Справа № 823/1375/14
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року
справа № 823/1375/14

м. Черкаси

15 год. 20 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

при секретарі - Овсієнку О.І.,

за участю:

представника позивача товариства з
обмеженою відповідальністю «Хлібна
нива» Єрьоменка В.В. - за довіреністю,

представників відповідача державної
податкової інспекції у місті Черкасах
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області Білоуса В.Ю.,
Радченко О.П. - за довіреностями,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Хлібна нива» до
Кам`янської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява товариства з обмеженою
відповідальністю «Хлібна нива» (надалі
- ТОВ «Хлібна нива»), в якій останній
просить визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Кам'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Черкаській області
(надалі - Кам'янська ОДПІ) від 07.06.2012р. №
про збільшення суми грошового
зобов'язання товариства з ПДВ на
загальну суму 5319424 грн.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує,
що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення було прийняте на
підставі акту перевірки Кам'янської
ОДПІ від 18.05.2012 р. № 103/23-32480414, яким
встановлено заниження позивачем
податку на додану вартість, внаслідок
безпідставного відображення у
податковому обліку господарських
операцій за договорами про надання
маркетингових послуг з ТОВ
«Автобудсервіс-плюс», ТОВ «Ен Ве Ка
Груп», ТОВ «Екосвіт Україна», ТОВ «Венс
транс континент проект», ПП
«Сервітекс» та ПП «Альфа-Л» на загальну
суму 5319424 грн. Позивач зазначає, що
умови договорів про надання
маркетингових послуг сторонами були
виконані в повному обсязі, що
підтверджується належно оформленими
первинними бухгалтерськими
документами, відображеними у
податковій звітності позивача, в
зв'язку з чим, твердження Кам'янської
ОДПІ щодо фіктивності господарських
операцій між зазначеними
підприємствами, позивач вважає хибним,
оскільки такі твердження ґрунтуються
лише на припущеннях податкового органу
та не підтверджуються належними
доказами. Отже, ТОВ «Хлібна нива» з
висновками податкового органу про
завищення податкового кредиту на суму
ПДВ, сплачену в ціні отриманих
маркетингових послуг, не погоджується,
що і стало підставою звернення до суду
з вищевказаним позовом.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав адміністративний
позов та просив повністю задовольнити
вимоги ТОВ «Хлібна нива».

Представники відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечували
повністю з підстав, викладених у
запереченні, та просили суд залишити
його без задоволення, наголосивши, що
взаємовідносини позивача та його
контрагентів носять фіктивний
характер. Крім цього зазначили, що
планова виїзна документальна
перевірка ТОВ «Хлібна нива», на
підставі якої прийнято оскаржуване
податкове повідомлення-рішення, була
проведена з використанням результатів
зустрічних перевірок контрагентів
позивача: ТОВ «Автобудсервіс-плюс», ТОВ
«Ен Ве Ка Груп», ТОВ «Екосвіт Україна»,
ТОВ «Венс транс континент проект», ПП
«Сервітекс» та ПП «Альфа-Л», якими
встановлено, що діяльність останніх
має ознаки фіктивності, в зв'язку з
відсутністю необхідних умов для
досягнення результатів економічної
діяльності, зокрема, трудових ресурсів
з кваліфікацією, необхідною для
проведення маркетингових досліджень,
виробничого обладнання, оргтехніки,
транспорту тощо. Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ен Ве Ка
Груп», «Венс транс континент проект», а
також «Екосвіт Україна» відсутні за
місцем реєстрації, а ТОВ
«Автобудсервіс-плюс» взагалі було
зареєстровано гр. ОСОБА_6 на прохання
третьої особи і участі в діяльності
товариства вона не приймала. Також
вказали, що аналітичні довідки та акти
здачі-прийняття виконаних робіт
взагалі не містять інформації про
обсяги виконаних маркетингових послуг
та в чому саме вони полягають, також не
зазначена і не відслідковується мета, з
якою проводяться маркетингові
дослідження, та не доведений спосіб
реалізації висновків маркетингових
досліджень у господарській діяльності
підприємства. Крім того зазначили, що
відсутнє економічне обґрунтування
співвідношення вартості обсягу
виробленої продукції в 2011 році на суму
близько 30 млн. грн. та вартості наданих
маркетингових послуг у розмірі 49662198
грн., розрахунок за які здійснювалися
позивачем векселями.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що контролюючим
органом було проведено планову виїзну
документальну перевірку ТОВ «Хлібна
нива» з питань дотримання норм
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011р. по
31.12.2011р., про що складено акт перевірки
від 18.05.2012р. № 103/23-32480414 (т. І, а.с.14-86).

