Справа № 803/3/14
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
Справа №
876/2374/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судових засідань
Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Нововолинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 30 січня 2014
року в адміністративній справі за
позовом Приватного підприємства «Нова
Аркада» до Нововолинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області про скасування
податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Нова Аркада»
(далі - ПП «Нова Аркада») звернулося з
адміністративним позовом до
Нововолинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області (далі - Нововолинська ОДПІ) про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 17 грудня 2013 року
№ та № .

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 30 січня 2014
року адміністративний позов
задоволено, визнано протиправними та
скасовано податкові
повідомлення-рішення Нововолинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області від 17
грудня 2013 року № та № .

Не погодившись з таким судовим
рішенням, його оскаржила Нововолинська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Волинській області, подавши апеляційну
скаргу. В апеляційній скарзі
відповідач, посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права та
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, просив
скасувати постанову суду та прийняти
нову про відмову в позові.
Обгрунтовуючи свою незгоду із судовим
рішенням, апелянт зазначив, що
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийняті на
підставі висновків акта позапланової
виїзної перевірки від 4 грудня 2012 року,
яким встановлено порушення з його боку
податкового законодавства при
формуванні валових витрат та
податкового кредиту за документами,
виписаними на його користь ТзОВ
«Столична торговельна агенція», ТзОВ
«КПД-Будтехніка». Аналіз отриманої у
встановленому порядку податкової
інформації дає підстави для висновку,
що задокументовані господарські
операції (поставка робіт та товарів) не
мали реального характеру, а тому не є
підставою для податкового обліку
позивача. За матеріалами податкових
органів, де вказані контрагенти
позивача перебували на податковому
обліку, встановлено, що такі
підприємства не знаходяться за
юридичною адресою, у зв'язку із чим
зустрічні звірки провести не вдалося; у
перевірені податкові періоди поставка
товарів (робіт, послуг) до
контрагентів-покупців не підтверджена
документально. Надані позивачем для
перевірки документи, не підтверджують
реальність вчинених господарських
операцій, та не можуть вважатися
первинними, хоч і мають усі формальні
реквізити. Апелянт вважає правомірними
податкові повідомлення-рішення від 17
грудня 2013 року № та № .

Представник апелянта Пирходько Н.В. у
судовому засіданні повністю
підтримала апеляційну скаргу з
підстав, що в ній викладені, пояснивши,
що матеріалами справи доведено, що
укладені між позивачем та ТзОВ
«Столична торговельна агенція», ТзОВ
«КПД-Будтехніка» договори підряду є
фіктивними, нікчемними. Їх реального
виконання фактично не відбулося, а їх
оформлення спрямовано виключно на
отримання ПП «Нова аркада» податкової
вигоди. Складені на виконання цих
договорів первинні документи не
відповідають вимогам чинного
законодавства, а тому не можуть
підтверджувати факт здійснення
господарських операцій і бути взяті за
основу при формуванні валових витрат
позивача та податкового кредиту з
податку на додану вартість позивача.

Представник позивача Івченко О.Ф. в
судовому засіданні пояснив, що судом
прийнято законне та обґрунтоване
рішення, а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків, суду,
викладених в оскаржуваній постанові.
Просив відмовити у задоволенні
апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційної скарги, в межах викладених
в ній доводів, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід взалишити без
задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що Нововолинською
ОДПІ проведена позапланова виїзна
документальна перевірка щодо
взаємовідносин та взаєморозрахунків
ПП «Нова Аркада» із ТОВ «Столична
торговельна агенція» за другий-третій
квартали 2012 року та ТОВ
«КПД-Будтехніка» за перший квартал 2012
року та четвертий квартал 2011 року, про
що складено акт від 04 грудня 2013 року №
840/204/2201/31216779 (а.с. 10-23, том 2).

