Справа № 1522/22675/12
Суддя: Абухін Р. Д.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/156/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року

Приморський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря: Гонтар Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Одеської міської ради, третя особа -
Комунальне підприємство « Парксервіс-
Одеса», - « Про визнання нечинним та
скасування рішення виконавчого
комітету Одеської міської ради»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача, по якому просить суд
визнати нечинним та скасувати рішення
ВК ОМР № 533 від 14.07.2011 року " Про
встановлення тарифів на послуги з
утримання майданчиків для платного
паркування транспортних засобів у
місті Одесі»

Свої позовні вимоги позивач
обгрунтовує тим, що оскаржуване
рішення ВК ОМР № 533 прийняте з
порушенням процедури його прийняття
та з порушенням прав мешканців м.
Одеси, вказуючи, що рішення ВК ОМР № 533 є
регуляторним актом, позивач наполягає,
що його прийняття було здійснене з
порушенням положень ст..ст. 1,9, 31-34
Закону України « Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності» та п. 3 «
Порядку формування тарифів на послуги
з утримання майданчиків для платного
паркування транспортних засобів»
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 258 від 02.03.2010 року.
Позивач зазначає, що у порушення вимог
вказаного Закону, ані проект рішення
ВК ОМР, ні Аналіз регуляторного впливу
цього проекту не були оприлюднені у
передбачений строк, а тільки 27.06.2011
року, що видно з роздруківки сторінки
офіційного сайту м. Одеси. При
проведенні 01.07.2011 року громадського
обговорення проекту рішення виконкому
було порушення прав членів
територіальної громади на вирішення
питань місцевого значення та право
брати участь у розробці проектів
регуляторних актів, тому як 36 одеситів
не пустили у зал, де проходили
громадські обговорення, про що
свідчать колективні звернення на ім'я
міського голови. Вказує, що особи які
представляли проект на громадських
слуханнях, на запитання присутніх
громадян відмовились відовідати, а
потім залишили залу, але громадські
слухання були продовжені, де позивача
обрали головою зборів. Більшістю
присутніх було прийнято рішення
визнати проект оскаржуваного рішення
не підготовленим належним чином у
зв'язку із відсутністю економічного
обгрунтування, тому його прийняття
недоцільне. За результатами
громадського слухання був складений
протокол, який позивач відправив на
ім'я міського голови з вимогами
прийняття рішення мешканців м. Одеси до
уваги, оприлюднити економічне
обґрунтування та призначити нову дату
громадського обговорення проекту.
Також, позивач вказує на
необґрунтоване включення до складової
тарифу на послуги з утримання
майданчиків ряду прямих матеріальних
витрат, пов'язаних з використанням
електричної енергії. Тому, позивач
робить висновок, що оскаржуване
рішення є незаконним та порушує його
права та права інших членів
територіальної громади м. Одеси на
економічно обгрунтовані тарифи на
послуги з паркування.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги,
просила суд їх задовольнити,
посилаючись на обставини викладені в
позові.

Представник відповідача в судовому
засіданні, позов не визнала,
заперечувала з приводу його
задоволення. Надала до суду
заперечення проти позову, в яких
зазначено, що позивачем не доведено як
саме порушені його права та які
підстави для його звернення за
захистом прав інших членів
територіальної громади м. Одеси.

Представник третьої особи до судового
засідання не з'явився, про дату, час та
місце проведення судового засідання
повідомлений належним чином. Надав до
суду заперечення, в яких посилався на
недоведеність позовних вимог, у
зв'язку з чим відсутні підстави для
задоволення позову.

Приморським районним судом м. Одеси
19.12.2011 року по даній справі винесена
постанова, якою в задоволенні позову
відмовлено в повному обсязі.

19.04.2012 року ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
м. Одеси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
вищезазначену постанову суду залишено
без задоволення, постанову
Приморського районного суду м. Одеси
від 19.12.2011 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 16.08.2012 року касаційну
скаргу ОСОБА_1 задоволено; постанову
Приморського районного суду м. Одеси
від 19.12.2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду м.
Одеси від 19.04.2012 року скасовано, справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції, в якій зазначено, що
судами не досліджено всіх обставин по
справі, а саме чи підписано аналіз
регуляторгоно впливу уповноваженою на
це особою. Судами не дано оцінки всім
доводам позивача, якими він
обгрунтував позовні вимоги та
апеляційну скаргу, не досліджено
питання чи відповідає аналіз впливу
регуляторного акту вимогам Методики №
308, зокрема її п.10, який передбачає, що
прогнозні значення показників
результативності регуляторного акта
обов'язково повинні відображати
розмір надходжень до державного та
місцевих бюджетів і державних цільових
фондів, пов'язаних з дією акта;
кількість суб'єктів господарювання
та/або фізичних осіб , на яких
поширюється дія акта; розмір коштів і
час, що витрачатимуться суб'єктами
господарювання та/або фізичними
особами, пов'язаними з виконанням вимог
акта; рівень поінформованості
суб'єктів господарювання та/або
фізичних осіб з основних положень акта,
а також Порядок формування тарифів на
послуги з утримання майданчиків для
платного паркування транспортних
засобів ( затв. постановою КМУ від 2.03.2010
р. № 258) та Правилами паркування
транспортних засобів ( затв. постановою
Кабінету Міністрів України від 3.12.2009 р.
№ 1342).

Суд, дослідивши матеріали справи,
надані докази, вислухавши пояснення
сторін, вважає за необхідне позовні
вимоги задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

В ч. 1ст. 6 КАС України зазначено, що
кожна особа має право впорядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністратвиного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

По справі встановлені наступні
фактичні обставини.

28.04.2011 року ВК ОМР прийняте рішення № 218
« Про внесення змін до Плану
діяльності виконавчого комітету
Одеської міської ради з підготовки
проектів регуляторних актів на 2011 рік,
затвердженого рішенням виконавчого
комітету Одеської міської ради № 13 від
15.12.2010 року» ( Т.1, а.с.9).

29.04.2011 року на офіційному сайті м. Одеси
розміщено повідомлення з заголовком «
В Одесі на обговорення винесений
проект рішення міської ради на тарифи
за паркування», зі змістом проекту
оскарженого рішення, додатку до
рішення з відповідними тарифами, а
також зміст Аналізу регуляторного
впливу вказаного проекту рішення ОМР.
В цьому повідомленні додатково
роз'яснювалось, яким чином та куди
потрібно громадянам подавати протягом
календарного місяця зауваження та
пропозиції на проект рішення ОМР ( Т.1,
а.с. 43-48).

27.06.2011 року о 14:24 год. на офіційному
сайті м. Одеси розміщено повідомлення,
що 01.07.2011 року в 16:30 год. відбудеться
громадське обговорення проекту
рішення ВК ОМР « Про встановлення
тарифів на послуги з утримання
майданчиків для платного паркування
транспортних засобів в м. Одесі». (Т.1,
а.с. 11).

01.07.2011 року, після їх проведення,
організаторами був складений протокол
громадських слухань проекту
оскаржуваного рішення ВК ОМР.

14.07.2011 року на засіданні ВК ОМР прийнято
рішення № 533 від 14.07.2011 року « Про
встановлення тарифів на послуги з
утримання майданчиків для платного
паркування транспортних засобів у
місті Одесі» (Т.1, а.с. 42).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові та
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
місцеве самоврядування» сільські,
селищні, міські ради є органами
місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Статтею 11 цього Закону, передбачено, що
виконавчими органами сільських,
селищних, міських, районних у містах (у
разі їх створення) рад є їх виконавчі
комітети, відділи, управління та інші
створювані радами виконавчі органи.

Згідно ст. 13 Закону територіальна
громада має право проводити громадські
слухання - зустрічатися з депутатами
відповідної ради та посадовими особами
місцевого самоврядування, під час яких
члени територіальної громади можуть
заслуховувати їх, порушувати питання
та вносити пропозиції щодо питань
місцевого значення, що належать до
відання місцевого самоврядування.
Порядок організації громадських
слухань визначається статутом
територіальної громади.

Відповідно до п. 2 ч. "а" ст. 28 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" до відання виконавчого органу
Київської міської ради віднесено
встановлення в порядку і межах,
визначених законодавством, тарифів
щодо оплати побутових, комунальних,
транспортних та інших послуг, які
надаються підприємствами та
організаціями комунальної власності
відповідної територіальної громади;
погодження в установленому порядку цих
питань з підприємствами, установами та
організаціями, які не належать до
комунальної власності.

Згідно з ч. 6 ст. 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування" виконавчий
комітет сільської, селищної, міської,
районної у місті (у разі її створення)
ради в межах своїх повноважень приймає
рішення. Рішення виконавчого комітету
приймаються на його засіданні
більшістю голосів від загального
складу виконавчого комітету і
підписуються сільським, селищним,
міським головою, головою районної у
місті ради.

