Справа № 820/13087/13-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 р. Справа № 820/13087/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

за участю секретаря судового засідання
- Дудки О.А.,

за участю: представника
відповідача - Ткаченко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Укртрансінспекції
в Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 09.04.2014р.
по справі № 820/13087/13-а

за позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2

до Начальника Управління
Укртрансінспекції в Харківській
області Федорчук Є.Д., Управління
Укртрансінспекції в Харківській
області

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до
Начальника управління
Укртрансінспекції в Харківській
області Федорчук Є.Д., уя кому просив:
скасувати постанову № 023203 від 20 лютого
2013 року про застосування фінансових
санкцій, винесену Начальником
управління Укртрансінспекції в
Харківській області Федорчук Є.Д.

Постановою Харківського
окружного адміністративного суду від
позов 09 квітня 2014 р. задоволено у
повному обсязі.

Управління Укртрансінспекції в
Харківській області не погодившись з
рішенням суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від
Полтавського окружного
адміністративного суду від 09 квітня 2014
р. та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а саме: вимог Закону України «Про
автомобільний транспорт», КАС України
та невідповідність висновків суду
першої інстанції матеріалам справи.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 03 червня
2014 р. залучено у якості
співвідповідача Управління
Укртрансінспекції в Харківській
області .

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представника відповідача,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, вважає, що вимоги апеляційної
скарги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 зареєстрований як фізична
особа-підприємець Красноградською
районною державною адміністрацією
Харківської області 25 жовтня 2007 року,
про що свідчить копія свідоцтва про
державну реєстрацію серії НОМЕР_3 (а.с. 9)
та є платником єдного податку про що
свідчить копія свідоцтва платника
єдиного податку серії НОМЕР_4 (а.с. 10), є
власником транспортного засобу марки
"ТАТА" типу "бортовий-С" р/н НОМЕР_1 про що
свідчить копія свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу та
водієм категорій "А", "В", "С", "Е" (а.с. 15),
здійснює перевезення вантажів
вказаним автомобілем.

На підставі Закону України "Про
автомобільний транспорт" та Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 08 листопада 2006 р.
№ 1567, відповідно до Графіку проведення
рейдових перевірок Управління в період
з 17 грудня 2012 р. по 21 грудня 2012 р. (а.с. 37)
та Завдання на перевірку від 19 грудня
2012 р. № 058970 (а.с. 38), 21 грудня 2012 р.
співробітниками Управління на 19-му км
а/д Харків-Сімферополь проводилась
рейдова перевірка, у ході якої
встановлено, що транспортний засіб
марки "ТАТА" р/н НОМЕР_2, яким
здійснювалися перевезення вантажів
згідно видаткової накладної від 20
грудня 2012 року № ИС-000815 (а.с. 40).
Вищезазнчений транспортний засоб
належить позивачу та ним
здійснювалось його керування.

За результатами вищезазначеної
перевірки складений акт № 075732 від 21
грудня 2012 року щодо проведення
перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом, згідно якого позивачем
для здійснення контролю не надано
державним інспекторам індивідуальної
контрольної книги водія, яка,
відповідно до ст. 48 Закону України „Про
автомобільний транспорт" та п.6.3
Положення про робочий час і час
відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів, затвердженого
Наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 07 червня 2010 року №
340, повинна знаходитися у водія і
надаватися для перевірки інспектуючим
особам (а.с. 39).

Судом першої інстанції встановлено, що
водій ОСОБА_2 зі змістом акту був
ознайомлений, від підпису та надання
будь-яких пояснень відмовився.

Повідомленням від 13 лютого 2013 р., яке
було отримане позивачем 14 лютого 2013
року, що підтверджується копією
повідомлення про вручення поштового
відправлення, ОСОБА_2 икликано на 20
лютого 2013 р. для розгляду справи про
вчинення порушення Закону України «Про
автомобільний транспорт», про що
складено акт № 075732 від 21 грудня 2012 р.
(а.с. 41- 43).