Висновками вказаного акту перевірки
встановлено наступні порушення:

- не підтверджено використання
висновків маркетингових досліджень в
господарській діяльності (діяльності,
пов'язаної з виробництвом та збутом
виробленої продукції), спрямованої на
отримання прибутку.

- не підтверджено проведення
взаємовідносин ТОВ «Хлібна нива» з ТОВ
«Автобудсервіс-плюс», ТОВ «Ен Ве Ка
Груп», ТОВ «Екосвіт Україна», ТОВ «Венс
транс континент проект», ПП
«Сервітекс» та ПП «Альфа-Л» по
виконанню маркетингових досліджень в
обсягах та вартості, задекларованої у
податкових деклараціях з податку на
додану вартість у січні, березні,
квітні, липні, серпні, вересні та жовтні
2011р., у зв'язку з відсутністю факту
реального здійснення таких досліджень;

- п. 187.1 ст. 187, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198
розділу V Податкового кодексу України
від 02.12.2010 року № 2755-УІ (із змінами та
доповненнями), в результаті чого
занижено податкові зобов'язання з ПДВ
на загальну суму 4657164,00грн., в тому числі
за січень 2011р. в сумі 486500,00грн., за лютий
2011р. в сумі 22610,00грн., за березень 2011р. в
сумі 712000,00грн., за квітень 2011р. в сумі
784769,00грн., за липень 2011р. в сумі
588617,00грн., за серпень 2011р. в сумі
671000,00грн., за вересень 2011р. в сумі
558000,00грн., за жовтень 2011р. в сумі
815000,00грн., за листопад 2011р. в сумі
7270,00грн. та за грудень 2011р. в сумі
11398,00грн.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
під час проведення перевірки позивача
контролюючим органом встановлено, що
за період з 01.01.2011р. по 31.12.2011р. ТОВ
«Хлібна нива» задекларовано
податковий кредит по податку на додану
вартість в сумі 14381685 грн. Між тим, під
час дослідження повноти визначення
податкового кредиту, перевіркою
встановлено його завищення на суму 6269554
грн.

Судом встановлено, що ТОВ «Хлібна нива»
в періоді, який перевірявся, мало
взаємовідносини з ТОВ
«Автобудсервіс-плюс», ТОВ «Ен Ве Ка
Груп», ТОВ «Екосвіт Україна», ТОВ «Венс
транс континент проект», ПП
«Сервітекс» та ПП «Альфа-Л», з якими
були укладені договори, а саме:

- між ТОВ «Хлібна нива» та ТОВ
«Автобудсервіс-плюс» - договір № 050111
від 05.01.2011р. про надання маркетингових
послуг (т. І, а.с.97);

- між ТОВ «Хлібна нива» та ТОВ «Ен Ве Ка
Груп» - договори № 010311 від 01.03.2011р., №
040211 від 04.02.2011р., № 070211 від 07.02.2011р. та №
110211 від 11.02.2011р. про надання
маркетингових послуг (т. І, а.с.101, 105, 109,
113);

- між ТОВ «Хлібна нива» та ТОВ «Екосвіт
Україна» - договори № 01/711 від 01.07.2011р. та
№ 2-08/11 від 01.08.2011р. про надання
маркетингових послуг (т. І, а.с.117, 132);

- між ТОВ «Хлібна нива» та ТОВ «Венс
транс континент проект» - договори №
1-09/11 від 01.09.2011р. та № 1/10-11 від 03.10.2011р.
про надання маркетингових послуг (т. І,
а.с.151, 168);

- між ТОВ «Хлібна нива» та ПП
«Сервітекс» - договір № 0106-2 від 01.06.2011р.
про надання маркетингових послуг (т. І,
а.с.189);

- між ТОВ «Хлібна нива» та ПП «Альфа-Л» -
договір № 080611 від 08.06.2011р. про надання
маркетингових послуг (т. І, а.с.193).

У відповідності до вказаних договорів,
ТОВ «Хлібна нива» (замовник) доручає, а
вищевказані контрагенти позивача
(виконавці) зобов'язуються надати
послуги з проведення маркетингових
досліджень за напрямками, що цікавлять
ТОВ «Хлібна нива».

Матеріалами акту перевірки
встановлено, що в періоді, який
перевірявся, ТОВ «Хлібна нива»
придбало у своїх контрагентів
маркетингові послуги на загальну суму
46662198 грн.

