Справа № 809/1809/14
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2014-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"25" червня 2014 р.
Справа № 809/1809/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі судді
Тимощука О.Л. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Тисменицькому районі до ВАТ
"Івано-Франківське
пусконалагоджувальне управління"про
стягнення заборгованості в сумі 1827,16
грн,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Тисменицькому районі (надалі також -
позивач) звернулося в суд з
адміністративним позовом до ВАТ
"Івано-Франківське
пусконалагоджувальне управління"
(надалі також - відповідач) про
стягнення заборгованості в сумі 1827,16
грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач є платником страхових
внесків на обов'язкове державне
пенсійне страхування. Об'єктом
оподаткування для платника
зазначеного збору є також фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б" -
"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого ст. 12 вказаного Закону.
Згідно з пенсійним законодавством
відповідач зобов'язаний
відшкодовувати фактичні витрати
органу Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах особам, що здобули
стаж, який дає право на даний вид пенсії
на цьому підприємстві. Підприємство
щомісяця до 25-го числа зобов'язане
вносити до Пенсійного фонду зазначену
в розрахунку місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.
Згідно із розрахунками фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та пунктів "б" -"з"
ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за Списком №2 за березень
2014 року, платник повинен відшкодувати
позивачу виплачену пільгову пенсію у
розмірі 1827,16 грн. Оскільки дані суми
відповідачем добровільно не
відшкодовано, позивач просить стягнути
їх в судовому порядку.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, проте подав суду
письмове клопотання про розгляд справи
без участі уповноваженого
представника. В клопотанні зазначив, що
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
судового розгляду справи повідомлявся
завчасно та належним чином, що
підтверджується Актом про
неможливість вручення повістки про
виклик до суду від 20.06.2014 року (а.с.30).

Пунктом 11 статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що розписку про одержання
повістки (повістку у разі неможливості
вручити її адресату чи відмови
адресата її одержати) належить негайно
повернути до адміністративного суду. У
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Відтак, суд дійшов висновку про
можливість розгляду справи у
відсутності відповідача на підставі
частини 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, з огляду на наявні у
матеріалах справи докази, які повно та
всебічно висвітлюють обставини в
спірних правовідносинах.

Згідно з частиною 1 статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Частиною шостою статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

З огляду на вищенаведене, суд вважає
можливим розглянути дану
адміністративну справу в порядку
письмового провадження.

Розглянувши адміністративний позов,
дослідивши та оцінивши надані суду
письмові докази та інші матеріали
справи, суд дійшов висновку про те, що
позовні вимоги є обґрунтованими, а
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до відомостей Спеціального
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, юридична особа -
Відкрите акціонерне товариство
"Івано-Франківське
пусконалагоджувальне управління"
зареєстроване 13.09.1996 року, та взяте на
облік Управлінням Пенсійного фонду
України в Тисменицькому районі (а.с.23-25).

Судом встановлено, що відповідач є
платником страхових внесків на
обов'язкове державне пенсійне
страхування. Об'єктом оподаткування
для платника зазначеного збору є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" ст.13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого ст. 12 вказаного Закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
працівникам відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 призначено та виплачуються
пенсії на пільгових умовах, відповідно
до пунктів "б" - "з" ст. 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення". Дані
обставини підтверджуються
розрахунками фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
(а.с.11,13,15).

Згідно із розрахунками фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та пунктів "б"-"з"
ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", відповідачу визначено
розмір фактичних витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за Списком №2 за
березень 2014 року в загальній сумі 1827,16
грн. Розрахунки направлялися
відповідачу за адресою
місцезнаходження, відповідно до даних
ЄДР, проте з незалежних від позивача
причин, відповідачем не отримані та не
оскаржувалися (зворотна сторона
а.с.10,12,14).

Наявність непогашеної заборгованості
за березень 2014 року, станом на момент
розгляду даної адміністративної
справи підтверджується
довідкою-розрахунком щодо відповідача
(а.с.9) та карткою особового рахунку щодо
відповідача з 01.01.2014 по 04.04.2014 року
(а.с.17-18).

Відповідно до статті 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки та збори в порядку та в
розмірах встановлених законом. Згідно
із статтею 68 Конституції України, кожен
зобов'язаний неухильно додержуватися
Конституції України та законів
України.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
встановлено, що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за Списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за Списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах, здійснюється згідно
з окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні фонди
вказаним особам пенсії призначаються
за нормами цього Закону в разі
досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення". При цьому,
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Так, статтею 2 Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено, що об'єктом
оподаткування для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону (а це суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників; філії,
відділення та інші відокремлені
підрозділи платників податку,
зазначених вище, що не мають статусу
юридичної особи, розташовані на
території іншої, ніж платник збору,
територіальної громади) крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку, є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, здійснюється
відповідно до Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Пенсійного фонду України № 21-1 від
19.12.2003 року та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України за №64/8663
від 16.01.2004 р.

Пунктом 6.1. Інструкції передбачено, що
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, відповідно до
частини 2 "Прикінцевих положень" Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
зокрема, 100 відсотків фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до абзацу
першого частини 2 Прикінцевих положень
Закону застрахованим особам, які
працювали або працюють на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Пунктом 6.4 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України встановлено, що розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Відповідно до п. 6.8. вказаної Інструкції
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

З огляду на вищенаведене, сума
заборгованості відповідача з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
згідно з поданими доказами становить
1827,16 грн, яка підлягає стягненню в
судовому порядку.

Враховуючи встановлені обставини та
вказані правові норми, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими, а позов
таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Івано-Франківське
пусконалагоджувальне управління"
(ідентифікаційний код 00911612) на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Тисменицькому районі
(ідентифікаційний код 20550926)
заборгованість з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за березень 2014 року в
сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять
сім) гривень 16 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя: /підпис/
Тимощук О.Л.