Справа № 805/3548/14
Суддя: Маслоід О.С.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2014 р.
Справа №805/3548/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови:

Постановлена у нарадчій кімнаті

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді Маслоід О.С.,

розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу

за позовом Краматорського міського
центру зайнятості - робочого органу
виконавчої

дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування

України на випадок
безробіття

до ОСОБА_1 (м. Краматорськ)

про стягнення коштів, -

В С Т А Н
О В И В :

Краматорський міський центр
зайнятості - робочий орган виконавчої
дирекції Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття (надалі -
позивач) звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до ОСОБА_1
(надалі - відповідач) про стягнення суми
переплати допомоги по безробіттю у
розмірі 11051,63 грн.

Позивач у судове засідання не з'явився,
про дату, час та місце судового
засідання повідомлений належним чином,
заяв чи клопотань до суду не надав.

Позивач обґрунтовував позовні вимоги
наступним. Відповідно до наказу від
18.03.2011 року № НТ 110318 відповідачу був
наданий статус безробітного та
призначена допомога по безробіттю,
тоді як, відповідно до договору про
надання послуг від 27.09.2005 року № 44320102 в
період з 27.09.2005 року по 18.03.2013 року
відповідачем були надані послуги
Дочірньому підприємству «Цептер
Інтернаціональ Україна», у зв'язку з
чим ОСОБА_1 незаконно отримала суму
допомоги по безробіттю у розмірі 11 051,63
грн.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
судового засідання повідомлений
належним чином. До суду надала
заперечення, у яких зазначає, що вона не
працювала у ДП «Цептер Інтернаціональ
Україна», а уклала договір лише для
отримання знижки, яку можна було
отримати будучі компонентом мережі.
Прибутків передбачених договором, не
отримувала, зазначені суми є знижкою на
придбання товару.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог, з огляду на
наступне.

18.03.2011 року відповідач звернулася із
заявою до позивача за сприянням у
працевлаштуванні та наданням статусу
безробітної з виплатою допомоги по
безробіттю.

Наказом від 18.03.2011 року № НТ110318
відповідачу надано статус безробітної
відповідно до Закону України «Про
зайнятість населення» (далі Закон) та
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» (далі Закон № 1533) та
призначена допомога по безробіттю.

За період з 18.03.2011 року по 07.12.2012 року
відповідачу виплачено допомогу по
безробіттю на загальну суму 11051,63 грн.,
що підтверджується довідкою від 13.01.2014
року № 1.

Ст. 2 Закон № 1533 передбачено, що
безробітними визнаються громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу, готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Ст. 7 Закон № 1533 визначено, що видом
забезпечення за цим Законом є, зокрема,
допомога по безробіттю.

09 січня 2014 року на підставі обміну
інформації між позивачем та Державною
податковою адміністрацією було
проведено перевірку та складено акт
від 09.01.2014 року № 3 про
розслідування страхових випадків та
обґрунтованість виплат матеріального
забезпечення відповідно до Закону №
1533, яким встановлено, що відповідач в
період перебування на обліку, як
безробітна, відповідно до договору про
надання послуг від 27.09.2005 року № 44320102
надавала послуги по цивільно-правовому
договору ДП «Цептер Інтернаціональ
Україна». Цей факт також
підтверджується листом ДП «Цептер
Інтернаціональ Україна» від 24.12.2013
року, вказаним договором та договором
про майнову відповідальність.

Про вказані обставини відповідач
позивача не повідомила, чим порушила
вимоги ч. 2 ст. 36 Закону № 1533, яка
покладає на осіб, зареєстрованих в
установленому порядку як безробітні,
обов'язок своєчасно подавати відомості
про обставини, що впливають на умови
виплати їм забезпечення та надання
соціальних послуг.

07.12.2012 року наказом № НТ 12207 позивачем
було припинено виплату відповідачеві
допомоги по безробіттю.

13.01.2014 року позивачем видано наказ № 3
про повернення коштів безробітним.

15.01.2014 року відповідачеві було
надіслано претензію № 01-14/184, якою
позивач пропонує у добровільному
порядку повернути сплачену суму
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю та зазначає, що у випадку
несплати вищевказаних коштів питання
про їх стягнення буде вирішуватись
відповідно до чинного законодавства.
Проте, станом на 23.04.2014 року
відповідачем сума заборгованості у
розмірі 11051,63 грн. не сплачена.