Актом перевірки встановлено порушення
позивачем підпункту 14.1.27 пункту 14.1
статті 14, статей 22, 23, пункту 138.2 статті
138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 138 ПК
України, в результаті чого занижено
податок на прибуток на загальну суму
363150 грн., в тому числі за четвертий
квартал 2011 року на 276000 грн., за перший
квартал 2012 року на 5775 грн., за другий
квартал 2012 року на 39375 грн., за третій
квартал 2012 року на 42000 грн.. Також
порушено пункт 185.1 статті 185, пункти 198.2,
198.3, 198.6 статті 198 ПК України, що призвело
до заниження ПДВ на загальну суму 383000
грн., у тому числі за грудень 2011 року на
240000 грн., за лютий 2012 року на 5500 грн., за
червень 2012 року на 37500 грн., за серпень
2012 року на 100000 грн..

На підставі вказаного акта перевірки 17
грудня 2013 року Нововолинською ОДПІ
прийнято податкове
повідомлення-рішення № про
збільшення грошового зобов'язання з
податку на прибуток на 460725 грн., в тому
числі 363150 грн. - за основним платежем та
43575 грн. - штрафні санкції, № про
збільшення грошового зобов'язання з
ПДВ на 74500 грн., у тому числі 383000 грн
основного платежу та 191500 грн. -штрафні
санкції (розрахунок а.с. 90 т. 2).

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції про незаконність цих
податкових повідомлень-рішень з таких
підстав.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України
для цілей оподаткування платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами податкового
законодавства.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 181 ПК
України передбачено, що податковий
кредит - сума, на яку платник податку на
додану вартість має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду, визначена згідно
з розділом V цього Кодексу.

Правила формування податкового
кредиту визначені ПК України. Так
відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг. Згідно з пунктом 198.2
статті 198 ПК України датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України
зазначено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

Згідно підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті
14 ПК України витрати - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1.
ПК України об'єктом оподаткування є
прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу. Згідно з пунктом 138.2 статті 138
ПК України витрати, які враховуються
для визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 ПК України витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку при
визначенні оподатковуваного прибутку
не включаються до складу витрат.

Отже, ПК України пов'язує витрати для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування ПДВ із фактом
здійснення і підтвердження належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків. За
відсутності факту придбання товарів чи
послуг або в разі якщо придбані товари
чи послуги не призначені для
використання у господарській
діяльності платника податку
відповідні суми не можуть включатися
до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з ПДВ навіть за
наявності формально складених, але
недостовірних документів або сплати
грошових коштів. Приймати на
підтвердження даних податкового
обліку можна лише достовірні первинні
документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Надання податковому органу
належним чином оформлених документів,
передбачених законодавством про
податки та збори, з метою одержання
податкової вигоди виключно для
формування податкового кредиту та
зменшення за його рахунок податкових
зобов'язань є підставою для її
одержання, якщо податковим органом не
встановлено та не доведено, що
відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі, є наслідком
укладення нікчемних правочинів або
коли відомості ґрунтуються на інших
документах, недійсність даних в яких
установлена судом.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ПП «Нова Аркада» та ТзОВ «Столична
торговельна агенція» було укладено
договори субпідряду: від 01 червня 2012
року № 01/06/12 з капітального ремонту
приміщення майстерні РЕМ ПАТ
«Волиньобленерго» на суму 225000 грн., в
тому числі ПДВ 37500 грн.; від 01 серпня 2012
року № 4 з капітального ремонту підлоги
першого поверху дитячої поліклініки у
м. Нововолинську на суму 40000 грн. в тому
числі ПДВ 6666,67 грн.; від 01 серпня 2012 року
№ 5 з реставрації та ремонту пам'ятки
архітектури місцевого значення -
будинку Ф.Стравінського у м. Устилузі
Володимир-Волинського району на суму
360000 грн., в тому числі ПДВ 60000 грн.; від 01
серпня 2012 року № 6 з капітального
ремонту фасадів та покрівлі обласної
дитячо-юнацької спортивної школи на
вул. Шевченка в м. Луцьку на суму 200000
грн., в тому числі ПДВ 33333,33 грн. (а.с. 49-50,
59-60, 101-106 т. 1). Як передбачено договорами,
здача-приймання виконаних робіт
оформляється актом приймання
виконаних робіт за формою КБ-2в.

