Справа № 813/2406/14
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/2406/14
о 12 год., 58 хв. м. ЛьвівЛьвівський
окружний адміністративний суд,
головуючий суддя Гавдик З.В., секретар
судового засідання Саковець Б.П.,
розглянувши в судовому засіданні
адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «САВ-ДІСТРИБЬЮШН»,
представник - Самокіш С.С.до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Львівській області, представник -
Ганущин Р.В.про визнання протиправним і
скасування постанову від 21.02.2014 року
про накладення штрафних санкцій,
визнання протиправним і скасування
наказу від 07.11.2013 року, визнання
протиправними дій, визнання
протиправним і скасування рішення від
27.11.2013 року про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів
Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю «САВ-Дістрибьюшн»
звернулося до Львівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Львівській області у якому позивач
- визнати протиправною та скасувати
Постанову від 21.02.2014 року № 0005 про
накладення штрафних санкцій;
- визнати протиправним та скасувати
Наказ № 156 від 07.11.2013 року;
- визнати незаконними дії щодо
проведення перевірки;
- визнати незаконним та скасувати
Рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів від 27.11.2013 року
№ 0059.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
12.11.2013 року відповідачем проведено
позапланову перевірку характеристик
продукції, що реалізовується об'єктом
торгівлі позивача, а саме магазином
«Фокстрот» за адресою: м. Львів, пр.
Чорновола, 57. Позаплановий захід
проведено згідно Наказу № 156 від 07.11.2013
року, виданого Держспоживінспекцією
України на підставі депутатського
звернення народного депутата України
В.Б. Бойка. Виходячи із депутатського
звернення, предметом перевірки міг
бути лише факт продажу контрафактної
продукції та товарів, які не
сертифіковані (заборонені для продажу)
в Україні. При цьому, перевірка могла
бути проведена лише в межах
компетенції органу, який має право
проведення перевірок в означеній
галузі. Відповідач в рамках
депутатського звернення міг провести
перевірку лише щодо факту наявності
сертифікатів на товари, що
реалізуються в мережі магазинів
«Фокстрот», дії відповідача щодо
прийняття спірного Наказу від 07.11.2013
року № 156 на проведення позапланової
перевірки та самого факту проведення
перевірки характеристик продукції, а
також винесення Постанови № 0005 від
21.02.14 року, прийнятої на підставі Акту №
0103, позивач вважає такими, що
суперечать чинному законодавству
України. Товари (побутова техніка),
продаж якої здійснюється у
торговельній мережі позивача, не
підлягають обов'язковій сертифікації в
Україні відповідно до наказу
Державного комітету України з питань
технічного регулювання та споживчої
політики від 1 лютого 2005 року № 28.
Відповідач ухилився від з'ясування
питань, визначених як предмет
перевірки у зверненні народного
депутата Бойка В.Б. і протиправно
провів позапланову перевірку з питань,
які визначив на власний розсуд,
незважаючи на відсутність для їх
перевірки законодавчо визначених
приводів і підстав.

Наказ на проведення перевірки № 156 від
07.11.2013 року, виданий відповідачем з
порушенням норм чинного законодавства,
а посадові особи відповідача
здійснювали захід незаконно, допустили
ряд процесуальних помилок і в ході
перевірки вийшли за межі предмету
перевірки. Тому на думку позивача
спірний наказ слід визнати незаконним
та скасувати його, крім того визнати
незаконними дії щодо проведення
перевірки.

Позивач вважає, що всі без виключення
дії відповідача, пов'язані із
проведенням останнім позапланової
виїзної перевірки магазину позивача є
незаконними та повинні бути визнані
судом, як протиправні, а тому рішення
про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів від 27 листопада
2013 року № 0059 підлягає скасуванню.

Правові підстави для проведення
позапланової перевірки магазину
позивача були відсутні. Всупереч
відсутності підстав для проведення
перевірки відповідачем виданий
незаконний наказ на її проведення. Дії
представників відповідача під час
проведення перевірки вийшли за межі
своїх повноважень й компетенції та за
межі предмету перевірки. Як і вказані
вище документи, постанова про
накладення штрафних санкцій № 0005 від
21.02.2014 року, є незаконною та прийнятою
без належного застосування норм
чинного законодавства при
неврахування всіх фактичних обставин
справи.

