Справа № 816/2251/14
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року м. ПолтаваСправа
№816/2251/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Петрової Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Лисака С.В.,

прокурора - Пальоної О.О.,

представника позивача - Щурика О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Прокурора Кобеляцького району
Полтавської області в інтересах
держави в особі Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення боргу по сплаті єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування,

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2014 року Прокурор Кобеляцького
району Полтавської області в інтересах
держави в особі Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області
звернувся до Полтавського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про стягнення боргу по сплаті
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у сумі
2234,36 грн.

В обґрунтування позову посилається на
те, що сума заборгованості виникла у
зв'язку з невиконанням відповідачем
свого обов'язку як платника єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування своєчасно та в
повному обсязі сплачувати його згідно
з частиною восьмою статті 9 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".

Прокурор та представник позивача у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали, просили суд задовольнити
позов.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, хоча у матеріалах справи
наявні докази, що він належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, про причини неявки
суду не повідомив, клопотань та
заперечень не надав /а.с. 24/.

Згідно частини четвертої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

З огляду на вищевикладене та
враховуючи, що матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення справи, суд
приходить до висновку, що неявка
відповідача не є перешкодою для
розгляду справи, а тому справа може
бути вирішена за даної явки та на
підставі наявних в ній доказів.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, думку прокурора, вивчивши та
дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1)
зареєстрований як фізична
особа-підприємець Кобеляцькою
районною державною адміністрацією
Полтавської області 25 вересня 2000 року
/а.с. 7, 9/.

28 вересня 2000 року фізичну
особу-підприємця ОСОБА_2 взято на облік
платника податків до Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області /а.с.
10/. Відповідач є платником єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, що
підтверджується матеріалами справи.

Згідно даних Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області за відповідачем за
період січень - квітень 2014 року
утворилась заборгованість у сумі 2234,36
грн. Дата виникнення заборгованості 20
січня 2014 року та 22 квітня 2014 року /а.с. 5/.

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

З 01 січня 2011 року набрав чинності
Закон України від 08 липня 2010 року № 2464-VI
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", яким
запроваджено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування як
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, та визначені
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Відповідно до пункту 4 частини
першої статті 4 Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

Згідно із абзацом 1 частини 1
статті 5 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" облік осіб,
зазначених у пунктах 1, 4, 5 частини
першої статті 4 цього Закону, ведеться в
порядку, встановленому центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, за
погодженням з Пенсійним фондом та
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування, а
щодо застрахованих осіб, які є
учасниками накопичувальної системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування (далі -
учасниками накопичувальної пенсійної
системи), - з національною комісією, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг, центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сферах трудових відносин,
соціального захисту населення, та
Пенсійним фондом.

Взяття на облік осіб, зазначених у
пунктах 1, 4, 5 частини першої статті 4
цього Закону, здійснюється органом
доходів і зборів шляхом внесення
відповідних відомостей до реєстру
страхувальників /абзац 2 частини другої
статті 5 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування"/.

Згідно другого абзацу пункту 3
розділу VIII Прикінцеві та перехідні
положення Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" перереєстрація
платників страхових внесків та
застрахованих осіб не здійснюється.
Пенсійний фонд спільно з фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
проводить звірення платників
страхових внесків у порядку,
встановленому Пенсійним фондом
спільно з центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної фінансової
політики, за погодженням із фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до частини третьої
статті 8 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" кошти, що
надходять від сплати єдиного внеску та
застосування фінансових санкцій
відповідно до цього Закону, не можуть
зараховуватися до Державного бюджету
України, бюджетів інших рівнів та
використовуватися на цілі, не
передбачені законодавством про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Порядок нарахування, обчислення і
сплати єдиного внеску визначається цим
Законом, в частині адміністрування -
Податковим кодексом України, та
прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику
/частина четверта статті 8 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування"/.