Позивач за кожним об'єктом будівництва
надав наступні документи: договірну
ціну, локальний кошторис, акт виконаних
будівельних робіт, підписаний
сторонами договору, підсумкову
відомість ресурсів (а.с. 42-48, 51-57, 95-100,
106-116, 118-123). Субпідрядником на користь
позивача виписано податкові накладні
від 27 червня 2012 року № 446, від 31 серпня
2012 року № 538, № 539, № 540 (а.с. 41, 58, 99, 117 т. 1).
На підставі зазначених податкових
накладних позивач відніс до
податкового кредиту податок на додану
вартість в сумі 37500 грн., 6666,67 грн., 60000
грн., 33333,33 грн.. За даними
бухгалтерського обліку, що
досліджувався Нововолинською ОДПІ у
ході перевірки, оплату робіт проведено
у повному обсязі (а.с. 13-14, т. 2).

Також між ПП «Нова Аркада» та ТзОВ
«КПД-Будтехніка» укладено договір № 1
від 01 грудня 2011 року субпідряду з
капітального ремонту школи № 10 м.
Ковеля на суму 170000 грн., в тому числі ПДВ
28333,33 грн.; від 02 грудня 2011 року № 2 з
капітального ремонту школи № 11 м.
Ковеля на суму 130000 грн., в тому числі ПДВ
21666,67 грн., за якими за замовленням
позивача субпідрядник ТзОВ
«КПД-Будтехніка» мав виконати вказані
будівельні роботи (а.с. 61-64, т. 1).

Податковою перевіркою позивача
встановлено, що відповідно до довідки
про вартість виконаних будівельних
робіт форми КБ-3 за грудень 2011 року (а.с.
72-73 т. 1), актів приймання виконаних
робіт форми КБ-2в № 1, № 2 (а.с. 109-114, т. 2)
роботи від субпідрядника до замовника
(позивача) прийняті; оплата за роботи
проведена у повному обсязі. На підставі
виписаних ТзОВ «КПД-Будтехніка»
податкових накладних від 30 грудня 2011
року № 610 та № 611 (а.с. 70-71 т. 1) позивач
сформував податковий кредит (ПДВ 28333,33
грн. та ПДВ 21666,67 грн. відповідно).

Крім того, між ПП «Нова Аркада» та ТзОВ
«КПД-Будтехніка» укладено договори
поставки будівельних матеріалів від 06
грудня, 19 грудня, 27 грудня 2011 року (а.с.
87-89, 93 т. 1) та від 29 лютого 2012 року. За
умовами цих договорів доставка товару
здійснюється силами та за рахунок
покупця; передача товару проводиться
відповідно до товарно-супровідних
документів та оформляється видатковою
накладною.

Для підтвердження виконання умов
договорів поставки позивач надав копії
таких документів: рахунку-фактури від 06
грудня 2011 року № 1201 на труби сталеві,
дошку обрізну, короба, цвяхи та ін. на
загальну вартість 480000 грн. (в тому числі
ПДВ 80000 грн.), видаткової і податкової
накладних від 06 грудня 2011 року № 67 (а.с.
77-79 т. 1); рахунку-фактури від 19 грудня 2011
року № 1215 на мінеральну вату, болти
загальною вартістю 350000,00 грн. (в тому
числі ПДВ 58333,33 грн.), видаткової та
податкової накладних від 19 грудня 2011
року № 319 (а.с. 74-76 т. 1); рахунку-фактури
від 27 грудня 2011 року № 1220 на мінеральну
вату, антисептик загальною вартістю
310000 грн. (в тому числі ПДВ 51666,67 грн.),
видаткової і податкової накладних від
27 грудня 2011 року № 510 (а.с. 80-82 т. 1);
рахунку-фактури від 29 лютого 2012 року №
32 на ламінат вартістю 33000,00 грн. (в тому
числі ПДВ 5500 грн.), видаткової та
податкової накладних від 29 лютого 2012
року № 472 (а.с. 90-92 т. 1). ПДВ у сумі 80000,00
грн., 58333,33 грн., 51666,67 грн., 5500,00 грн.
увійшло до складу податкового кредиту
на підставі вказаних податкових
накладних. Розрахунки за товар
позивачем проведено повністю у
безготівковій формі, про що
зазначається в акті податкової
перевірки (а.с. 19-20 т. 2).

