Справа № 2а-159/11
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2014 р. м.
Київ К/800/59416/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддівЗайця В.С.
(суддя-доповідач), Донця О.Є., Стрелець
Т.Г.,розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Київської прокуратури з нагляду за
додержанням законів у воєнній

сфері Центрального регіону України на
ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 11 листопада 2010 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року у справі за позовом Військового
прокурора Київського гарнізону в
інтересах держави в особі Міністерства
оборони України в особі Київського
квартирно-експлуатаційного управління
Міністерства оборони України до
Київської міської ради та товариства з
обмеженою відповідальністю
«Євроградбуд» про визнання недійсним
рішення, -

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2009 року Військова прокурора
Київського гарнізону пред'явила позов
в інтересах держави в особі
Міністерства оборони України в особі
Київського квартирно-експлуатаційного
управління Міністерства оборони
України до Київської міської ради та
товариства з обмеженою
відповідальністю «Євроградбуд» (далі -
ТОВ «Євроградбуд») про визнання
недійсним рішення Київської міської
ради № 419/1829 від 15 липня 2004 року про
затвердження проекту відведення
земельної ділянки площею 0,5 га для
будівництва, експлуатації та
обслуговування житлового будинку з
підземним паркінгом на вул. Ярославів
Вал, 15-А у Шевченківському районі м.
Києва ТОВ «Євроградбуд».

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 11 листопада 2010 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 31 жовтня 2013 року, адміністративний
позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись із прийнятими
рішеннями судів скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі Київська
прокуратура з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері Центрального
регіону України, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
права, просить рішення судів першої та
апеляційної інстанцій скасувати, а
справу направити для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи
позивач просить суд скасувати рішення
Київської міської ради № 419/1829 від 15
липня 2004 року про затвердження проекту
відведення земельної ділянки площею 0,5
га для будівництва, експлуатації та
обслуговування житлового будинку з
підземним паркінгом на вул. Ярославів
Вал, 15-А у Шевченківському районі м.
Києва ТОВ «Євроградбуд».

Відповідно до частини 2 статті 5 Кодексу
адміністративного судочинства України
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

Частинами 1, 2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(в редакції, чинній на момент звернення
до суду) передбачено, що
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до положень статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України (в редакції, станом на момент
винесення оскаржуваної ухвали суду
першої інстанції) адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд за
заявою особи, яка його подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Залишаючи без розгляду
адміністративний позов суд першої
інстанції зазначив, що оскаржуване
рішення Київської міської ради № 419/1829
від 15 липня 2004 року наявне у відкритих
джерелах отримання інформації, проте
позивач до суду за захистом порушеного
права звернувся поза межами строків,
визначених статтею 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у грудні 2009 року.

Суд апеляційної інстанції із
висновками суду першої інстанції
погодився та залишив ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 11 листопада 2010 року без змін.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України із
правовою позицією судів першої та
апеляційної інстанцій не погоджується
із огляду на наступне.

Як передбачено частиною 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України (в редакції, чинній на момент
звернення до суду) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Матеріалами справи підтверджено, що за
результатами проведеної прокурорської
перевірки дотримання вимог
законодавства України при
використанні земель Міністерства
оборони України було виявлені
порушення Київської міської ради щодо
спірної земельної ділянки. Матеріали
вказаної перевірки були сформовані в
окреме наглядове провадження, за
результатами якого було прийнято
рішення про пред'явлення даного
адміністративного позову.

Враховуючи зазначене колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає висновки судів першої та
апеляційної інстанції про те, що
прокурор звернувся до суду з даним
адміністративним позовом поза межами
строку, визначеного частиною 2 статті 99
Кодексом адміністративного
судочинства України, невірними.

Відповідно до частини 1 статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи для продовження розгляду є
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
постановлення незаконної ухвали, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі.

Оскільки суди першої та апеляційної
інстанцій допустили порушення норм
процесуального права, що призвели до
постановлення незаконних ухвал, які
перешкоджають подальшому провадженню
у справі, постановлені ухвали
підлягають скасуванню.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 КАС
України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Київської
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері Центрального
регіону України задовольнити, ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 11 листопада 2010 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року скасувати.

Адміністративну справу направити до
Шевченківського районного суду м.
Києва для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді