Справа № 2а-1836/10
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 червня 2014 року Справа № 9104/7089/11
Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Макарика В.Я., Ільчишин Н.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Мукачево Закарпатської області на
постанову Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 13 жовтня 2010 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м. Мукачево
Закарпатської області про визнати дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити нарахування та виплату
державної та додаткової пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 27.09.2010 року звернулася в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Мукачево Закарпатської
області в якому просила визнати дії
неправомірними, зобов'язати здійснити
перерахунок пенсії у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію за шкоду заподіяну
здоров'ю у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком виходячи з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування» на день виплати
та забезпечити її виплату з 22.11.2006 року
по день набрання законної сили рішення
по даній справі.

Постановою Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 13 жовтня 2010 року, позов
задоволено, визнано протиправними дії
управління Пенсійного фонду України в
м. Мукачево Закарпатської області,
зобов'язано відповідача провести
перерахунок пенсії позивачу у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком, які передбачені ст. ст.
50, 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виходячи з розміру
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування» на день виплати
та забезпечити її виплату за період з
22.11.2006 року до набрання законної сили
постанови суду.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в м. Мукачево
Закарпатської області оскаржило його в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, до
внесення відповідних змін в
законодавстві, розмір пенсії для
інвалідів II групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою згідно п. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
не міг бути нижчим ніж 8 мінімальних
пенсій за віком. Водночас відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№1 від 03.01.2002 року «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету»
було встановлено, що виходячи з розміру
19 гривень 91 копійка провадиться
розрахунок: додаткової пенсії,
передбаченої Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», пенсій,
передбачених ч. 4 ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Постанова
КМУ від З січня 2002 року № 1 визнана
такою, що втратила чинність відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України від 16 липня 2008 року №654 «Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян».

Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (вступив в дію з 01.01.2004
року) визначено, що мінімальний розмір
пенсії за віком за наявності у
чоловіків 25, а у жінок - 20 років
страхового стажу встановлюється в
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність. Крім
того, визначено, що мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом
першим частини першої цієї статті,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсії,
призначених згідно з цим Законом.
Відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» державна
пенсія особам, віднесеним до категорії
1 для інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими для інших
інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
чорнобильською катастрофою по II групі
інвалідності - 120 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
визначається на момент виплати пенсії
згідно із Законом про Державний бюджет
України і не може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами. Порядок
обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України. Відповідно до ст. 50 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
особам, віднесених до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах для інвалідів II групи - 20
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Також апелянт зазначає, що положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів» (зокрема,
що стосується змін до Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи») визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення (рішення від 22 травня
2008 року), але разом з тим рішення про
відновлення дії вищезазначених
законодавчих актів України у редакції,
чинній до внесення змін до них,
Верховною Радою України не приймалося,
внаслідок цього порядок обчислення
пенсій або підвищень до них,
передбачений вищезазначеними
законодавчими актами, залишився
неврегульованим, відтак обчислення
пенсій та підвищень здійснювалось
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України №530 «Про деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян» (набрала чинності
з 22 травня 2008 року , якою встановлено, що
у всіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою
не може бути нижчим - для інших
інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
чорнобильською катастрофою по II групі
інвалідності -580 гривень).

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 16 липня 2008 року №
654 «Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян» установлено, що
починаючи з 1 липня 2008 року доплату
окремим категоріям осіб з тим, щоб їх
пенсії (без урахування надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової
грошової допомоги, пенсій за особливі
заслуги перед Україною, сум індексації
та інших доплат, встановлених
законодавством) досягли таких
розмірів: в інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою відповідно до Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
для інших інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з чорнобильською
катастрофою по II групі інвалідності - 655
грн.

Виходячи із вище наведенего просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити у задоволені позову.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії та інвалідом ІІ групи.

Розглядаючи спір суд першої інстанції
вірно зазначив, що відповідно до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року було внесено зміни до
тексту ст. 50 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка була викладена в такій
редакції: «Особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах: інвалідам ї групи -
30 процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність;
інвалідам II групи - 20 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; інвалідам III
групи, дітям-інвалідам, а також хворим
внаслідок Чорнобильської катастрофи
на променеву хворобу - 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Частину третю
і четверту ст. 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» було
замінено чотирма частинами такого
змісту: «У всіх випадках розміри пенсій
для інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими: для учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році: по І групі
інвалідності - 220 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; по II групі
інвалідності - 200 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; по III групі
інвалідності - 180 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; для учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках та
осіб, евакуйованих у 1986 році із зони
відчуження: по І групі інвалідності - 160
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність; по II
групі інвалідності - 150 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; по III групі
інвалідності - 140 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; для інших
інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою: по І групі
інвалідності - 130 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; по II групі
інвалідності - 120 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; по III групі
інвалідності - 110 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність;
дітям-інвалідам - 70 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
у справі за конституційними поданнями
Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) окремих положень
статті 65 розділу І, пунктів 61, 62, 63, 66
розділу II, пункту 3 розділу III Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» і 101
народного депутата України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) положень статті 67
розділу І, пунктів 1 - 4, 6 - 22, 24 - 100 розділу
II Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України» N
10-рп/2008 від 22 травня 2008 року
вищезазначені положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» №107 від 28
грудня 2007 року було визнано
неконституційними.

В даній спірній ситуації суд першої
інстанції правильно виходив з
пріоритетності законів над
підзаконними актами, що при визначенні
розміру пенсій потерпілим від
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
застосуванню підлягають ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не постанови Кабінету
Міністрів України, які істотно
звужують обсяг встановлених Законом
прав.

Суд першої інстанції правильно вважав,
що позивач має право на здійснення
перерахунку та виплату державної та
додаткової пенсії, відповідно до ст. ст.
50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Однак, розглядаючи спір, суд першої
інстанції не застосував вимоги ч. 2 ст. 99
КАС України згідно якої для звернення
до адміністративного суду за захистом
прав, свобод чи інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який обчисляється з дня коли особа
дізналась або повинна була дізнатись
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів, а згідно ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Враховуючи вище викладене, приймаючи
до уваги дату звернення позивача до
суду із розглядуваним позовом (27.09.2010
року), відсутність поважних причин для
поновлення строку, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги в частині з 22.11.2006 року
по 26.03.2010 року включно слід залишити без
розгляду.

Стосовно решти позовних вимог, то
колегія суддів вважає, що такі
підлягають задоволенню за період з
27.03.2010 року по 13.10.2010 року.

З врахуванням вище наведеного судова
колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги являються суттєвими і складають
підстави для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм процесуального права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, а також має місце
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст. 160, ст.197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст.
202, ст. 203, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України,
суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Мукачево
Закарпатської області задовольнити
частково, скасувати постанову
Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області від 13 жовтня 2010
року у справі № 2а-1836/10.

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в м. Мукачево
Закарпатської області щодо відмови
ОСОБА_1 в перерахунку додаткової пенсії
та основної пенсії згідно ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Мукачево
Закарпатської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_1 як особі,
віднесеній до категорії І, інваліду ІІ
групи внаслідок Чорнобильської
катастрофи додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком та
основної пенсії в розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком згідно ст.
ст. 50, 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 27 березня 2010
року по 13 жовтня 2010 року з врахуванням
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

Позовні вимоги за період з 22.11.2006 року
по 26.03.2010 року включно залишити без
розгляду.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
В.Я. Макарик

Н.В. Ільчишин