З акта перевірки від 04 грудня 2013 року №
840/204/2201/31216779 слідує, що під час
перевірки податковим органом не було
встановлено факту передачі товарів
(робіт) від ТзОВ «КПД-Будтехніка» та
ТзОВ «Столична торговельна агенція» до
ПП «Нова Аркада».

Такі висновки зроблено у на підставі
акту Державної податкової інспекції
(ДПІ) у Печерському районі м. Києва від 27
вересня 2012 року № 3982/22-4/37568634 про
неможливість проведення зустрічної
звірки «Столична торговельна агенція»
щодо підтвердження господарських
відносин з ТзОВ «Арігама» за
квітень-липень 2012 року, акта ДПІ у
Печерському районі м. Києва від 01
листопада 2012 року № 4577/22-4/37568634 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТзОВ «Столична торговельна
агенція» щодо підтвердження
господарських відносин з ТзОВ
«Інтербудлогістика» за серпень 2012
року; акта ДПІ у Шевченківському районі
м. Києва від 05 липня 2012 року № 703/22-40/37404998
про неможливість проведення
зустрічної звірки ТзОВ
«КПД-Будтехніка» щодо підтвердження
господарських відносин з
контрагентами, якими сформовано
податковий кредит за період з 01 лютого
по 29 лютого 2012 року; акта ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва від 19
вересня 2012 року № 1393/22-40/37404998 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТзОВ «КПД-Будтехніка» щодо
підтвердження господарських відносин
з контрагентами, якими сформовано
податковий кредит за період з 05 серпня
2011 року по 31 грудня 2011 року та з 01
березня 2012 року по 31 серпня 2012 року (а.с.
24-69, 85-95 т. 2).

Зазначеними актами перевірок
зафіксовано, що зустрічні звірки ТзОВ
«Столична торговельна агенція» та ТзОВ
«КПД-Будтехніка» провести неможливо,
оскільки підприємства за
місцезнаходженням відсутні, первинні
документи та пояснення щодо вчинення
господарських операцій, формування
показників податкової звітності цими
платникам податків не надано.

Однак суд першої інстанції правильно
відхилив доводи податкового органу про
безтоварність операцій як такі, що
належним чином не доведені, з таких
підстав.

Перевіряючи правосуб'єктність ТзОВ
«Столична торговельна агенція» та ТзОВ
«КПД-Будтехніка» судом встановлено, що
перше зареєстроване як юридична особа
з 03 березня 2011 року (державна
реєстрація припинена за рішенням
засновників 26 червня 2013 року), а друге -
зареєстроване 22 грудня 2010 року
(державна реєстрація припинена з 07
травня 2013 року за рішенням
засновників), про що свідчать
спеціальні витяги з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (а.с. 131-132 т. 1).

ТзОВ «Столична торговельна агенція» є
платником податку на додану вартість з
19 січня 2012 року, а ТзОВ «КПД-Будтехніка»
- з 05 серпня 2011 року, про що наявні
відомості у вище зазначених актах
податкових органів.

Отже, обидва контрагенти позивача на
час укладення і виконання договорів із
ПП «Нова Аркада» мали необхідний обсяг
цивільної правоздатності та
спеціальної податкової
правосуб'єктності.

