Справа № 308/2153/14-а
Суддя: Сарай А. І.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/2153/14-а
Провадження № 6-а/308/25/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року
Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі

головуючої
судді

Сарай А.І.

при
секретарі

Козар Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті Ужгород
заяву старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
про встановлення способу та порядку
виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець відділу
примусового виконання рішень ДВС
України звернувся в суд з заявою про
встановлення способу та порядку
виконання рішення суду. Посилається на
те, що в провадженні відділу
примусового виконання рішень ДВС
України перебуває виконавче
провадження з примусового виконання
рішення суду на підставі якого видано
виконавчий лист № 2а-161/07 від 11.09.2007 р., що
видав Ужгородський міськрайонний суд
про стягнення з Міністерства фінансів
України грошову компенсації за
неодержане службове обмундирування на
користь ОСОБА_1 у сумі 29540 грн. Рішенням
суду, що видав даний виконавчий
документ змінено спосіб та порядок
виконання судового рішення на підставі
якого видано виконавчий лист, шляхом
стягнення коштів на користь ОСОБА_1 з
Державної судової адміністрації
України. Постановою державного
виконавця від 26.12.2013 р. відкрито
виконавче провадження щодо
примусового виконання вказаного
виконавчого документу. Боржником
рішення суду, на підставі якого видано
даний виконавчий документ, у
самостійному (добровільному) порядку
не виконано. Станом на сьогоднішній
день рішення суду боржником не
виконано, дій спрямованих на виконання
не вчинено. Одночасно, існують
об’єктивні обставини, встановлені на
законодавчому рівні, які перешкоджають
виконанню вказаного судового рішення.
Державний виконавець позбавлений
можливості здійснити списання коштів
із рахунків боржника у примусовому
порядку, тому наявна необхідність в
судовому порядку встановити спосіб і
порядок виконання виконавчого листа –
без участі органів Державної
виконавчої служби України, з
врахуванням вимог Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників,
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845, в
редакції від 06.02.2013.

Просить суд встановити спосіб та
порядок виконання рішення суду на
підставі якого видано виконавчий лист
№ 2а-161/07 від 11.09.2007 р., що видав
Ужгородський міськрайонний суд про
стягнення з Міністерства фінансів
України грошову компенсацію за
неодержане службове обмундирування на
користь ОСОБА_1 – 29540 грн. шляхом
стягнення з Державної судової
адміністрації України, як головного
розпорядника бюджетних коштів за
бюджетною програмою «Виконання рішень
судів на користь суддів», грошову
компенсацію за неодержане службове
обмундирування на користь ОСОБА_1 – 29540
грн. – в порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів боржників,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 845 від 03.08.2011 р. (із
змінами) та ст. 3 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень».

Представник відділу примусового
виконання рішень ДВС України в судове
засідання не з’явився. В поданій заяві
просить розглянути її без участі
державного виконавця та про результати
розгляду повідомити відділ.

Представник Державної судової
адміністрації в судове засідання не
з’явився. Надіслав клопотання про
розгляд справи за його відсутності, в
якому підтримав письмові заперечення
по справі, згідно яких просить
відмовити у задоволенні заяви.

Представник Міністерства фінансів
України та стягувач ОСОБА_1 в судове
засідання не з’явилися, хоча про час та
місце розгляду справи були повідомлені
належним чином.

На підставі ст. 41 ч. 1 КАС України, у
зв’язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи суд
приходить до висновку, що у задоволенні
заяви слід відмовити виходячи з
наступного.

В судовому засідання встановлено, що на
виконанні у відділі примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України знаходиться виконавче
провадження по примусовому виконанню
виконавчого листа № 2а-161/07 від 11.09.2007 р.,
виданого Ужгородським міськрайонним
судом Закарпатської області про
стягнення з Міністерства фінансів
України грошову компенсації за
неодержане службове обмундирування на
користь ОСОБА_1 у сумі 29540 грн. Рішенням
суду, що видав даний виконавчий
документ змінено спосіб та порядок
виконання судового рішення на підставі
якого видано виконавчий лист, шляхом
стягнення коштів на користь ОСОБА_1 з
Державної судової адміністрації
України. 26.12.2013 р. старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання вказаного
виконавчого документа.

Відповідно до ст. 2 Бюджетного кодексу
України здійснення програм та заходів,
які провадяться за рахунок коштів
бюджету, бюджетні асигнування
надаються розпорядникам бюджетних
коштів, а кошти бюджету, які отримують
фізичні особи, надаються їм лише через
розпорядника бюджетних коштів.

У відповідності до Постанови Кабінету
Міністрів України від 19.03.1994 року № 177
обов’язок передбачати, починаючи з 1994
року, виділення бюджетних асигнувань
для забезпечення суддів службовим
обмундируванням, мантією і знаком
судді України було покладено на
Міністерство фінансів України.

На підставі Закону України «Про
судоустрій України», який діяв до 01.06.2002
року, головним розпорядником бюджетних
коштів було Міністерство юстиції
України, а з 01.01.2003 року, відповідно до
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про судоустрій
України» від 07.02.2002 року ці обов’язки
покладено на Державну судову
адміністрацію України, яку утворено
Указом Президента України від 29.08.2002
року № 780/2002 «Про Державну судову
адміністрацію України» і яка є
центральним органом виконавчої влади,
що здійснює організаційне
забезпечення діяльності судів
загальної юрисдикції, а також інших
органів та установ судової системи.

Відповідно до п. 20 розділу УП
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про судоустрій
України» Державна судова
адміністрація утворюється з 01.01.2003
року. До утворення Державної судової
адміністрації зберігається існуючий
порядок організаційного забезпечення
та фінансування діяльності судів. До
01.01.2003 року фінансування та
матеріально-технічне забезпечення
місцевих та апеляційних судів
здійснюються в обсязі, передбаченому
Законом України «Про Державний бюджет
на 2002 рік».

Таким чином, фінансування видатків на
організаційне забезпечення діяльності
судів загальної юрисдикції, а також
інших органів та установ судової
системи, покладене на Державну судову
адміністрацію України, почалося з
01.01.2003 року, а виплата грошової
компенсації за невикористане службове
обмундирування було передбачене з 1994
року по 1999 рік та з 20 березня 2002 року по
04 вересня 2003 року, в період, коли ще не
було створено Державну судову
адміністрацію.

В Указах Президента України № 780/2002 від
29.08.2002 року «Про Державну судову
адміністрацію України», № 182/2003 від
03.03.2003 року, якою затверджено Положення
про Державну судову адміністрацію
України не визначено, що Державна
судова адміністрація України є
правонаступником іншого центрального
органу виконавчої влади.

З врахуванням викладеного Державна
судова адміністрація України не може
виконувати зобов’язання інших
установ, оскільки не є їх
правонаступником та не брала на себе
зобов’язання на погашення
заборгованості іншого органу
державної виконавчої влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Однак, в матеріалах справи відсутні
докази про наявність виняткових
обставин для зміни та встановлення
іншого способу виконання рішення суду
ніж визначено рішенням Ужгородського
міськрайонного суду, на підставі якого
видано виконавчий лист № 2а-161/07 від
11.09.2007 р.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення заяви старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень ДВС
України про встановлення способу та
порядку виконання рішення суду.

Тому, керуючись ст.ст. 165, 186, 263 КАС
України суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
про встановлення способу та порядку
виконання рішення суду – відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя

Сарай А.І.