Справа № 826/6464/14
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2014 року 14:05 № 826/6464/14
Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі: судді Добрянської Я.І.,
секретаря судового засідання Корніюк
А.В., розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу:
за позовом Всеукраїнської громадської
організації «Комітет
конституційно-правового контролю
до відповідача Ректора Міжнародного
Соломонового університету Розенфельда
про визнання протиправними дій щодо
відмови у задоволенні запиту на
за участю представників сторін:
від позивача: Тетерєва М.С. (довіреність
№ 47/2/14 від 20.05.2014 р.)
від відповідача: Артимович Ю.Б.
(довіреність № 421/01 від 06.12.2013 р.)
Відповідно до п. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в судовому засіданні 19.06.2014 р.
проголошено вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Окружного адміністративного суду
міста Києва надійшла позовна заява
Всеукраїнської громадської
організації «Комітет
конституційно-правового контролю
України» до відповідача Ректора
Міжнародного Соломонового
університету Розенфельда О.І. про
визнання протиправними дій щодо
ненадання відповіді на запит на
інформацію та ненадання запитуваної
публічної інформації.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 16.05.2014 р., відповідно до
вимог п. 1 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суддею
Добрянською Я.І. було відкрито
скорочене провадження в
адміністративній справі № 826/6464/14 та
запропоновано відповідачу у
десятиденний строк із дня отримання
копії такої ухвали надати до суду
письмові заперечення проти позову
разом із засвідченими копіями
письмових доказів на підтвердження
обставин, якими обґрунтовуються такі
заперечення, або письмову заяву про
Ухвала про відкриття скороченого
провадження в адміністративній справі
№ 826/6464/14 була отримана відповідачем
23.05.2014 р., відповідно до повідомлення
про вручення поштового відправлення,
що наявне в матеріалах справи.

За наслідками зазначеного,
відповідачем 02.06.2014 р. до канцелярії
суду було подано письмове заперечення
на позовну заяву, в якому Ректор
Міжнародного Соломонового
університету Розенфельд О.І. зазначає
про відсутність правових підстав для
задоволення позовних вимог позивача
щодо визнання протиправними дій.

Зважаючи на таке, на підставі ч. 4 ст. 183-2
КАС України, з метою з'ясування всіх
фактичних обставин у справі, що будуть
мати значення при вирішенні справи по
суті, суд ухвалою від 11.06.2014 р. призначив
судове засідання з розгляду
адміністративної справи № 826/6464/14 із
викликом сторін на 19.06.2014 р.

18.06.2014 р. від позивача до канцелярії
суду надійшла письмова заява про зміну
позовних вимог по справі № 826/6464/14,
зважаючи на фактичне отримання
позивачем від відповідача відповіді на
запит на інформацію, проте наявністю
відмови відповідачем у задоволенні
такого запиту на інформацію позивача.

В судовому засіданні 19.06.2014 р.
представник позивача змінені позовні
вимоги, відповідно до заяви про зміну
позовних вимог від 18.06.2014 р., підтримав
повністю та в судових дебатах просив
суд:

- визнати протиправними дії ректора,
голови приймальної комісії
Міжнародного Соломонового
університету Розенфельда О.І., що
полягають у відмові в задоволенні
запиту на інформацію позивача.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог представник позивача послався на
неправильне тлумачення відповідачем
положень ч. 1 ст. 22 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
неправомірне посилання останнього на
п. 23.2 Умов прийому до вищих навчальних
закладів України в 2014 році, а також на
невиконання відповідачем ч. 1 ст. 14 та ч.
1 ст. 20 Закону України «Про доступ до
публічної інформації», що призвело, за
твердженням позивача до порушення прав
Громадської організації, гарантованих
п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про доступ
до публічної інформації», п.п. 3, 6 ч. 1 та
п. 1 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про
громадські об'єднання», а також ч. 1 ст. 13
Закону України «Про засади запобігання
та протидії дискримінації в Україні».