Крім того, актами ДПІ у Печерському
районі м. Києва встановлено, що ТзОВ
«Столична торговельна агенція» подало
останню податкову звітність -
декларацію з податку на прибуток
підприємств за перше півріччя 2012 року,
декларацію з ПДВ за вересень 2012 року
(відносини з позивачем були у червні,
серпні 2012 року). Розбіжностей за даними
автоматизованого співставлення
податкового кредиту та податкових
зобов'язань не виявлено (податковий
кредит за червень 2012 року 37500грн., за
серпень 2012 року 100000 грн. - а.с. 57-58, 63, 67
зворот т. 2).

В актах ДПІ у Шевченківському районі м.
Києва зазначено, що ТзОВ
«КПД-Будтехніка» подало останню
податкову звітність - декларацію з
податку на прибуток за півріччя 2012 року
та декларацію з ПДВ за серпень 2012 року.
Тобто, на час відносин з позивачем
(грудень 2011 року, лютий 2012 року) такий
платник податків звітувався. За даними
автоматизованого співставлення
податкового кредиту та податкових
зобов'язань позивача та
«КПД-Будтехніка» розбіжностей у
податковому обліку з ПДВ податковими
органами не встановлено (податковий
кредит позивача за грудень 2011 року 240000
грн. та за лютий 2012 року 5500 грн.
відповідає податковому зобов'язанню
постачальника ТзОВ «КПД-Будтехніка» -
а.с. 29, зворот, а.с. 20, зворот т. 2).

Також в актах ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва вказано, що у першому
кварталі 2012 року чисельність працюючих
в ТзОВ «КПД «Будтехніка» становить 1
особа за штатом та 1 особа за
цивільно-правовою угодою. З огляду на
первинні документи позивача у першому
кварталі 2012 року (а саме у лютому 2012
року) здійснювалася лише поставка
товару - ламінату на суму 27500 грн. (в ому
числі ПДВ 5500 грн.), підрядні роботи
виконувалися у грудні 2011 року. Проте
така поставка, зважаючи на характер
господарської операції, не вимагає
значної кількості працівників, та не
вказує про неможливість здійснити таку
поставку такими трудовим ресурсами.

З наявних у справі
товарно-транспортних накладних
вбачається, що перевезення товару
здійснювалося з м. Києва за рахунок
позивача.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
серед наданих відповідачем письмових
доказів відсутня інформація про
відсутність необхідної кількості
працівників, виробничих та інших
потужностей для вчинення передбачених
договорами із позивачем господарських
операцій ТзОВ «КПД-Будтехніка» у
грудні 2011 року.

Доводи податкового органу про
неможливість здійснення ТОВ «Столична
Торгівельна агенція» та ПП «Нова
Аркада» будівельних робіт
спростовується фактом навності у
вищевказаних суб'єктів
підприємницької діяльності ліцензій
на виконання будівельних робіт,
виданих Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві.

Так, ТОВ «КПД - Будтехніка» видано
ліцензію серії АВ №596553 на проведення
господарської діяльності у
будівництві, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури іфд 25 жовтня 2011
року (а.с. 38 т. 1).

ТОВ «Столична Торгова агенція» 29
лютого 2012 року отримало ліцензію серії
АД №030456 на здійснення господарської
діяльності у будівництві, пов'язаної із
створенням об'єктів архітектури (за
переліком робіт згідно з додатком) (а.с.
39 т. 1).