Відповідач на зазначену претензію
надав відповідь від 08.02.2014 року, якою
повідомила позивача, що в її діях не
було будь - якого навмисного
невиконання своїх обов'язків або
зловживання правами щодо
правовідносин з позивачем, оскільки на
період отримання допомоги з безробіття
вона була безробітною особою.

Відповідно до п. 6 ст. 23 Закону № 1533
порядок надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітним
підприємницької діяльності,
встановляється спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики за погодженням з
правлінням Фонду.

Згідно з п. 6 Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
безробітним, який затверджений наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Державної податкової
адміністрації України від 13 лютого 2009
р. N 60/62, постановою правління
Пенсійного фонду України від 13 лютого
2009 р. N 7-1 та зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 12 березня
2009 р. за N 232/16248 у разі встановлення
центром зайнятості відповідно до цього
Порядку належності безробітної особи
до категорії зайнятих така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону № 1533 сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Ст. 39 Закону № 1533 визначено, що спори, що
виникають із правовідносин за цим
Законом, вирішуються в судовому
порядку.

Суд не приймає посилання відповідач на
те, що укладання вказаного договору не
є обставиною, що впливає на умови
виплати їй забезпечення, бо вона не
надавала ніяких послуг, не отримувала
ніякого доходу та не була зайнятою
особою, з огляду на наступне.

Факт того, що відповідач не отримувала
доход та не надавала послуги за
вказаним договором не впливають на
необхідність повернення допомоги по
безробіттю.

Підставою для повернення відповідачем
отриманої допомоги по безробіттю є
факт того, що вона була зайнятою особою,
оскільки уклала цивільно-правовий
договір та своєчасно не повідомила про
цю обставину позивача.

Згідно ст. 1 Закону зайнятість - це
діяльність громадян, пов'язана із
задоволенням особистих та суспільних
потреб і така, що, як правило, приносить
їм доход у грошовій або іншій формі.

В Україні до зайнятого населення
належать громадяни, що проживають на
території держави та працюючі по найму
на умовах повного або неповного
робочого дня (тижня) на підприємствах, в
установах і організаціях, незалежно
від форм власності, у міжнародних та
іноземних організаціях в Україні і за
кордоном у фізичних осіб.

Законодавством України можуть
передбачатися й інші категорії
зайнятого населення.

П. 3 Порядку реєстрації, перереєстрації
та ведення обліку громадян, які шукають
роботу, і безробітних, який
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 14 лютого 2007 р. N 219
визначено, що для реєстрації у
державній службі зайнятості
громадянин, зокрема повинен надати
подає копію цивільно-правового
договору про виконання робіт (надання
послуг), що зберігається в його
особовій справі.

П. 20 цього Порядку передбачено, що
громадяни, зареєстровані як такі, що
шукають роботу, та безробітні,
знімаються з обліку, крім іншого, у разі
працевлаштування, в тому числі на
сезонні або загальнодержавні
оплачувані громадські роботи,
державної реєстрації фізичної особи -
підприємця, укладення
цивільно-правового договору, предметом
якого є діяльність, спрямована на
виконання власними силами робіт,
надання послуг. При цьому в картці
робиться запис про прийняття на роботу,
зазначаються дата і номер наказу, дата
державної реєстрації фізичної особи -
підприємця, дата укладення
цивільно-правового договору.

З наведеного вбачається, що з моменту
укладання цивільно-правового договору
відповідач стала зайнятою особою.

Ст. 19 Конституції України визначено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Ст. 11 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ст.. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Як вже зазначалося, відповідач, під час
перебування на обліку у позивача,
уклала цивільно-правовий договір про
надання послуг від 27.09.2005 року № 44320102 з
ДП «Цептер Інтернаціональ Україна»,
тобто на цей період відносилась до
категорії зайнятого населення і не
мала права на отримання допомоги по
безробіттю.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що позивачем доведений факт
незаконного отримання відповідачем
допомоги по безробіттю у сумі 11051,63 грн.,
яка підлягає поверненню.

З огляду на зазначене, позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного та
керуючись Конституцією України,
Законом України «Про зайнятість
населення», Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», Порядком розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого Наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 13.02.2009 № 60/62,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12.03.2009р. за № 232/16248, ст.
72, 160, 163, 185, 186, 254, 257 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Краматорського міського центру
зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття суму переплати з
допомоги по безробіттю у розмірі 11051,63
грн.

Зазначена постанова може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Скарга подається до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд.

Суддя
Маслоід О.С.