Справа № 2а-551/12/0770
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 червня 2014 року Справа № 61182/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань
Рак Х.І.,

представника відповідача
Сойми І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 05 березня
2012 року у справі за його позовом до
Ужгородської міжрайонної державної
податкової інспекції в Закарпатській
області про визнання протиправними та
скасування рішення,

ВСТАНОВИВ :

16 лютого 2012 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП)
звернувся до суду з адміністративним
позовом, у якому просив визнати
протиправним та скасувати рішення
Ужгородської міжрайонної державної
податкової інспекції в Закарпатській
області (надалі - МДПІ) від 12.12.2011 року №
/1856/291 про застосування фінансових
санкцій на суму 5000,00 грн. за продаж
алкогольних напоїв по ціні нижчій за
встановлену мінімальну роздрібну ціну
реалізації та рішення від 12.12.2011 року №
/1955/292 про застосування фінансових
санкцій на суму 680,00 грн.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 05 березня
2012 року у справі № 2а-0770/551/12 у
задоволенні позову було відмовлено.

Зазначену постанову в апеляційному
порядку оскаржено ФОП, який у поданій
апеляційній скарзі просить скасувати
вказане судове рішення і ухвалити нове
про задоволення його позовних вимог у
повному обсязі. Апеляційну скаргу
обґрунтовує тим, що рішення
відповідача від 12.12.2011 року №
/1955/292 про застосування фінансових
санкцій на суму 680,00 грн. є протиправним,
оскільки всі Z-звіти належним чином
роздруковані та оформлені. Щодо
продажу алкогольних напоїв по ціні
нижчій за встановлену мінімальну
роздрібну ціну реалізації, апелянт
зазначає, що це порушення було
здійснено ненавмисно через
відсутність інформації про зміну
мінімальних цін на алкогольні напої.

Представник відповідача у ході
апеляційного розгляду заперечив
обґрунтованість доводів апелянта,
просив залишити оскаржуване судове
рішення без змін, а подану апеляційну
скаргу - без задоволення.

Позивач на виклик апеляційного суду не
прибув, що не перешкоджає розгляду
справи за його відсутності на підставі
ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
факт вчинення порушення встановлено
судом і підтверджується матеріалами
справи, тому позовні вимоги є
безпідставними і задоволенню не
підлягають.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду, лише частково
відповідають нормам матеріального
права та фактичним обставинам справи.

Як встановлено судом, 05 листопада 2011
року працівниками Ужгородської МДПІ
було проведено перевірку ФОП, який
здійснює підприємницьку діяльність за
адресою: АДРЕСА_1. За результатами
перевірки складено акт за № 007428 від
05.11.2011 року, згідно з яким встановлено,
зокрема, факт роздрібної торгівлі
алкогольними напоями за ціною, нижчою
за встановлені мінімальні роздрібні
ціни, а також порушення порядку
щоденного друку фіскальних звітів РРО.
На підставі складеного акту, винесено
рішення № /1856/291 від 12.12.2011 року
про накладення на ФОП фінансових
санкцій в розмірі 5000,00 грн. та рішення №
/1955/292 від 12.12.2011 року про
накладення на ФОП фінансових санкцій в
розмірі 680,00 грн.

Закон України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» (далі - Закон № 481/95-ВР)
визначає основні засади державної
політики щодо регулювання виробництва,
експорту, імпорту, оптової і роздрібної
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої якості та
захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України.

Відповідно до статті 18 Закону № 481/95-ВР
Кабінету Міністрів України надано
право встановлювати мінімальні
оптово-відпускні та роздрібні ціни на
алкогольні напої.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 30 жовтня 2008 року № 957 «Про
встановлення розміру мінімальних
оптово-відпускних і роздрібних цін на
окремі види алкогольних напоїв
вітчизняного виробництва» (із змінами,
внесеними Постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.2011 року № 819)
встановлено мінімальну роздрібну ціну
на-горілку та лікеро-горілчані вироби
(код виробів згідно з УКТЗЕД 2208 30-2208 90) у
розмірі 130,50 грн. за 1 літр
100-відсоткового спирту (52,20 грн. за 1 літр
40-відсоткового спирту, 26,10 грн. за 0,5л
40-відсоткового спирту). Постанова
Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р.
№ 819 «Про внесення змін у додаток до
постанови Кабінету Міністрів України
від 30 жовтня 2008 року № 957» (опублікована
05.08.2011 року в газеті «Урядовий кур'єр» №
142) набрала чинності 05 серпня 2011 року.