Пункт 5 Порядку ліцензування
господарської діяльності, пов'язаної
із створенням об'єктів архітектури,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 05 грудня 2012 року
№ 1396, для видачі ліцензії вимагає від
суб'єкта господарювання надання
відомостей про виробничо-технічну
базу, склад працівників за професійним
та кваліфікаційним рівнем, технологію
виробництва, інформаційно-правове,
нормативно-технічне забезпечення, про
наявну систему контролю якості
виконання робіт. Крім того, в пункті 2.2
Ліцензійних умов провадження
господарської діяльності у
будівництві, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури, затверджених
наказом Міністерства регіонального
розвитку та будівництва України від 27
січня 2009 року № 47 (у редакції наказу
Міністерства регіонального розвитку
та будівництва України від 06 жовтня 2010
року № 392), зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 11 березня
2009 року за № 226/16242, передбачає
дотримання організаційних (наявність у
організаційній структурі підприємства
підрозділів та/або спеціалістів, які
забезпечать виконання
адміністративно-керівних,
виробничо-технічних,
планово-договірних, виробничих,
юридичних і допоміжних функцій та
функцій з контролю якості, промислової
безпеки та охорони праці, ведення та
збереження нормативної та виконавчої
документації; укомплектованість
підприємства інженерно-технічними
працівниками і робітниками необхідних
професій та кваліфікацій та ін.);
кваліфікаційних (кваліфікаційний
склад повинен відповідати
організаційній структурі підприємства
тощо); технологічних (наявність
техніки, обладнання, устаткування,
приладів та інструментів відповідно до
технологічних вимог виконання робіт…).

Інформація про працівників ТзОВ
«Столична торговельна агенція», його
виробничі потужності в актах ДПІ у
Печерському районі м. Києва взагалі
відсутня.

У зв'язку із наведеним є безпідставними
доводи Нововолинської ОДПІ про
неможливість виконання підрядних
робіт ТзОВ «Столична торговельна
агенція» і через це - безтоварний
характер задокументованих операцій; у
червні, серпні 2012 року це підприємство
мало ліцензію на виконання будівельних
робіт, а тому доводи позивача про
фактичне виконання підрядних робіт
ТзОВ «Столична торговельна агенція»
відповідач належними доказами не
спростував.

В свою чергу, можливі порушення
контрагентами позивача правил
здійснення господарської діяльності
не можуть бути підставою для
позбавлення позивача як платника
податків права на формування
податкового кредиту з ПДВ та валових
витрат, оскільки податковим
законодавством такі обмеження не
встановлені. Платник ПДВ (покупець
товару, споживач) не має обов'язку та
повноважень здійснювати контроль за
дотриманням постачальниками товару
(надавачами послуг) вимог податкового
законодавства і в подальшому зазнавати
певних негативних наслідків у вигляді
позбавлення права на податковий кредит
та валові витрати за можливі порушення
контрагентів. Відповідно, неподання
звітності, несплата ПДВ постачальником
сама по собі не є підставою для
зменшення податкового кредиту і
валових витрат позивачу, який відніс до
податкового кредиту суму ПДВ, сплачену
в ціні товару, а у періоді отримання
доходу - витрати, що підтверджені
первинними документами, наявними на
час податкової перевірки та які не
містять недоліків у їх оформленні.

Наведена правова позиція цілком
узгоджується з практикою
Європейського Суду з прав людини. Так, у
справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії»
(заява N 3991/03) Європейський Суд з прав
людини у своєму рішенні від 22 січня 2009
зазначив, що якщо національні органи
влади за відсутності будь-яких
вказівок на пряму участь фізичної або
юридичної особи у зловживанні,
пов'язаним із сплатою ПДВ, який
нараховується з операції в ланцюгу
поставок, або будь-яких вказівок на
обізнаність про таке порушення, все ж
таки застосовує заходи
відповідальності до отримувача
оподатковуваної ПДВ поставки, який
повністю виконав свої обов'язки, за дії
або бездіяльність постачальника, що
перебував поза контролем такого
отримувача та відносно якого у
останнього не було засобів відстеження
та забезпечення виконання зобов'язань,
то органи влади виходять за рамки
розумного та порушують справедливий
баланс, який має підтримуватися між
вимогами суспільних інтересів та
вимогами захисту права власності.