Представник відповідача в судовому
засіданні 19.06.2014 р. проти задоволення
позовних вимог позивача заперечив
повністю та зазначив, що ректором
Міжнародного Соломонового
університету Розенфельдом О.І. було
надано відповідь на запит позивача, у
відповідності до норм чинного
законодавства, а отже відповідачем не
було порушено жодних законних прав та
інтересів позивача.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, 25.11.2013 р. Всеукраїнська
громадська організація «Комітет
конституційно-правового контролю
України», що зареєстрована в якості
юридичної особи (громадської
організації) відповідно до Закону
України «Про громадські об'єднання»,
направила розпоряднику інформації,
ректору, голові приймальної комісії
Міжнародного Соломонового
університету Розенфельду Олександру
Іллічу запит на інформацію з проханням
надати публічну інформацію про вищий
навчальний заклад (ВНЗ), яка становить
суспільний інтерес, у вигляді належним
чином засвідчених копій
нижченаведених документів:

- Статуту ВНЗ;

- Свідоцтва про реєстрацію ВНЗ;

- Довідки про включення ВНЗ до
Державного реєстру ВНЗ України з
додатками;

- Ліцензії ВНЗ та додатків до неї;

- Витягу ВНЗ із Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних
осіб-підприємців;

- Правил прийому до ВНЗ у 2014 році;

- Положення про приймальну комісію ВНЗ;

- Наказу про затвердження складу
приймальної комісії ВНЗ;

- Плану роботи та графіку засідань
приймальної комісії ВНЗ.

Зазначений лист позивача вих. № 882/4-13
від 25 листопада 2013 р. був надісланий
відповідачу з рекомендованим
повідомленням та з описом вкладення.

Так, у рекомендованому повідомленні
про вручення поштового відправлення,
яке повернулося до позивача, було
вказано, що відповідач лист позивача
вих. № 882/4-13 від 25 листопада 2013 р.
отримав 05 грудня 2013 р.

За наслідками зазначеного, листом № 422
від 11.12.2013 р., без надання жодної
запитуваної публічної інформації
(запитуваних документів, що вказані
вище), відповідач надав письмову
відповідь на запит позивача наступного
змісту: «У зв'язку з отриманням Вашого
запиту на інформацію вих. № 882/4-13 від
25.11.2013 р. щодо надання публічної
інформації про ВНЗ, яка становить
суспільний інтерес, повідомляємо, що
Ваш запит уважно розглянутий, але
задовольнити його ми не маємо
можливості через наступні обставини:
Відповідно до п. 2 Розділу XXIII
«Забезпечення відкритості та
прозорості при проведенні прийому до
вищих навчальних закладів «Наказу
Міністерства освіти і науки України
від 29.10.2013 р. № 1510 «Про затвердження
Умов прийому до вищих навчальних
закладів України в 2014 році», громадські
організації можуть звернутися до
Міністерства освіти і науки України із
заявою про надання їм права вести
спостереження за роботою приймальних
комісій. Громадські організації, яким
таке право надано Міністерством освіти
і науки України, можуть направляти на
засідання приймальних комісій своїх
спостерігачів. Приймальні комісії
зобов'язані створити належні умови для
присутності громадських спостерігачів
на своїх засіданнях, а також надати їм
можливість ознайомлення з документами,
що надаються членам комісії, до
засідання. На підставі вище
викладеного, повідомляємо, що у разі
надання документу, виданого
Міністерством освіти і науки України,
що підтверджує надання права ВГО
«Комітет конституційно-правового
контролю України» вести спостереження
за роботою приймальних комісій,
Міжнародний Соломонів Університет
зобов'язується створити належні умови
для присутності громадських
спостерігачів на засіданнях
приймальної комісії у 2014 році, надавши
їм відповідні перепустки та можливість
ознайомитись з документами, що
надаються членам приймальної комісії.
В той же час, Умовами прийому до вищих
навчальних закладів України в 2014 році
не передбачено право громадських
організацій вимагати копії статутних
та організаційно-розпорядних
документів вищих навчальних закладів з
метою спостереження за роботою
приймальної комісії. У разі
обґрунтування належності статутних та
організаційно-розпорядчих документів
Міжнародного Соломонова Університету,
зазначених у Вашому запиті, до
публічної інформації в розумінні
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» з посиланням на
відповідні норми законодавства
України, які надають право громадським
організаціям право вимагати дані
документи, Міжнародний Соломонів
Університет надасть Вам відповідні
копії, за умови дотримання вимог ст. 21
Закону України «Про доступ до
публічної інформації». Що стосується
Правил прийому до Міжнародного
Соломонова Університету у 2014 році, то
відповідно до Наказу Міністерства
освіти і науки України від 29.10.2013 р. № 1510
«Про затвердження Умов прийому до
вищих навчальних закладів України в 2014
році», дані Правила на даний час
погоджуються Міністерством освіти і
науки України. Таким чином, надання Вам
копії Правил прийому на 2014 рік можливе
тільки після погодження з
Міністерством освіти і науки України
та їх оприлюднення за умови дотримання
вимог ст. 21 Закону України «Про доступ
до публічної інформації» або у випадку
невиконання даних вимог, Ви маєте
додаткову можливість ознайомитись з
даними Правилами на офіційному сайті
Міжнародного Соломонова Університету
після їх розміщення для ознайомлення
громадськості. В той же час, запитувана
Вами копія Наказу про затвердження
складу приймальної комісії належить до
інформації з обмеженим доступом
відповідно до Закону України «Про
доступ до публічної інформації».