У відповідності до ч. 1. ст. 73 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" акти ради, сільського,
селищного, міського голови, голови
районної в місті ради, виконавчого
комітету сільської, селищної, міської,
районної у місті (у разі її створення)
ради, прийняті в межах наданих їм
повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

У відповідності до положень ст. 1
Закону України "Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності":

державна регуляторна політика у сфері
господарської діяльності (далі -
державна регуляторна політика) - напрям
державної політики, спрямований на
вдосконалення правового регулювання
господарських відносин, а також
адміністративних відносин між
регуляторними органами або іншими
органами державної влади та суб'єктами
господарювання, недопущення прийняття
економічно недоцільних та
неефективних регуляторних актів,
зменшення втручання держави у
діяльність суб'єктів господарювання та
усунення перешкод для розвитку
господарської діяльності, що
здійснюється в межах, у порядку та у
спосіб, що встановлені Конституцією та
законами України;

регуляторний акт - це: прийнятий
уповноваженим регуляторним органом
нормативно- правовий акт, який або
окремі положення якого спрямовані на
правове регулювання господарських
відносин, а також адміністративних
відносин між регуляторними органами
або іншими органами державної влади та
суб'єктами господарювання;

прийнятий уповноваженим регуляторним
органом інший офіційний письмовий
документ, який встановлює, змінює чи
скасовує норми права, застосовується
неодноразово та щодо невизначеного
кола осіб і який або окремі положення
якого спрямовані на правове
регулювання господарських відносин, а
також адміністративних відносин між
регуляторними органами або іншими
органами державної влади та суб'єктами
господарювання, незалежно від того, чи
вважається цей документ відповідно до
закону, що регулює відносини у певній
сфері, нормативно-правовим актом;

регуляторний орган - Верховна Рада
України, Президент України, Кабінет
Міністрів України, Національний банк
України, Національна рада України з
питань телебачення і радіомовлення,
інший державний орган, центральний
орган виконавчої влади, Верховна Рада
Автономної Республіки Крим, Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевий орган виконавчої влади, орган
місцевого самоврядування, а також
посадова особа будь- якого із
зазначених органів, якщо відповідно до
законодавства ця особа має
повноваження одноособово приймати
регуляторні акти. До регуляторних
органів також належать територіальні
органи центральних органів виконавчої
влади, державні спеціалізовані
установи та організації, некомерційні
самоврядні організації, які здійснюють
керівництво та управління окремими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
якщо ці органи, установи та організації
відповідно до своїх повноважень
приймають регуляторні акти.

Отже, рішення ВК ОМР № 533 від 14.07.2011 року
містить всі ознаки регуляторного акту:
прийняте регуляторним органом,
спрямоване на правове регулювання
господарських відносин між
споживачами послуг платного
паркування та оператором послуг, а
також розраховане на неодноразове
застосування та щодо невизначеного
кола осіб, що також підтверджеється
планом діяльності ВК ОМР з підготовки
проектів регуляторних актів на 2011 рік,
затвердженого рішенням ВК ОМР від
15.12.2010 року № 13.

З огяду на те, що оскаржувальне рішення
є регуляторним актом, порядок його
прийняття регламентується нормами
Закону України « Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності».

Статтею 36 вказаного Закону встановлено
особливості прийняття регуляторних
актів органами та посадовими особами
місцевого самоврядування. Так,
регуляторний акт не може бути
прийнятий або схвалений уповноваженим
на це органом чи посадовою особою
місцевого самоврядування, якщо
відсутній аналіз регуляторного впливу
або проект регуляторного акта не був
оприлюднений.

Судом приймається до уваги той факт, що
рішення ВК ОМР № 533 від 14.07.2011 року
прийняте не у спосіб, що передбачений
законом.

При прийнятті рішення ВК ОМР № 533
порушено порядок його приняття як
регуляторного акту.

Відповідно до ч.ч 1,6 ст 9 Закону України
«Про засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності» кожен проект
регуляторного акта оприлюднюється з
метою одержання зауважень і
пропозицій від фізичних і юридичних
осіб, їх об'єднань. Строк, протягом
якого від фізичних та юридичних осіб,
їх об'єднань приймається зауваження та
пропозиції, встановлюється
розробником проекту регуляторного
акта і не може бути меншим ніж один
місяць з дня оприлюднення проекту
регуляторного акту та відповідного
аналізу регуляторного впливу.

Ані проект рішення ВК ОМР, ані аналіз
регуляторного впливу проекту рішення
ВК ОМР не були оприлюднені.

Суд не бере до уваги твердження
представника відповідача, що в тексті
повідомлення про громадські слухання
та в проекті рішення було допущено
технічну помилку і оприлюднені тексти
проектів збігаються з прийнятим ВК ОМР
рішенням, оскільки тексти
оприлюденого проекту рішення містять
істотні відмінності.

