Справа № 367/2092/14-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Чернов
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 липня 2014 року

м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Ірпінської міської ради Київської
області на постанову Ірпінського
міського суду Київської області від
20.05.2014 у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Ірпінської міської ради Київської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії,-

встановив:

Позивачка звернулась до суду першої
інстанції з позовом в якому просила:
визнати протиправними дії управління
праці та соціального захисту населення
Ірпінської міської ради Київської
області щодо нарахування ОСОБА_2
щорічної допомоги на здоровлення у 2013 в
меншому розмірі ніж встановлено ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; зобов'язати управління
праці та соціального захисту населення
Ірпінської міської ради Київської
області виплатити ОСОБА_2 щорічну
допомогу на оздоровлення у 2013 році в
розмірі 5 615,00 грн., яка відповідає
вимогам ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Постановою Ірпінського міського суду
Київської області від 20.05.2014 позов
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій він просить оскаржувану
постанову скасувати як таку, що
постановлена із порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка є особою постраждалою
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, та має статус інваліда ІІ
групи, щодо якого встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
№ 796, щорічна допомога на оздоровлення
інвалідам I і II групи виплачується в
розмірі - п'яти мінімальних заробітних
плат; інвалідам III групи,
дітям-інвалідам - чотири мінімальні
заробітні плати.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (в
редакції, яка діяла на момент звернення
до суду) щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Пунктом 4 «Прикінцевих положень»
Закону України «Про державний бюджет
України на 2013 рік» від 06.12.2012 № 5515-VI,
зокрема, встановлено, що у 2013 році норми
і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48,
50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (Відомості Верховної Ради
України, 1992 р., № 13, ст. 178 із наступними
змінами) застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Пунктами 2 та 3 рішення Конституційного
Суду України від 13.01.2012 № 3-рп/2012
вирішено, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України. Суди
під час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України».

Згідно з приписами ст. 150 Конституції
України, рішення Конституційного суду
України є обов'язковими до виконання на
території України.

Постановою КМ України «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 562 від
12.07.2005 установлено розмір щорічної
допомоги на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, а саме:
інвалідам І-ІІ групи - 120 грн., учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії - 100 грн.,
інвалідам ІІІ групи та дітям-інвалідам
- 90 грн., учасникам ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 3
категорії, кожній дитині, яка втратила
внаслідок Чорнобильської катастрофи
одного з батьків, та евакуйованим із
зони відчуження у 1986 році, включаючи
дітей, - 75 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що
відповідачем правомірно призначено та
виплачено ОСОБА_2 щорічну допомогу на
оздоровлення за 2013 рік як інваліду ІІ
групи захворювання, пов'язаного з ЧАЕС
у розмірі 120 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянт надав належні докази, що
спростовують правомірність
оскаржуваної постанови суду першої
інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202
КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції вирішив скасувати її та
ухвалити нове рішення, оскільки судом
першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст.ст. 122, 183-2, 197, 198, 200, 202, 205, 207,
254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Ірпінської міської ради Київської
області задовольнити.

Постанову Ірпінського міського суду
Київської області від 20.05.2014 - скасувати
та ухвалити нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Головуючий суддя

Василенко Я.М.

Судді:

Кузьменко В. В.

Шурко О.І.