Розрахунки по вищевказаним договорам
здійснювались в безготівковій формі,
шляхом перерахування замовником сум
(визначених вищевказаними договорами)
платіжними дорученнями на
розрахункові рахунки виконавців. Крім
цього, як свідчить акт перевірки від
18.05.2012р. № 103/23-32480414, між ТОВ «Хлібна
нива» та ТОВ «Автобудсервіс-плюс», а
також ТОВ «Ен Ве Ка Груп» були укладені
додаткові угоди до договорів про
надання маркетингових послуг: від
31.03.2011р. № 1, від 31.05.2011р. № 1 та від
15.06.2011р. № 1. Відповідно до укладених
додаткових угод, в рахунок розрахунку
за надані маркетингові дослідження ТОВ
«Хлібна нива» передало зазначеним
товариствам прості векселя зі строком
погашення платежів до 2021р. На час
розгляду справи оплата позивачем за
надані маркетингові послуги не
проведена.

В підтвердження здійснення
господарських операцій між ТОВ «Хлібна
нива» та його контрагентами
(виконавцями), уповноваженими особами
сторін були підписані акти
здачі-приймання робіт, крім цього,
контрагентами позивача були надані
останньому аналітичні довідки
маркетингових досліджень та виписані
ТОВ «Хлібна нива» податкові накладні.

Під час розгляду справи судом
встановлено, що в ході планової
перевірки позивача та при складанні
акту перевірки від 18.05.2012р. № 103/23-32480414,
податковим органом були використані:
матеріали слідчого управління
податкової міліції ДПА в Луганській
області (по ТОВ «Автобудсервіс-плюс»);
акти перевірок ТОВ «Ен Ве Ка Груп» від
13.07.2011р. № 2511/23-01/35296418 та від 22.07.2011р. №
8192/23-01/35296418; акти щодо неможливості
проведення зустрічних звірок ТОВ
«Екосвіт Україна» від 11.11.2011р. № 1370/3-23-40
та від 03.02.2012рн. № 102/3-23-30-37119024; лист
відділу податкової міліції
Смілянської ОДПІ від 25.11.2011р. № 15907/26-306
та акт перевірки ТОВ «Венс транс
континент проект» від 15.02.2012р. №
152/3-23-30-37640909; висновок ГВПМ ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва та акт
від 07.03.2012р. № 14/3-23-80 про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП
«Сервітекс»; висновок спеціаліста
сектору техніко-криміналістичного
забезпечення роботи Святошинського РУ
ГУМВС від 16.11.2011р. № 1921 та акт від
20.04.2012р. № 00094/22-30304256 про результати
перевірки ПП «Альфа-Л».

У відповідності до вказаних
документів, діяльність контрагентів
позивача має ознаки фіктивності, в
зв'язку з відсутністю необхідних умов
для досягнення результатів
економічної діяльності, зокрема,
трудових ресурсів з кваліфікацією,
необхідною для проведення
маркетингових досліджень, виробничого
обладнання, оргтехніки, транспорту
тощо. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ен Ве Ка Груп», «Венс
транс континент проект», а також
Екосвіт Україна» відсутні за місцем
реєстрації, а ТОВ «Автобудсервіс-плюс»
взагалі було зареєстровано гр. ОСОБА_6
на прохання третьої особи. Щодо ПП
«Альфа-Л» зазначено, що воно перебуває
в процесі припинення (розпочато
ліквідаційну процедуру).

На підставі вищевказаного, податковий
орган в акті перевірки від 18.05.2012р. №
103/23-32480414 дійшов висновку, про те що
контрагенти позивача не здійснювали
господарську діяльність у розумінні
п.п.14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу
України, а надавали ТОВ «Хлібна нива»
операції, пов'язані з наданням
податкової вигоди третім особам,
шляхом оформлення податкових
накладних без реального здійснення
поставки товарів (робіт, послуг), в
зв'язку з чим, ТОВ «Хлібна нива» в
порушення вимог Податкового кодексу
України безпідставно включило до
податкового кредиту ПДВ (за рахунок
відображення в бухгалтерському та
податковому обліку маркетингових
послуг) за період з 01.01.2011р. по 31.12.2011р. в
сумі 6269554 грн.

За наслідками проведеної перевірки ТОВ
«Хлібна нива», контролюючим органом
прийнято оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 07.06.2012р. №
, яким позивачеві збільшено суму
грошового зобов'язання з ПДВ на
загальну суму 5319424,00грн., в тому числі за
основним платежем в розмірі 4656714,00грн.
та за штрафними (фінансовими) санкціями
- в розмірі 662710,00грн. (а.с.25 т. І).