Висновки відповідача щодо відсутності
на продукції маркування національним
знаком відповідності хибні. Маркування
містилось на упаковці чи супровідній
документації від цієї продукції.
Підтверджуючі документи надавались
відповідачу.

Вказана в Акті перевірки продукція,
була промаркована Національним знаком
відповідності з дотриманням вимог
положень п. 19 Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання. Незважаючи на пред'явлені
пояснення/заперечення, що спростовують
висновки відповідача, винесено спірну
постанову про накладення штрафних
санкцій. Підтверджених та
обґрунтованих доводів позивача не
взято до уваги. У спірній постанові
вказано, що позивачем порушено вимоги
ст. 44 Закону України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції» шляхом розповсюдження
продукції на якій відсутній
національний знак відповідності.
Відповідачем не взято до уваги
очевидні факти про те, що на пакуваннях
виробів містилось маркування
Національним знаком відповідності.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
надав суду додаткові пояснення, просив
суд задоволити позов повністю.

Позиція відповідача викладена у
поясненні та запереченні, у якому
відповідач просить суд відмовити у
задоволенні позовних вимог з підстав,
що посадовими особами відповідача
проведено позапланову перевірку
позивача за місцем здійснення
торговельної діяльності у місті Львові
по пр. Чорновола, 57. Підставою для
проведення позапланової перевірки
було звернення народного депутата
України Бойка В.Б. від 11.10.2013 року 216-к.
Для проведення перевірки видано наказ
від 07.11.2013 року № 156 та оформлено
направлення на проведення
позапланової перевірки від 12.11.2013 року
№ 0999. За результатами проведеної
перевірки складено акт перевірки
характеристик продукції від 12.11.2013 року
№ 0103. При проведенні перевірки в
магазині «Фокстрот» виявлено технічно
складні побутові товари без маркування
національним знаком відповідності, що
є порушенням п. 7 Технічного регламенту
безпеки низьковольтного електричного
обладнання, затвердженого Постановою
КМ України від №1149 від 29.10.2009 року. За
виявлені порушення - відсутній
національний знак відповідності - до
позивача застосовано санкції згідно п.
3. ст. 44 Закону України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції» у вигляді штрафу в розмірі
4250,00 тис. грн. (250 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян), а саме
винесено постанову про накладення
штрафних санкцій від 21.02.14р. № 0005.

Твердження позивача про те, що
відповідач при проведенні
позапланового заходу контролю
з'ясовував ті питання, необхідність
перевірки яких стала підставою для
здійснення цього заходу, є помилковим
та не відповідає дійсності. Підставою
для проведення перевірки було
звернення народного депутата України
В.Б. Бойка. Одним із питань, поставлених
депутатом у своєму звернені, було
проведення перевірки наявності в
мережі магазинів «Фокстрот»
заборонених для продажу товарів.
Перевірка наявності заборонених для
продажу товарів мала бути проведена в
межах повноважень контролюючого
органу - інспекції з питань захисту
прав споживачів, визначеної Законом
України «Про захист прав споживачів»,
Законом України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції». Згідно п. 7 Технічного
регламенту, перед введенням в обіг на
електрообладнання повинен бути
нанесений національний знак
відповідності, який підтверджує
відповідність електрообладнання
вимогам цього ж регламенту. Продукція,
немаркована національним знаком
відповідності, заборонена до
реалізації. Відповідачем проводилась
перевірка наявності продукції, що не
відповідає вимогам нормативних
документів, тобто забороненої до
реалізації.

Посилання позивача про те, що нанесення
національного знаку відповідності
можливе на пакуванні, та/або
супровідній документації - хибне, та
неправильне, оскільки, таке передбачає
можливе лише у випадку неможливості
нанесення національного знаку
відповідності на сам товар, у зв'язку із
складністю конструкції. На продукцію,
що підпадає під дію технічних
регламентів електромагнітної
сумісності та безпеки низьковольтного
обладнання, національний знак
відповідності наноситься
безпосередньо на апаратуру чи
обладнання.