Як слідує з матеріалів справи та
наданих пояснень позивача, 07 серпня 2011
року мав місце факт продажу ФОП горілки
«Столична» ємністю 50 грам за ціною 1,90
грн., що було менше мінімальної ціни,
встановленої на час даної операції.
Факт такого продажу за ціною нижчою від
мінімальної підтверджено позивачем у
позовній заяві та в апеляційні скарзі.

Абзацом 13 частини 2 статті 17 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів»
передбачено застосування до суб'єктів
господарювання фінансових санкцій у
вигляді штрафів у разі: оптової або
роздрібної торгівлі коньяком,
алкогольними напоями, горілкою,
лікеро-горілчаними виробами та вином
за цінами, нижчими за встановлені
мінімальні оптово-відпускні або
роздрібні ціни на такі напої - 100
відсотків вартості отриманої партії
товару, розрахованої виходячи з
мінімальних оптово-відпускних або
роздрібних цін, але не менше 5000 гривень.

Таким чином, апеляційний суд приходить
до переконання про правомірність
прийнятого відповідачем рішення від
12.12.2011 року № /1856/291 про
застосування фінансових санкцій у
розмірі 5000,00 грн., а тому підстав для
його скасування немає.

Що стосується прийнятого МДПІ рішення
від 12.12.2011 року № /1955/292 про
застосування фінансових санкцій на
суму 680,00 грн., суд апеляційної
інстанції зазначає таке.

Пункт 9 статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» зобов'язує суб'єктів
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг щоденно друкувати
на реєстраторах розрахункових
операцій (за виключенням автоматів з
продажу товарів (послуг) фіскальні
звітні чеки і забезпечувати їх
зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій.

Згідно зі статтею 2 зазначеного Закону,
фіскальний звітний чек - документ
встановленої форми, надрукований
реєстратором розрахункових операцій,
що містить дані денного звіту, під час
друкування якого інформація про обсяг
виконаних розрахункових операцій
заноситься до фіскальної пам'яті;
денний звіт - документ встановленої
форми, надрукований реєстратором
розрахункових операцій, що містить
інформацію про денні підсумки
розрахункових операцій, проведених з
його застосуванням.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 18.02.2002 року № 199 затверджено Вимоги
щодо реалізації фіскальних функцій
реєстраторами розрахункових операцій
для різних сфер застосування.

У пункті 2 Вимог щодо реалізації
фіскальних функцій реєстраторами
розрахункових операцій для різних сфер
застосування зміну визначено як період
роботи реєстратора від реєстрації
першої розрахункової операції після
виконання Z-звіту до виконання
наступного Z-звіту.

У примітках до формату і розрядності
даних, що зберігаються у фіскальній
пам'яті (додаток до названих Вимог)
зазначено, що максимальна тривалість
зміни РРО не повинна перевищувати 24
години.

Правовий аналіз наведених нормативних
положень, на переконання апеляційного
суду, дає підстави зробити висновок, що
друк Z-звіту у кінці зміни у межах 24
годин з початку реєстрації першої
розрахункової операції після
виконання Z-звіту попередньої зміни
слід розглядати, як щоденний друк
такого звіту.

Судом встановлено, що рішенням
виконавчого комітету
Паладькомарівецької сільської ради
передбачено режим роботу магазину,
який належить позивачу, з 08.00 години до
23.00 години (а.с.35).

Відповідно до акту перевірки від 05.12.2011
року звіти за 22 січня 2011 року були
роздруковані 23 січня 2011 року о 00 год. 06
хв. та 00 год. 26 хв. відповідно.

Зважаючи на викладене, суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
щодо несвоєчасного роздрукування
позивачем щоденних Z-звітів, оскільки
друк Z-звіту було здійснено в межах 24
годин з часу реєстрації першої
розрахункової операції після
виконання Z-звіту попередньої зміни,
тобто у відповідності до вимог чинного
законодавства.

З огляду на викладене апеляційний суд
вважає, що позовні вимоги про визнання
протиправним та скасування рішення
МДПІ від 12.12.2011 року № /1955/292 про
застосування до ФОП фінансових санкцій
на суму 680,00 грн. є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207,
254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Скасувати постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від 05
березня 2012 року у справі № 2а-0770/551/12 у
частині відмови у задоволенні позовних
вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
про визнання протиправним та скасувати
рішення Ужгородської міжрайонної
державної податкової інспекції в
Закарпатській області від 12 грудня 2011
року № /1955/292 про застосування
фінансових санкцій, та прийняти у цій
частині нову постанову, якою такі
позовні вимоги задовольнити.

У решті постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від 05
березня 2012 року залишити без змін.

Присудити з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 19 (дев'ятнадцять) грн. 20 коп.
судових витрат.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Постанова у повному обсязі складена 26
червня 2014 року.