Однак, вважаючи зазначену відповідь
Ректора Міжнародного Соломонового
університету Розенфельда О.І. (без
надання запитуваних документів) такою,
що порушує права позивача (тобто
фактично відмовою у задоволенні запиту
на інформацію), ВГО «Комітет
конституційно-правового контролю
України» звернувся за захистом своїх
порушених прав в судовому порядку до
Окружного адміністративного суду м.
Києва.

Так, дослідивши наявні у справі докази,
проаналізувавши матеріали справи та
вивчивши норми чинного законодавства з
приводу даного спору, суд дійшов до
висновку про наявність достатніх
підстав для задоволення позовних вимог
позивача, зважаючи на наступне.

Відповідач своєю відповіддю відмовив
позивачу у задоволенні запиту на
інформацію, вказавши у своєму
листі-відповіді суб'єктивні причини
відмови: 1) на думку відповідача, для
отримання запитаної публічної
інформації позивачем, останній має
мати дозвіл на ведення громадського
спостереження за роботою приймальної
комісії ВНЗ; 2) запитувана позивачем
інформація може бути отримана із
офіційного сайту ВНЗ; 3) Наказ про
затвердження складу приймальної
комісії належить до інформації з
обмеженим доступом відповідно до
Закону України «Про доступ до
публічної інформації».

Однак, вказані твердження відповідача,
з приводу яких останній відмовив
позивачу у задоволенні запиту на
інформацію, суд вважає
необґрунтованими та безпідставними, з
огляду на нижченаведене.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
розпорядник інформації має право
відмовити в задоволенні запиту в таких
випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і
не зобов'язаний відповідно до його
компетенції, передбаченої
законодавством, володіти інформацією,
щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить
до категорії інформації з обмеженим
доступом відповідно до частини другої
статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію,
не оплатила передбачені статтею 21
цього Закону фактичні витрати,
пов'язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на
інформацію, передбачених частиною
п'ятою статті 19 цього Закону.

Тобто, ч. 1 ст. 22 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
передбачені виключні підстави для
відмови запитувачу в задоволенні його
запиту на інформацію.

Однак, підстави, відповідно до яких
відповідач відмовив позивачу в
задоволенні його запиту на інформацію,
не передбачені ч. 1 ст. 22 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
зважаючи на що, відмова відповідача в
наданні запитуваної позивачем
інформації є неправомірною, що також
підтверджується нижченаведеним.

Відповідач у своєму листі-відповіді
посилається на положення п. 23.2 Умов
прийому до вищих навчальних закладів
України в 2014 році щодо дозволу на
ведення громадського спостереження за
роботою приймальної комісії.

Проте, на думку суду, дане твердження
відповідача взагалі не відноситься до
суті вказаної справи з огляду на
наступне.

В даному випадку, запит на інформацію
позивача полягав у проханні надати
публічну інформацію про ВНЗ, яка
становить суспільний інтерес,
відповідно до норм Закону України «Про
доступ до публічної інформації», який
має вищу юридичну силу ніж Умови
прийому до вищих навчальних закладів в
2014 році, а не у наданні позивачу права
вести спостереження за роботою
приймальної комісії, на що вказує
відповідач у своїх запереченнях.