Згідно з пунктом 1 частини другої
статті 6 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" платник єдиного
внеску зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

Абзацом п'ятим частини восьмої
статті 9 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" визначено, що
періодом, за який платники єдиного
внеску подають звітність до органу
доходів і зборів (звітним періодом), є
календарний місяць, крім платників,
зазначених у пунктах 4 і 5 частини
першої статті 4 цього Закону, для яких
звітним періодом є календарний рік.

Зокрема статтею 9 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" визначено, що
платники єдиного внеску, зазначені у
пункті 4 частини першої статті 4 цього
Закону, зобов'язані сплачувати єдиний
внесок, нарахований за календарний рік,
до 10 лютого наступного року, крім
фізичних осіб - підприємців, які
обрали спрощену систему
оподаткування, та членів сімей таких
осіб, які беруть участь у провадженні
ними підприємницької діяльності, які
сплачують єдиний внесок, нарахований
за календарний квартал, до 20 числа
місяця, що настає за кварталом, за
який сплачується єдиний внесок.

Судом встановлено, що за
відповідачем рахується недоїмка по
сплаті єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 166,41
грн по періоду виникнення 20 січня 2014
року та 1267,95 грн по періоду виникнення 22
квітня 2014 року.

Згідно частини четвертої статті 25
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" органи
доходів і зборів у порядку, за формою та
у строки, (встановлені центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.

На виконання наведеної норми
позивачем на адресу ПФОП ОСОБА_2
надіслано вимогу від30 квітня 2014 року
№530/05/1613, яка отримана відповідачем 16
травня 2014 року, про що свідчить підпис
відповідача на корінці зворотного
повідомлення про вручення поштового
відправлення /а.с. 13/.

Протягом десяти календарних днів
із дня одержання вимоги про сплату
боргу відповідач суму заборгованості
не сплатив, вимогу про сплату боргу з
органом доходів і зборів не узгодив та
у судовому порядку не оскаржив.

На підставі абзацу 10 частини
четвертої статті 25 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" орган доходів і
зборів має право звернутися до суду
позовом про стягнення недоїмки. При
цьому заходи досудового врегулювання
спорів, передбачені законом, не
застосовуються.

Відповідно до частини
дванадцятої статті 9 Закону єдиний
внесок підлягає сплаті незалежно від
фінансового стану платника. За
наявності у платника єдиного внеску
одночасно із зобов'язаннями із сплати
єдиного внеску зобов'язань із сплати
податків, інших обов'язкових платежів,
передбачених законом, або зобов'язань
перед іншими кредиторами зобов'язання
із сплати єдиного внеску виконуються в
першу чергу і мають пріоритет перед
усіма іншими зобов'язаннями, крім
зобов'язань з виплати заробітної плати
(доходу).

Як вбачається з матеріалів
справи, відповідач у порушення норм
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" не
сплачує єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з 20
січня по 22 квітня 2014 року, у зв'язку з
чим за вказаний період утворилась
заборгованість у загальному розмірі
2434,36 грн, що підтверджується карткою
особового рахунку платника єдиного
внеску /а.с. 26/.

Оскільки відповідач за час судового
розгляду справи у добровільному
порядку недоїмку зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 2234,36 грн
не сплатив, позовні вимоги позивача
визнаються судом обґрунтованими,
доведеними і такими, що підлягають
задоволенню.

Повноваження прокурора звертатися до
суду в інтересах держави передбачені
частиною другою статті 61 Кодексу
адміністративного судочинства
України, частиною другою статті 361
Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до частини четвертої статті
94 Кодексу адміністративного
судочинства України, у справах, в яких
позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Прокурора
Кобеляцького району Полтавської
області в інтересах держави в особі
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про стягнення боргу по сплаті
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1, місце
проживання: АДРЕСА_1) на користь
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області борг по сплаті єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 2234,36 грн
/дві тисячі двісті тридцять чотири
гривні тридцять шість копійок/.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 01
липня 2014 року.

Суддя
Л.М. Петрова