Керуючим магазином Квітовським П.В.,
який був присутній при проведенні
перевірки, в своїх поясненнях до Акту
перевірки характеристик продукції від
12.11.2013 року № 0103 не було спростовано
факту відсутності на продукції,
зазначеного в Акті, маркування
національним знаком відповідності.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив,
просив у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю з підстав
зазначених у позовній заяві.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
безпосередньо, всебічно, повно та
об'єктивно дослідивши наявні у справі
докази, давши їм оцінку, суд встановив:

12.11.2013 року відповідачем проведено
перевірку позивача, про що складено акт
перевірки характеристик продукції за
№ 0103, яким встановлено порушення
позивачем вимог технічного регламенту
щодо відсутності маркування продукції
національним знаком відповідності.

27.11.2013 року відповідачем прийнято
рішення за № 0059 про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів,
згідно якого позивач здійснював
розповсюдження продукції за
відсутності національного знаку
відповідності, та зобов'язаний був
вжити заходів щодо приведення
продукції у відповідність і письмово
повідомити про виконання цього ж
рішення.

06.12.2013 року позивачем повідомлено
відповідача про виконання Рішення про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів, в якому також зазначено, що
підчас огляду продукції зазначеної у
акті перевірки, така не була помічена
національним знаком відповідності,
який нанесений на упаковки чи
супровідну документацію. Також позивач
зазначив, що у строки для приведення
продукції у відповідність
встановленим вимогам, вся продукція
була промаркована національним знаком
відповідності.

21.02.2014 року відповідачем винесена
постанова за № 0005 про накладення
штрафних санкцій, згідно якої за
результатами розгляду справи, акту
перевірки за № 0103 від 12.11.2013 року,
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів за № 0059 від
27.11.2013 року, встановлено порушення
позивачем п. 3 ст. 44 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції», а саме
відсутній національний знак
відповідності.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Законом України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» № 877-V від 05.04.2007 року із
змінами і доповненнями, Законом
України «Про захист прав споживачів» №
1023-XII від 12.05.1991 року із змінами і
доповненнями, Законом України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» № 2735-VI від
02.12.2010 року із змінами і доповненнями,
Технічним регламентом низьковольтного
електричного обладнання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29 жовтня 2009 року
за N 1149 (у редакції постанови Кабінету
Міністрів України від 29 серпня 2012 року
за N 810), Технічним регламентом з
електромагнітної сумісності
обладнання, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29 липня
2009 року за N 785 (у редакції постанови
Кабінету Міністрів України від 20
червня 2012 року за N 631), Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Згідно ст. 19 Конституції України,
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської»
підставами для здійснення
позапланових заходів є в тому числі
звернення фізичних та юридичних осіб
про порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на його проведення.

Під час проведення позапланового
заходу з'ясовуються лише ті питання,
необхідність перевірки яких стала
підставою для здійснення цього заходу,
з обов'язковим зазначенням цих питань у
посвідченні (направленні) на
проведення державного нагляду
(контролю).

Згідно ч. 4 ст. 14 Закону України «Про
захист прав споживачів», продукція, на
яку актами законодавства або іншими
нормативними документами встановлено
обов'язкові вимоги щодо забезпечення
безпеки для життя, здоров'я споживачів,
їх майна, навколишнього природного
середовища і передбачено нанесення
національного знака відповідності,
повинна пройти встановлену процедуру
оцінки відповідності. Виробник має
право маркувати продукцію
національним знаком відповідності за
наявності декларації про
відповідність та/або сертифіката
відповідності, виданих згідно із
законодавством.

Реалізація продукції (у тому числі
імпортних товарів) без маркування
національним знаком відповідності
та/або без сертифіката відповідності
чи декларації про відповідність
забороняється.

Згідно ч. 3 ст. 29 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції», у разі якщо
органом ринкового нагляду встановлено,
що неналежне застосовано Національний
знак відповідності, не нанесено
Національний знак відповідності, якщо
його нанесення передбачено технічним
регламентом на відповідну продукцію,
не складено декларацію про
відповідність, якщо її складання
передбачено технічним регламентом на
відповідну продукцію, декларацію про
відповідність складено з порушенням
встановлених вимог або органу
ринкового нагляду не надано чи надано
технічну документацію на відповідну
продукцію не в обсязі, передбаченому
технічним регламентом, орган ринкового
нагляду невідкладно вимагає від
відповідного суб'єкта господарювання
вжити протягом визначеного строку
заходів щодо приведення такої
продукції у відповідність із
встановленими вимогами.