Суд вважає непідтвердженими доводи
Нововолинської ОДПІ про
недостовірність первинних документів,
виписаних на користь позивача його
контрагентами ТзОВ «КПД-Будтехніка» та
ТОВ «Столична торгівельна агенція» та
відсутність у них ознак первинних, з
тих підстав, що підписи директора на
первинних документах виконані іншими
особами, оскільки належними доказами
для доведення таких фактів можуть бути
рішення судів у кримінальних справах
за фактом фіктивного підприємництва,
висновки почеркознавчої експертизи,
показання цих осіб, допитаних судом в
судовому засіданні щодо тих
документів, які виписані по конкретних
поставках на користь позивача.

Проте, податковий орган таких доказів
суду не надав, копотань про допит цих
осіб в якості свідків в суді першої
інстанції не заявляв.

Крім того, в акті перевірки позивача
від 04 грудня 2013 року №840/204/2201/31216779
податковий орган зазначив про
підтвердження транспортування товару
від ТОВ «КПД - Будтехніка» до ПП «Нова
Аркада» і послався на
товарно-транспортні накладні від 06, 19, 27
грудня 2011 року та від 29 лютого 2012 року
про перевезення товару автомобілем
ТАТА, номерний знак НОМЕР_1 під
керуванням водія ОСОБА_5 (а.с. 19 т. 2).

Також в матеріалах справи наявні копії
подорожніх листів (а.с. 65-69, т. 1)
зауваження щодо яких в акті перевірки
відсутні.

На підтвердження використання
позивачем в господарській діяльності
поставлених робіт, товарів від ТзОВ
«Столична торговельна агенція» та ТзОВ
«КПД-Будтехніка» надано копії догорів
із замовниками робіт за об'єктами
будівництва, зокрема із Головним
управлінням містобудування,
архітектури та житлово-комунального
господарства Волинської
облдержадміністрації, ПАТ
«Волиньобленерго», Нововолинської
центральної міської лікарні, ТОВ
«Житлобуд-2», за якими ним було укладено
договори субпідряду, а також інших
договорів підряду, де
використовувалися придбані будівельні
матеріали, актів приймання замовником
виконаних будівельних робіт (а.с. 140-175 т.
1, 131-158, т. 2).

З названих документів слідує, що
позивач мав право залучати
субпідрядників; доцільність такого
залучення позивач обґрунтовує
строками виконання робіт. Крім того,
зазначені роботи виконувались
одночасно і паралельно: частину робіт
виконував субпідрядник, а частину -
безпосередньо позивач, про що свідчить
аналіз актів приймання-передачі
виконаних робіт між замовником і
підрядником-позивачем, та позивачем і
субпідрядниками.

Про використання будівельних
матеріалів в господарській діяльності
позивача, яка пов'язана з будівельними
роботами та на яку позивач має
відповідну ліцензію, свідчать акти
приймання виконаних будівельних робіт
в інші податкові періоди та щодо інших
об'єктів будівництва (а.с. 176-251, т. 1; а.с.
1-8 т. 2).

Таким чином, виходячи з вище
викладеного, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що податковий
орган не надав суду належних та
допустимих доказів про відсутність
фактичного виконання позивачем
господарських операцій за спірними
правочинами, про відсутність витрат
позивача у спірних правовідносинах,
про наявність взаємопов'язаності
позивача та його контрагентів, про
несумісність предмету спірних
правочинів з напрямом господарської
діяльності позивача, про відсутність
використання позивачем отриманих
товарів, що зумовлює необґрунтованість
висновку суб'єкта владних повноважень
про нікчемність правочинів або
невідповідності закону вчинених за
ними господарських операцій.

На підставі викладеного та приймаючи
до уваги те, що судом першої інстанції
ухвалено судове рішення з дотриманням
норм матеріального права, висновки
суду відповідають фактичним
обставинам справи, підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови Волинського
окружного адміністративного суду від 30
січня 2014 року немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, п. 1 ч. 1
ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206 КАС
України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Нововолинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області
залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 30 січня 2014
року в адміністративній справі № 803/3/14
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Большакова

Судді
І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст ухвали виготовлено 24
червня 2014 року.