Справа № 214/939/14-а (2-а/214/90/14)
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2014 рокусправа № 214/939/14-а
(2-а/214/90/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Нагорної Л.М.

суддів: Мельника В.В.
Юхименка О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
виконкому Саксаганської районної у
місті Кривому Розі ради

на постанову Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 14 квітня
2014 року у справі № 214/939/14-а (2-а/214/90/14) за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення виконкому
Саксаганської районної у місті Кривому
Розі ради про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату недоплаченої
державної допомоги за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, -

встановив :

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
виконкому Саксаганської районної у
місті Кривому Розі ради, в якому
просила суд визнати неправомірними дії
Відповідача по нарахуванню та виплаті
сум допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 09 липня 2013 року у розмірі
меншому, ніж передбачено ст. 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням»; зобов'язати Відповідача
здійснити перерахунок та виплату
недоплаченої державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 09 липня 2013 року у
розмірі, встановленому ст. 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» у розмірі прожиткового
мінімуму, встановленому законом на
момент виплати, з урахуванням
виплачених сум.

Постановою Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 14 квітня 2014 року, прийнятою
в порядку скороченого провадження,
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.
Визнано неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
виконкому Саксаганської районної у
місті Кривому Розі ради щодо відмови
ОСОБА_2 перерахувати та виплатити
державну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі, встановленому ст. 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». Зобов'язано Управління
праці та соціального захисту населення
виконкому Саксаганської районної у
місті Кривому Розі ради здійснити
ОСОБА_2 перерахунок та виплату
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі, передбаченому ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» за період з 09 липня 2013
року по 09 січня 2014 року та з 09 січня 2014
року до досягнення дитиною трирічного
віку або до змін у чинному
законодавстві у розмірі, передбаченому
ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», з урахуванням проведених
виплат.

Управління праці та соціального
захисту населення виконкому
Саксаганської районної у місті Кривому
Розі ради, не погодившись із рішенням
суду першої інстанції, подало
апеляційну скаргу, у якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати постанову Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 14 квітня
2014 року та залишити адміністративний
позов без розгляду.

Позивач заперечень на апеляційну
скаргу не подавала, постанову суду
першої інстанції не оскаржувала.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду відповідно до ст. 195 КАС
України - в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_2 має
малолітніх доньок - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6), у зв'язку з чим
знаходиться на обліку в Управлінні
праці та соціального захисту населення
виконкому Саксаганської районної у
місті Кривому Розі ради та отримує від
нього виплати допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, як особа, що застрахована у
системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, у розмірі 130
грн. на місяць, що підтверджується
копією рішення відповідача від 12.12.2012
року № 2076 та копією наказу від 06.02.2012 р.
№ 213 про надання відпустки по догляду
за дитиною з 06 лютого 2012 року по 07
грудня 2014 року, які містяться в
матеріалах справи. (а.с.7,8)

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідно до ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» позивач має право на
виплату відповідної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 09 липня 2013
року по 09 січня 2014 року та з 09 січня 2014
року до досягнення дитиною трирічного
віку або до змін у чинному
законодавстві.

Колегія суддів погоджується з таким
обґрунтуванням рішення суду першої
інстанції та вважає за необхідне
зазначити наступне.

До 1 січня 2008 року, тобто, до набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
(далі - Закон № 107-VI) - правовідносини
щодо виплати допомоги регулювалися як
Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» № 2811-XII від 21 листопада
1992 (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13) та Законом № 2240-III,
який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб, ( що стосується безпосередньо
Позивача). Розмір допомоги також
визначався цими Законами ( статтями 15
та 43 відповідно).

Зокрема, статтею 43 Закону № 2240-III було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом. При
цьому, будь яких обмежень щодо розміру
указаної допомоги норма Закону не
містила, та не визначала будь-якого
іншого порядку щодо призначення
вказаної допомоги.

Однак, пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону №
107-VI були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III, а
саме: дію статті 13 Закону № 2811-ХІІ з 01
січня 2008 року поширено і на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
виключено статті 40-44.

В той же час, рішенням Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року №
10-рп/2008 визнано неконституційними
положення пункт 25 розділу II Закону №
107-VI щодо виключення статей 40-44 Закону №
2240-III.

Крім того, пунктом 2 розділу ІІІ Закону
№ 107-VI було передбачено, що розділ II
цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Аналіз указаних правових норм свідчить
про те, що з 01 січня 2009 року відновлено
дію вищезазначених положень Закону №
2240-III, у тому числі, і статті 43 цього
Закону, приписи якої мали б бути
застосовані Відповідачем при
нарахування Позивачу з 2010 року
указаної допомоги, адже даною нормою
Закону чітко визначено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму.

Правлінням Фонду у період з 2009 року і по
теперішній час будь яких рішень щодо
визначення розміру указаної допомоги
не приймалось.

В той же час, є діючим Порядок
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, який був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Однак розміри і порядок виплати
допомоги відповідно до Закону № 2240-III
на виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Оскільки у даній справі спірні
правовідносини виникли щодо виплати
допомоги з березня 2013 року особі, яка
застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин колегія суддів приходить до
висновку, що на відносини щодо виплати
допомоги Позивачу у зазначеному
періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2240-III), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Указана правова позиція викладена у
рішенні Верховного суду України від 25
грудня 2012 року, яке, у відповідності до
приписів КАС України, є обов'язковим
для застосування судами усіх ланок.

Таким чином, враховуючи наведене, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що Відповідач при нарахуванні та
виплаті Позивачу допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі, меншому, ніж
визначено статтею ст. 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», діяв неправомірно.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують зроблений судом першої
інстанції висновок, а підстави для
скасування чи зміни судового рішення -
відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198 ст.ст. 200, 205,
206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення
виконкому Саксаганської районної у
місті Кривому Розі ради - залишити без
задоволення.

Постанову Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 14 квітня
2014 року у справі № 214/939/14-а (2-а/214/90/14) -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
через п'ять днів з моменту направлення
її копії сторонам, та, відповідно до
приписів частини 10 статті 183-2 КАС
України, є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко