Справа № 482/127/13-а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 482/127/13-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Ітрін М.В. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого
судді - Коваля М.П.,

суддів
- Потапчука В.О.,

- Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Новоодеського районного суду
Миколаївської області від 21 лютого 2013
року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Новоодеському районі Миколаївської
області про визнання дій незаконними,
скасування рішення про призначення та
виплати пенсії і зобов'язання
перерахувати пенсію з відповідного
розрахунку заробітної плати,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Новоодеському районі Миколаївської
області про визнання дій незаконними,
скасування рішення про призначення та
виплати пенсії і зобов'язання
перерахувати пенсію з відповідного
розрахунку заробітної плати.

Постановою Новоодеського районного
суду Миколаївської області від 21
лютого 2013 року у задоволенні вказаних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, позивач подала апеляційну
скаргу, в якій просить вищезазначену
постанову скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог. В обґрунтування скарги апелянт
зазначила, що судом першої інстанції
порушені норми матеріального та
процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Положеннями статей 2, 12 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» (який діяв
на час виходу позивача на пенсію
визначено, що одним із видів державної
пенсії є трудова пенсія за віком, яка
призначається, зокрема, жінкам після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 20 років.

Пенсія за віком призначаються в
розмірі 55 процентів заробітку (стаття
64), але не нижче мінімального розміру
пенсії (ч. 1 ст. 19 Закону України «Про
пенсійне забезпечення»).

Згідно ст. 64 вказаного Закону пенсії
обчислюються за встановленими нормами
у процентах до середньомісячного
заробітку, що визначається відповідно
до статей 65-67 цього Закону, який
громадяни одержували перед виходом на
пенсію.

Середньомісячний заробіток для
обчислення пенсій береться за будь-які
60 календарних місяців роботи підряд
протягом усієї трудової діяльності
незалежно від перерв у роботі та за
період роботи починаючи з 1 липня 2003
року до моменту звернення за пенсією.
Заробіток за період роботи до 1 липня 2003
року враховується на підставі
документів про нараховану заробітну
плату (виплати, дохід), виданих у
встановленому законом порядку (ч. 1 ст. 65
Закону України «Про пенсійне
забезпечення»).

Частиною 2 статті 66 зазначено Закону
передбачено, що у заробіток для
обчислення пенсії членам колгоспів
включається оплата в усіх її видах за
роботу в громадському господарстві
колгоспу.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач, з 1978 року працювала на посаді
зоотехніка і економіста у колгоспі
«Перемога» Новоодеського району
Миколаївської області, який в
подальшому було реорганізовано в
колективне сільськогосподарське
підприємство «Перемога», а далі в
сільськогосподарське закрите
акціонерне товариство «Перемога», яке
ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 28 жовтня 2004
року ліквідовано.

У грудні 2000 року, по досягненню 55-ти
річного віку, позивач вийшла на трудову
пенсію за віком, для обчислення якої, за
її бажанням, взято заробітну плату за
період 1987-1991 роки, тобто 60 календарних
місяців роботи підряд протягом
вищевказаного періоду.

Також, судом першої інстанції
встановлено, що 03 грудня 2012 року
позивач, яка продовжує працювати,
звернулась із заявою до відповідача
про перерахунок пенсії, в якій просила
врахувати додаткові грошові виплати по
результатам роботи за рік, на кожен
зароблений карбованець, отримані нею у
період 1987 - 1991 роки.

При цьому, надала відповідачу довідку
про нараховану заробітну плату такого
ж змісту, яку надавала під час
призначення та нарахування пенсії у 2000
році, з якої їй була обчислена пенсія.

Поряд з цим, як вірно зазначено судом
першої інстанції, перерахунок пенсії
особам, які вийшли на пенсію під час дії
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» і продовжують працювати
здійснюється відповідно до розділу VI
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», який набрав чинності з 1
січня 2004 року.

Так, змістом абзацу 2 пункту 2 статті 41
вказаного Закону (з доповненням
Законом 2343-IV від 13.01.2005 року)
передбачено, що до заробітної плати для
обчислення пенсії враховуються суми
виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а за періоди до
запровадження обмеження максимального
розміру заробітної плати (доходу), з
якої сплачувалися дані внески (збір), - у
межах сум, які, відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
включалися до заробітної плати, з якої
обчислювалася пенсія, відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», і не перевищують 5,6
розміру заробітної плати середньої
заробітної плати в Україні на день
отримання зазначених сум.

Для осіб, які у період до запровадження
обмеження максимального розміру
заробітної плати (доходу), з якої
сплачувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, отримували заробітну
плату (дохід) за результатами роботи,
термін виконання якої перевищував
календарний місяць, до заробітної
плати (доходу) для обчислення пенсії
враховуються суми виплат (доходу), які
відповідно до законодавства, що діяло
раніше, включалися і до заробітної
плати, з якої обчислювалася пенсія
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення», і не
перевищують 5, 6 розміру середньої
заробітної плати в Україні, у
розрахунку на кожний місяць виконання
роботи.

Перелік таких осіб, а також порядок
визначення для них заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 20 квітня 2005 року за № 306, яка
направлена на реалізацію абзацу 2
пункту 2 статті 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» затверджено Порядок
визначення заробітної плати (доходу)
для обчислення пенсії особам, що у
період до запровадження обмеження
максимального розміру заробітної
плати (доходу), з якої сплачувалися
внески на державне соціальне
страхування або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
отримували заробітну плату (дохід) за
результатами роботи, строк виконання
якої перевищував календарний місяць.

Дія цього Порядку поширюється на осіб,
що до 1 липня 1998 року отримували
заробітну плату (дохід) за результатами
роботи, строк виконання якої
перевищував календарний місяць тих,
зокрема, що працювали в сільському
господарстві.

Документом, що підтверджує виплату
особі заробітної плати за результатами
роботи, строк виконання якої
перевищував календарний місяць є
довідка, в якій ця сума для обчислення
пенсії визначається шляхом ділення на
кількість місяців виконання такої
роботи.

З розгляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що позивач має право
на перерахунок пенсії лише в разі
надання відповідної довідки, згідно
вимог, що регламентовано Порядком.

Однак, як встановлено судом першої
інстанції та не спростовується
апелянтом, звертаючись із заявою до
відповідача для перерахунку пенсії
позивач не надала їм таку довідку
посилаючись на неправильне ведення
Товариством бухгалтерської
документації при нарахуванні та видачі
заробітної плати, а також ліквідацією
Товариства.

Крім того, як вірно зазначено судом
першої інстанції, зі змісту наданої для
перерахунку призначеної пенсії
довідки з трудового архіву про
отримання нею заробітної плати у
період з січня 1987 року по грудень 1991
року, видно, що у вказаний період часу
вона щомісячно отримувала різні
грошові суми у виді заробітної плати,
де сума деяких з них (1987 р. лютий 1473 крб.,
жовтень 1759,54 крб., 1988 р. вересень 1510,93
крб., 1989 р. березень 3270,93 крб., 1990 р.
березень 2760,29 крб., 1991 р. грудень 3989,35
крб.) перевищувала 5, 6 розміру середньої
заробітної плати в Україні.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов вірного висновку щодо
відсутності підстав для задоволення
вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, підстав для
скасування рішення суду та задоволення
апеляційних скарг не вбачається.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції постановлено судове рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим,
відповідно до ст. 200 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Новоодеського районного суду
Миколаївської області від 21 лютого 2013
року - залишити без задоволення.

Постанову Новоодеського районного
суду Миколаївської області від 21
лютого 2013 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Новоодеському районі Миколаївської
області про визнання дій незаконними,
скасування рішення про призначення та
виплати пенсії і зобов'язання
перерахувати пенсію з відповідного
розрахунку заробітної плати - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності через 5 днів після направлення
її копії особам, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів
після набрання чинності безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/В.О. Потапчук/

Суддя:
/Г.В. Семенюк/