 3460-IV від 22.02.2006.

Так, відповідно до ч.3 ст.16 Закону
України "Про Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України"
дисциплінарне стягнення не може бути
накладено, якщо з дня вчинення
проступку минуло більше півроку. Так,
постанова про відмову в порушенні
кримінальної справи прийнята
позивачем 20.07.2008р. Службове
розслідування проведено 17.02.2009р,
дисциплінарне стягнення накладено
02.03.2009р., тобто по спливу шестимісячного
терміну.

Окрім того, статтею 14 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справи
передбачено, що при визначенні виду
дисциплінарного стягнення мають
враховуватися тяжкість проступку,
обставини, за яких його скоєно,
заподіяна шкода, попередня поведінка
особи та визнання нею своєї вини, її
ставлення до виконання службових
обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі притягнення до дисциплінарної
відповідальності осіб рядового і
начальницького складу, які мають
дисциплінарне стягнення і знову
допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє.

Судом встановлено, що на момент
проведення службового розслідування у
позивача було діюче дисциплінарне
стягнення - повідомлення про неповну
посадову відповідність. Відповідно до
ст.12 Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ передбачено такі види
дисциплінарних стягнень 1) усне
зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4)
сувора догана; 5) попередження про
неповну посадову відповідність; 6)
звільнення з посади; 7) пониження в
спеціальному званні на один ступінь; 8)
звільнення з органів внутрішніх справ.

Звільнення осіб рядового і
начальницького складу з органів
внутрішніх справ як вид стягнення є
крайнім заходом дисциплінарного
впливу.

Відповідачем не доведено ступені
важкості вчиненого позивачем
проступку, за який необхідно було
застосувати крайній захід
дисциплінарного впливу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що п.1
наказу № 144 від 02.03.2009 року в частині
застосування дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення з
органів внутрішніх справ та наказ № 90
від 31.03.2009 року в частині звільнення за
п. 64 "є" (за порушення дисципліни)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114, є
протиправними, а тому підлягають
скасуванню.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог частини 2 ст. 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене вище, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, а тому позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до положень статті 94 КАС
України, судові витрати зі сторін не
стягуються.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 160-163,167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

п о с т а н о в и в:

1.Адміністративний позов задоволити
повністю.

2.Визнати протиправним та скасувати
пункт 1 наказу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області № 144 від 02.03.2009р.
про накладення на старшого лейтенанта
міліції ОСОБА_1 дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення з
органів внутрішніх справ.

3.Визнати протиправним та скасувати
наказ Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області № 90 від 31.03.2009 року
"По особовому складу" в частині
звільнення за пунктом 64 "є" (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження рядовим і начальницьким
складом органів внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114, старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_1, начальника
сектору карного розшуку
Кам'янка-Бузького районного відділу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області з 31.03.2009 року.

3.Поновити старшого лейтенанта міліції
ОСОБА_1 на посаді начальника сектору
карного розшуку Кам'янка-Бузького
районного відділу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України.

4.Постанову суду в частині поновлення
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 на
посаді начальника сектору карного
розшуку Кам'янка-Бузького районного
відділу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
- звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в
строк та в порядку, передбаченому ст. 254
КАС України.

Повний текст постанови складений
та підписаний 01.07.2014 року.

Суддя
Братичак У.В.