Крім того, що в назві проекту рішення
вказано, що це проект рішення ОМР, в
преамбулі опублікованого проекту
додається посилання на ст. 26 Закону
України « Про місцеве самоврядування в
Україні», яка регламентує виключну
компетенцію сільських, селищних,
міських рад. В преамбулі ж
оспорюваного рішення ВК ОМР № 533 від
14.07.2011 року вказана ст. 28 того ж закону,
яка регламентує саме повноваження
виконавчих органів місцевих рад у
галузі бюджету, фінансів і цін.

На відміну від рішення ВК ОМР, в
опублікованому проекті рішення в
преамбулі не міститься фраза «
розглянувши висновки управління
економіки, промисловості та інвестицій
Одеської міської ради».

Далі по тексту проекту рішення
«Одеська міська рада вирішила», в
рішенні ВК ОМР - « виконавчий комітет
Одеської міської ради вирішив».

Також оприлюдений проект рішення ОМР
не містить пункту про набрання ним
чинності з певної дати на відміну від
рішення виконкому.

У додатку проекту рішення маються
розбіжності у тексті стосовно меж
територіальних зон платного
паркування для зони ІІ.

В оприлюдненому аналізі регуляторного
впливу також вказано рішення ОМР.

Відповідно до ст.. 8 Закону України « Про
засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності», обов'язковою передумовою
прийняття регуляторного акту є
виготовлення його розробником аналізу
регуляторного впливу. Вказаний аналіз
повинен відповідати вимогам цього
закону та інших нормативних актів,
зокрема, Методиці проведення аналізу
впливу регуляторного акту (
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 11.03.2004 року № 308),
яка є обов'язковою для застосування
розробниками проектів регуляторних
актів.

Як зазначено в п. 10 Методики проведення
аналізу впливу регуляторного акту (
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 11.03.2004 року № 308),
Прогнозні значення показників
результативності регуляторного акта
встановлюються протягом різних
періодів після набрання чинності
актом, обов'язковими з яких повинні
бути: розмір надходжень до державного
та місцевих бюджетів і державних
цільових фондів, пов'язаних з дією акта;
кількість суб'єктів господарювання
та/або фізичних осіб, на яких
поширюватиметься дія акта; розмір
коштів і час, що витрачатимуться
суб'єктами господарювання та/або
фізичними особами, пов'язаними з
виконанням вимог акта; рівень
поінформованості суб'єктів
господарювання та/або фізичних осіб з
основних положень акта.

Таким вимогам Аналіз регуляторного
впливу проекту рішення " Про
встановлення тарифів на послуги з
утримання майданчиків для платного
паркування транспортних засобів у
місті Одесі» не відповідає.

Також вищезазначеною Методикою
закріплено, що повноваження на
підписання аналізу регуляторного
впливу уповноважено розробника, в
даному випадку Департамент транспорту,
зв'язку та організації дорожнього руху.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 18.02.2014 року, з метою
дослідження, чи підписано аналіз
регуляторного впливу уповноваженою на
це особою, витребувано з Виконавчого
комітету Одеської міської ради
належним чином завірені копії аналізу
регуляторного впливу проекту рішення
Одеської міської ради « Про
встановлення тарифів на послуги з
утримання майданчиків для платного
паркування транспортних засобів у
місті Одесі» та відомості щодо
повноваження осіб, які його підписали.

З наданих доказів вбачається, що він
підписаний Директором департаменту
транспорту, зв'язку та організації
дорожнього руху Одеської міської ради -
О.В. Сошенко ( а.с.79-82) та рішення ВК ОМР №
218 від 28.04.2011 року, з якого вбачається,
що відповідальним підрозділом є
Департамент транспорту, зв'язку та
організації дорожнього руху ОМР ( а.с.83).

Таким чином суд дійшов висновку, що
рішення ВК ОМР № 533 від 14.07.2011 року було
прийнято з порушенням процедури його
прийняття, чим порушено права позивача,
як члена територіальної громади м.
Одеси.

ВК ОМР не позбавлений права прийняти
рішення на підставі норм чинного
законодавства та з дотриманням
процедури його прийняття.

З наведеного вище, суд вважає за
необхідне позовні вимоги задовольнити.

Керуючись ст. ст. 11,99,105,159-163,256 КАС
України,суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Одеської міської ради, третя особа -
Комунальне підприємство « Парксервіс-
Одеса», - « Про визнання нечинним та
скасування рішення виконавчого
комітету Одеської міської
ради»,-задовольнити.

Визнати нечинним та скасувати рішення
Виконавчого комітету Одеської міської
ради № 533 від 14.07.2011 року « Про
встановлення тарифів на послуги з
утримання майданчиків для платного
паркування транспортних засобів у
місті Одесі».

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
адміністративного суду Одеської
області через Приморський районний суд
м. Одеси шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення постанови.

Особи, які брали участь у справі але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення постанови можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ:
Р.Д.Абухін