Так, у своєму запиті на інформацію
позивач не звертався до відповідача з
вимогою щодо ведення спостереження за
роботою приймальної комісії. Позивач,
відповідно до свого Статуту, який
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України Наказом № 798/5 від 21 вересня 2009
р. (Свідоцтво № 2750) та законів України,
здійснює громадський контроль за
діяльністю Міністерства освіти і науки
України, його територіальних
підрозділів, посадових та службових
осіб, підпорядкованих йому органів,
установ, підприємств, організацій,
інших юридичних осіб, Вищих навчальних
закладів України, незалежно від їх форм
власності, а також середніх,
спеціальних навчальних закладів.
Тобто, ніякі дозволи Міністерства
освіти і науки України на здійснення
громадського контролю позивачу не
потрібні.

Таким чином, відповідач помилково
ототожнює запитувану позивачем
публічну інформацію з документами, які
надаються членам приймальної комісії
на її засіданнях.

Разом з вищенаведеним, розділом II
Примірного положення про приймальну
комісію, затвердженого Наказом
Міністерства освіти і науки України №
12 від 09 січня 2013 р., визначені завдання
приймальної комісії, які вона вирішує
на своїх засіданнях, і приймає рішення,
що оформлює в протоколи, які підписує
голова і відповідальний секретар
Приймальної комісії, а саме: приймальна
комісія ВНЗ забезпечує інформування
вступників, їх батьків та
громадськість з усіх питань вступу до
ВНЗ; організовує прийом заяв та
документів, приймає рішення про допуск
вступників до участі у конкурсі (до
участі у вступних випробуваннях); в
установленому порядку обов'язково
подає до Єдиної державної електронної
бази з питань освіти (далі - Єдина база)
отримані від вступників відомості про
них, вносить зміни до статусів заяв
вступників в Єдиній базі; координує
діяльність усіх підрозділів ВНЗ щодо
підготовки та проведення конкурсного
відбору; організовує і проводить
консультації з питань вступу на
навчання та вибору напряму
(спеціальності), що найбільш відповідає
здібностям, нахилам і рівню підготовки
вступників; здійснює контроль за
роботою усіх підрозділів Приймальної
комісії, розглядає і затверджує їх
рішення; організовує та контролює
діяльність технічних, інформаційних і
побутових служб щодо створення умов
для проведення вступної кампанії;
приймає рішення про зарахування
вступників за формами навчання і
джерелами фінансування.

Як видно із вищенаведеного переліку
завдань приймальної комісії, жоден
запитуваний позивачем документ у
відповідача, приймальна комісія не
розглядає на своїх засіданнях.

Тобто, під час скерування свого запиту
на інформацію відповідачу, позивач мав
на меті виключно отримати публічну
інформацію про ВНЗ, відповідно до
положень Закону України «Про доступ до
публічної інформації», проте не вести
громадське спостереження за роботою
приймальної комісії відповідача та
оглядати матеріали, які надаються
приймальній комісії до або на її
засіданнях, що передбачено Умовами
прийому до вищих навчальних закладів
України в 2014 р.

Також, відповідач у своїй відповіді
вказує на те, що запитувана позивачем
інформація може бути отримана із
офіційного сайту ВНЗ, проте як, на
переконання суду, дане твердження
відповідача - є юридично
необґрунтованим та безпідставним, з
огляду на нижченаведене

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
відповідь розпорядника інформації про
те, що інформація можу бути одержана
запитувачем із загальнодоступних
джерел, або відповідь не по суті запиту
вважається неправомірною відмовою в
наданні інформації.

Так, оскільки відповідач належить до
розпорядників інформації, відповідно
до п. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
доступ до публічної інформації» (особи,
якщо вони виконують делеговані
повноваження суб'єктів владних
повноважень згідно із законом чи
договором, включаючи надання освітніх,
оздоровчих, соціальних або інших
державних послуг, - стосовно
інформації, пов'язаної з виконанням
їхніх обов'язків), то на відповідача
розповсюджується ч. 3 ст. 13 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації», відповідно до якої: «На
розпорядників інформації, визначених у
пунктах 2, 3, 4 частини першої та в
частині другій статті, вимоги цього
Закону поширюються лише в частині
оприлюднення та надання відповідної
інформації за запитами».

Отже, оскільки відповідач є
розпорядником інформації, відповідно
до п. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
доступ до публічної інформації», то він
зобов'язаний не лише оприлюднювати
публічну інформацію на своєму
офіційному веб-сайті, проте також
надавати цю інформацію за запитами на
інформацію.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого
Адміністративного Суду України від
30.09.2013 р. № 11 «Про практику застосування
адміністративними судами положень
Закону України від 13 січня 2011 року №
2939-VІ «Про доступ до публічної
інформації»: «Повідомлення запитувача
інформації про можливість
ознайомитися із запитуваною
інформацією на сайті розпорядника
публічної інформації суперечить
частині другій статті 22 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
відповідно до якої відповідь
розпорядника інформації про те, що
інформація може бути одержана
запитувачем із загальнодоступних
джерел, вважається протиправною
відмовою в наданні інформації,
оскільки офіційний сайт є
загальнодоступним джерелом».