Згідно ч. 11 ст. 33 цього ж Закону, до
прийняття рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
орган ринкового нагляду надає
(надсилає) суб'єкту господарювання,
щодо якого передбачається прийняти
рішення, проект відповідного рішення з
пропозицією надати в письмовій формі
свої пояснення, заперечення до проекту
рішення, інформацію про вжиття ним
заходів, спрямованих на запобігання
або уникнення ризиків суспільним
інтересам, усунення невідповідності
продукції, що є предметом проекту
рішення, встановленим вимогам.

Згідно ч. 15 ст. 33 цього ж Закону, у разі
необхідності термінового вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
з метою запобігання або уникнення
ризиків суспільним інтересам, орган
ринкового нагляду може прийняти
рішення про вжиття відповідних
обмежувальних (корегувальних) заходів
без надання (надіслання) суб'єкту
господарювання проекту такого рішення.
У такому разі суб'єкт господарювання,
якого стосується рішення, має право
надати (надіслати) свої пояснення,
заперечення та/або інформацію до
такого рішення в будь-який час після
його прийняття, але до закінчення
визначеного строку виконання такого
рішення. Орган ринкового нагляду має
негайно розглянути одержані пояснення,
заперечення та інформацію суб'єкта
господарювання та за результатами
такого розгляду оцінити адекватність і
пропорційність прийнятого ним рішення.

Згідно ч. 3 ст. 44 цього ж Закону, до
розповсюджувача застосовуються
штрафні санкції у разі розповсюдження
продукції, на якій відсутній
Національний знак відповідності, якщо
його нанесення на продукцію
передбачено технічним регламентом на
відповідний вид продукції, - у розмірі
від ста п'ятдесяти до двохсот
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 7 Технічного регламенту
низьковольтного електричного
обладнання, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29
жовтня 2009 року за N 1149 (у редакції
постанови Кабінету Міністрів України
від 29 серпня 2012 року за N 810), перед
введенням в обіг на електрообладнання
повинен бути нанесений національний
знак відповідності, який підтверджує
відповідність електрообладнання
вимогам цього ж Технічного регламенту,
включаючи виконання процедури оцінки
відповідності (внутрішній контроль
виробництва) згідно з додатком 3 до
цього ж Технічного регламенту.

Згідно п. 19 Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29 липня
2009 року за N 785 (у редакції постанови
Кабінету Міністрів України від 20
червня 2012 року за N 631), Національний
знак відповідності наносять на
апаратуру або на табличку з її
технічними даними згідно з правилами
застосування національного знака
відповідності, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 листопада 2001 року за N 1599. У разі
коли його нанесення на апаратуру
неможливе або невиправдане через її
конструкцію, національний знак
відповідності повинен бути нанесеним
на пакування, якщо таке наявне, та на
супровідні документи.

Стаття 70 КАС України встановлює
правила належності доказів, які
визначають об'єктивну можливість
доказу підтверджувати обставину, що
має значення для вирішення справи, а
також правила допустимості доказів, що
визначають легітимну можливість
конкретного доказу підтверджувати
певну обставину у справі. Предметом
доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС
України, є обставини (факти), якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Згідно ст. 11 КАС України суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього ж Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог.

По суті спору судом не враховуються
обґрунтування позивачем та його
представником позовних вимог, оскільки
відповідачем отримано звернення
народного депутата України В.Б. Бойко
про вжиття заходів для припинення
порушень прав споживачів щодо продажу
контрафактної продукції та товарів які
не сертифіковані (заборонені для
продажу) в Україні. Дотримуючись вимог
законодавства відповідачем видано
спірний наказ за № 156 від 07.11.2013 року про
здійснення позапланових перевірок
позивача по питаннях зазначених у
зверненні народного депутата України
В.Б. Бойко, в тому числі, щодо предмету
спору по даній справі, про що видане
відповідне направлення від 12.11.2013 року
за №0999, тобто для з'ясування лише тих
питань, необхідність перевірки яких
стала підставою для здійснення цього
заходу - продаж контрафактної
продукції та товарів які не
сертифіковані (заборонені для продажу)
в Україні.