На розгляд справи щодо акту № 075732 від 21
грудня 2012 року позивач чи уповноважена
ним особа до управління
Укртрансінспекції у Харківській
області не прибули.

За результатами розгляду справи
начальником управління
Укртрансінспекції у Харківській
області Федорчук Є.Д. було винесено
постанову про застосування до ОСОБА_2
фінансових санкцій № 023203 від 20 лютого
2013 року за порушення ст. 60 Закону
України „Про автомобільний транспорт"
та застосовано фінансові санкції в
розмірі 100 неоподаткованих мінімумів
доходів громадян, а саме 1700 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що при
винесені оскаржуваної постанови
відповідач діяв з порушенням діючого
законодавства.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 48 Закону України «Про
автомобільний транспорт»,
передбачений перелік обов'язкових
документів на підставі яких
виконуються вантажні перевезення, для
водія юридичної особи , що здійснює
вантажні перевезення на договірних
умовах , є посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
товарно - транспортна накладна або
інший визначений законодавством
документ на вантаж, інші документи,
передбачені законодавством України.

Положенням про робочий час і час
відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів, затвердженого
Наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України № 340 від 07 червня 2010
р., зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 14 вересня 2010 р. за №
811/18106 передбачено, що водій, який керує
транспортним засобом не обладнаним
тахографом , веде індивідуальну
контрольну книгу згідно додатку 3.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про
автомобільний транспорт»,
автомобільний перевізник повинен
забезпечувати умови праці та
відпочинку водіїв згідно з вимогами
законодавства.

Відповідно до п. 15 Порядку здійснення
державного контролю на автомобільного
транспорті, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 08
листопада 2006 р. № 1567, під час
проведення рейдової перевірки
перевіряється додержання водієм
режиму праці та відпочинку.

Колегія суддів вважає, що висновки суду
першої інстанції стосовно того, що
позивачем не порушено Положенням про
робочий час і час відпочинку водіїв
колісних транспортних засобів,
затвердженого Наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України № 340
від 07 червня 2010 р., зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 14
вересня 2010 р. за № 811/18106, оскільки під
час розгляду справи у суді першої
інстанції позивачем надано до суду
індивідуальну контрольну книгу на
листопад 2012 р. - 2013 р., необґрунтовані з
наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що
контрольна книжка водія надана
позивачем лише 09 квітня 2014 року під
час розгляду справи в суді першої
інстанції, проте, не надано будь - яких
доказів наявності в нього цієї книжки
станом на 21 грудня 2012 року під час
проведення відповідачем перевірки
позивача та станом на 20 лютого 2013 року
на момент прийняття відповідачем
відносно позивача оскаржуваного
рішення. Позивач не був позбавлений
можливості надати книжку під час
вчинення відповідачем вищезазначених
дій, проте, він таким правом не
скористувався.

Таким чином, із врахуванням
вищевикладеного, колегія суддів
приходить до висновку, що відсутні
докази наявності у позивача
вищезазначеної індивідуальної книжки
водія ОСОБА_2 як під час проведення
відповідачем перевірки, так і під час
прийняття ним оскаржуваного рішення,
у звя'зку з чим відповідач при
винесені оскаржуваної постанови діяв
на підставі та у межах діючого
законодавства, оскільки у відповідача
під час проведення перевірки в
порушення вимог Закону України «Про
автомобільний транспорт» був
відсутній тахограф та індивідуальна
контрольна книжка водія.

Згідно положень ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 71 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін і кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Відповідно до ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Таким чином, через порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови, про
відмову у задоволенні позову у повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Укртрансінспекції в Харківській
області задовольнити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 09.04.2014р. по
справі № 820/13087/13-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Присяжнюк
О.В.Судді(підпис) (підпис) Курило Л.В.
Русанова В.Б. Повний текст постанови
виготовлений 20.06.2014 р.