Вважаючи зазначене податкове
повідомлення-рішення незаконним та
таким, що прийняте з порушенням норм
Податкового кодексу України, ТОВ
«Хлібна нива» звернулось до суду для
його скасування.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 3 Закону
України від 16.07.1999р. № 996-ХІV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» (надалі - Закон №
996) бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Разом з цим, ч. 1 ст. 9 Закону № 996
визначено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Податковий кодекс України (надалі - ПК
України), регулює відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, повноваження і
обов'язки посадових осіб під час
здійснення податкового контролю, а
також відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Підпунктом 14.1.108 п. 14.1 ст. 14 ПК України
встановлено, що маркетингові послуги
(маркетинг) - послуги, що забезпечують
функціонування діяльності платника
податків у сфері вивчання ринку,
стимулювання збуту продукції (робіт,
послуг), політики цін, організації та
управлінні руху продукції (робіт,
послуг) до споживача та
післяпродажного обслуговування
споживача в межах господарської
діяльності такого платника податків.
До маркетингових послуг належать, у
тому числі: послуги з розміщення
продукції платника податку в місцях
продажу, послуги з вивчення,
дослідження та аналізу споживчого
попиту, внесення продукції (робіт,
послуг) платника податку до
інформаційних баз продажу, послуги зі
збору та розповсюдження інформації про
продукцію (роботи, послуги).

З огляду на вищевказане, суд дійшов
висновку, що маркетинг повинен
створити умови для пристосування
виробництва до громадського попиту
(вимог ринку), розробити систему
організаційно-технічних заходів щодо
вивчення ринку, підвищення
конкурентоспроможності товарів з
метою отримання максимальних
прибутків. Маркетингові дослідження
потрібні для отримання інформації і
проводяться для прийняття рішень з
виходу на нові ринки, просування нового
продукту, визначення ціни на продукцію,
а також каналів та методів просування
товарів на ринку.

Статтею 198 ПК України визначено, що
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій, зокрема з
отриманням послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: - дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; - дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Датою виникнення права замовника на
віднесення сум до податкового кредиту
з договорів (контрактів), відповідно до
п. 187.9 ст. 187 цього Кодексу, є дата
фактичного отримання замовником
результатів робіт (оформлених актами
виконаних робіт) за такими договорами
(контрактами).

Відповідно до п. 198.3. ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до ст. 39 цього
Кодексу, та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з: -
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; - придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

З матеріалів справи вбачається, що
проведення маркетингових досліджень
по кожному з вказаних договорів
оформлено актами здачі-прийняття робіт
(надання послуг) та аналітичними
довідками, копії яких містяться в
матеріалах справи.

При дослідженні вищевказаних
документів суд встановив, що предметом
вказаних маркетингових досліджень є
суто теоретичні питання (зокрема:
особливості та задачі реклами на
різних фазах життєвого циклу товару;
поняття ринкової кон'юктури, цілі та
методи її аналізу; аналіз впливу
макросередовища на маркетинг фірми та
ринкову ситуацію в цілому; розвиток та
перебудова бренду; мікроекономічні
індекси горілчаного ринку за ІІ та ІІІ
квартали 2011р. в різних регіонах
України, а також за червень 2011р. у
Донецькій та Луганській областях),
оскільки в наявних аналітичних
довідках та актах здачі-прийняття
робіт відсутній будь-який зв'язок таких
досліджень з господарською діяльністю
саме ТОВ «Хлібна нива».

Крім цього, суд з'ясував, що в жодній
аналітичній довідці та актах
здачі-прийняття робіт не згадується
продукція, яка випускається ТОВ
«Хлібна нива», не зазначена і не
відслідковується мета, з якою
проводилися дослідження, відсутні
висновки для досягнення економічних і
соціальних результатів діяльності, які
могли б бути використані позивачем для
просування на ринку продукції своєї
торгівельної марки. Зокрема аналітична
довідка ПП «Сервітекс» містить лише
загальні поняття брендів, їх оцінки та
бухгалтерського обліку, а не конкретну
інформацію по дослідженню продукції,
яка виготовляється ТОВ «Хлібна Нива». В
свою чергу аналітична довідка ПП
«Альфа-Л» містить інформацію щодо
кількості реалізованих пляшок
алкогольних напоїв в цілому за червень
2011 р. в Донецькій та Луганській
областях, без зазначення видів
продукції, міцності та місткості, тобто
дане маркетингове дослідження не може
привести ТОВ «Хлібна Нива» до
розширення ринку збуту продукції та
отримання прибутку.

Таким чином, доцільність здійснення
ТОВ «Хлібна нива» витрат на
маркетингові послуги від вищевказаних
контрагентів, а саме їх направлення на
максимізацію доходів та мінімізацію
витрат (отримання прибутку
підприємства в цілому), що відповідає
сутності господарської діяльності
позивача, в ході розгляду справи не
підтверджено.