Відтак, позовні вимоги в частині
визнання протиправним та скасування
Наказу № 156 від 07.11.2013 року та
протиправними дій щодо проведення
перевірки задоволенню не підлягають.

Позивачем не спростовано факту
порушення ст. 44 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» щодо
розповсюдження продукції, на якій
відсутній Національний знак
відповідності, якщо його нанесення на
продукцію передбачено технічним
регламентом на відповідний вид
продукції.

Вказаний факт порушення
підтверджується самим позивачем у
повідомлені про виконання рішення про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів.

Також позивачем жодним належними та
допустимими доказами не підтверджено
неможливість нанесення на апаратуру
щодо предмету перевірки національного
знаку відповідності.

Не враховуються судом обґрунтування
позивач про те, що національний знак
відповідності був на супровідних
документах, оскільки законодавець
чітко встановив, що у разі коли його
нанесення на апаратуру неможливе або
невиправдане через її конструкцію,
національний знак відповідності
повинен бути нанесеним на пакування,
якщо таке наявне, та на супровідні
документи.

Відтак, позовні вимоги в частині
визнання протиправною та скасування
постанови від 21.02.2014 року № 0005 про
накладення штрафних санкцій також
задоволенню не підлягають.

Не підлягають також задоволенню
позовні вимоги в частині визнати
протиправним та скасувати рішення про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів від 27.11.2013 року № 0059, оскільки
відповідач приймав спірне рішення з
метою термінового вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
для запобігання та уникнення ризиків
суспільним інтересам. Не враховуються
судом посилання позивача на ч. 5 ст. 4
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», оскільки
згідно вказаної норми, в редакції, що
діяла на момент спірних правовідносин,
заходи реагування, обґрунтованість
яких має бути підтверджена
адміністративним судом, не
застосовуються, а відповідний
розпорядчий документ за відповідних
обставин підлягає негайному
скасуванню саме органом державного
нагляду (контролю). Суд не може собою
підміняти відповідача і касувати
спірне рішення із вищевказаних
обставин. Крім цього, доказів настання
обставин вказаних у згаданій нормі
позивачем не надано.

Інші докази, такі як наказ № 472 від
18.04.2014 року (не підписаний міністром)
повідомлення міністерства щодо
результатів перевірки, звіт за
результатами позапланової перевірки
тощо, надані представником позивача, а
також можливі процедурні порушення
відповідача судом також не
враховуються, оскільки по суті не
спростовують факту порушення
позивачем вищевказаних вимог
законодавства, та не можуть бути
підставою для задоволення позовних
вимог повністю чи частково.

З цих же підстав судом враховуються
заперечення відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку про відсутність підстав
задоволення позову, у зв'язку з його
необґрунтованістю та не
підтвердженістю жодними належними та
допустимими доказами. Відповідач по
суті діяв в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Докази подані
позивачем та його представниками не
переконують в обґрунтованості
позовних вимог.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а тому
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень, що зроблено відповідачем.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, що позивачем
по даній справі не зроблено.

Таким чином, з врахуванням положень ст.
162 КАС України, позовні вимоги ТОВ
«САВ-Дістрибьюшн» до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Львівській області про визнання
протиправним і скасування постанову
від 21.02.2014 року про накладення штрафних
санкцій, визнання протиправним і
скасування наказу від 07.11.2013 року,
визнання протиправними дій, визнання
протиправним і скасування рішення від
27.11.2013 року про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів, задоволенню не
підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 94 КАС України, судові
витрати по сплаті судового збору та
витрати на правову допомогу
покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167, 256 КАС
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

2. Постанова суду першої інстанції може
бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього ж Кодексу
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень
було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо в суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду першої інстанції,
набирає законної сили у порядку та
строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі
01.07.2014 року.

Суддя
Гавдик З.В.