Також, відповідно до постанови Пленуму
Вищого Адміністративного Суду України
від 30.09.2013 р. № 11 «Про практику
застосування адміністративними судами
положень Закону України від 13 січня 2011
року № 2939-VІ «Про доступ до публічної
інформації»: «Закон України «Про
доступ до публічної інформації»
встановлює, що доступ до інформації
забезпечується двома шляхами: шляхом
систематичного та оперативного
оприлюднення інформації і надання
інформації за запитами на інформацію».

Тому, виконання розпорядником
обов'язку щодо оприлюднення публічної
інформації не звільняє останнього від
обов'язку надати публічну інформацію
на запит на інформацію.

Крім того, відповідач у своїй відповіді
вказує на те, що Наказ про затвердження
складу приймальної комісії належить
до інформації з обмеженим доступом
відповідно до Закону України «Про
доступ до публічної інформації».

Однак, дане твердження відповідача суд
також вважає юридично необґрунтованим
та безпідставним з огляду на наступне.

Так, Наказ про призначення складу
приймальної комісії не містить
інформацію про персональні дані її
членів, а тому - інформація, яка
міститься у Наказі про призначення
складу приймальної комісії, не може
бути віднесена до інформації з
обмеженим доступом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом.

Згідно положень ч. 2 ст. 1 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
публічна інформація є відкритою, крім
випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
обмеження доступу до інформації
здійснюється відповідно до закону при
дотриманні сукупності таких вимог: 1)
виключно в інтересах національної
безпеки, територіальної цілісності або
громадського порядку з метою
запобігання заворушенням чи злочинам,
для охорони здоров'я населення, для
захисту репутації або прав інших людей,
для запобігання розголошенню
інформації, одержаної конфіденційно,
або для підтримання авторитету і
неупередженості правосуддя; 2)
розголошення інформації може завдати
істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода
від оприлюднення такої інформації
переважає суспільний інтерес в її
отриманні.

Отже, доступ до інформації обмежується
лише за умови наявності всіх трьох
вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
інформація з обмеженим доступом має
надаватися розпорядником інформації,
якщо він правомірно оприлюднив її
раніше.

В даному випадку відповідач не
врахував того, що він всю запитувану
позивачем інформацію раніше
оприлюднив на своєму офіційному
веб-сайті та на інформаційних стендах
свого ВНЗ.

Таким чином, Наказ про затвердження
складу приймальної комісії
відповідача є публічною інформацію
(проте не інформацією з обмеженим
доступом), яку відповідач зобов'язаний
не лише оприлюднювати, проте і надавати
за запитами на інформацію.

Зважаючи на викладене в сукупності,
дослідивши наявні у справі докази та
проаналізувавши норми чинного
законодавства з приводу даного спору,
суд приходить до висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог позивача в повному
обсязі.

Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд прийшов до висновку,
що в позовній заяві наведені обставини,
які підтверджуються достатніми
доказами, які свідчать про
обґрунтованість позовних вимог
позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки позивач, довів правомірність
заявлених позовних вимог, а відповідач
не надав допустимих доказів на
підтвердження обґрунтувань щодо
підстав відмови в позові, суд прийшов
до висновку про задоволення позовних
вимог позивача в повному обсязі, а саме:
визнання дій ректора, голови
приймальної комісії Міжнародного
Соломонового університету Розенфельда
О.І., що полягають у відмові в
задоволенні запиту на інформацію
позивача -протиправними.

Враховуючи викладене, та керуючись
ст.ст. 69-71, 158-163, 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний
суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії
ректора, голови приймальної комісії
Міжнародного Соломонового
університету Розенфельда О.І., що
полягають у відмові в задоволенні
запиту на інформацію позивача.

Строк і порядок набрання судовим
рішенням законної сили встановлені у
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя
Я.І. Добрянська

Дата складання та підписання постанови
в повному обсязі - 24.06.2014 р.