Суд також зазначає, що згідно витягів з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
наявних в матеріалах справи (т. ІІ,
а.с.108-116), видами діяльності ПП «Альфа-Л»
є: 51.19.0 - посередництво в торгівлі
товарами широкого асортименту; 74.60.0 -
проведення розслідувань та
забезпечення безпеки; 37.20.0 - оброблення
неметалевих відходів та брухту. В свою
чергу, видами діяльності ТОВ
«Автобудсервіс-плюс» є: 45.21.1 -
будівництво будівель; 51.39.0
неспеціалізована оптова торгівля
харчовими продуктами, напоями та
тютюновими виробами; 51.82.0 оптова
торгівля машинами та устаткуванням для
добувної промисловості та будівництва;
60.24.0 діяльність автомобільного
вантажного транспорту. Щодо ПП
«Сервітекс», то останнє здійснює: 30.02.2
монтаж і установлення
електронно-обчислювальних машин та
іншого устаткування; 32.20.2 ремонт та
технічне обслуговування передавальної
апаратури; 32.20.3 монтаж передавальної
апаратури; 32.30.2 ремонт і технічне
обслуговування апаратури для
приймання, запису та відтворення звуку
і зображення; 32.30.3 монтаж і
установлення апаратури для приймання,
запису та відтворення звуку і
зображення; 74.20.1 діяльність у сфері
інжинірингу.

Отже, судом встановлено, що згідно
витягів з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, зазначені суб'єкти
господарювання відповідно до
кваліфікації видів економічної
діяльності взагалі не займається
наданням послуг з маркетингових
технологій.

Судом до уваги взяті також висновки
актів перевірок товариств з обмеженою
відповідальністю «Ен Ве Ка Груп»,
«Екосвіт Україна» та ТОВ «Венс транс
континент проект», якими встановлено
відсутність товариств за місцем
знаходження та вказано про
неможливість здійснення останніми
господарської діяльності, в розумінні
вимог ПК України, в зв'язку з
відсутністю ресурсів необхідних для
здійснення такої діяльності - трудових
ресурсів з кваліфікацією, необхідною
для проведення маркетингових
досліджень, виробничого обладнання,
оргтехніки, транспорту тощо.

Також, судом не встановлена, а
позивачем не доведена наявність
економічного ефекту від операцій з
отримання вказаних маркетингових
послуг з урахуванням їх значної
вартості. Так матеріалами перевірки
позивача встановлено, що за період з
01.01.2011р. по 31.12.2011р. ТОВ «Хлібна нива»
виробило продукції (горілчаних
виробів) на загальну суму 30232,80грн. (без
акцизного збору та ПДВ), в той час, як
реалізувало готової продукції, за
даний період, на суму 30467,7грн. (без
акцизного збору та ПДВ). При цьому
загальна вартість наданих
маркетингових послуг склала 49662198 грн.
Зазначене дає можливість зробити
висновок про те, що такі маркетингові
послуги, вартість, яких значно
перевищує вартість реалізованої ТОВ
«Хлібна нива» продукції, економічно не
вигідні та є невиправданими з точки
зору їх доцільності, оскільки
безпосередньо не пов'язані з
господарської діяльністю товариства,
спрямованою на отримання прибутку в
цілому.

Разом з тим, в ході розгляду справи,
позивачем не надано жодного доказу, що
надані йому маркетингові послуги
використовувались останнім в
подальшому у власній господарській
діяльності, з урахуванням чого суд
дійшов висновку, що вони не відносяться
до складу валових витрат, а відтак і не
можуть бути включені до складу
податкового кредиту.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, оцінюючи встановлені
фактичні обставини справи у
сукупності, суд дійшов висновку про
відсутність зв'язку між замовленими
послугами та господарською діяльністю
позивача, а отже, віднесення сум
податку на додану вартість з вартості
цих послуг до податкового кредиту, в
такому випадку, є безпідставним. За
таких обставин, суд дійшов висновку про
правомірність зняття податковим
органом сум податкового кредиту та
донарахування позивачеві відповідних
сум податку на додану вартість із
застосування штрафних (фінансових)
санкцій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Хлібна нива» на
користь Державного бюджету судовий
збір у розмірі 4384 (чотири тисячі триста
вісімдесят чотири) грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка підлягає поданню до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
складення постанови в повному обсязі. У
разі застосування судом частини 3
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Якщо суб'єкта владних
повноважень у випадках та порядку,
передбачених частиною 4 статті 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
С.М. Гарань

Повний текст постанови виготовлений 1
липня 2014 року.