Справа № 127/10041/14-а
Суддя: Воробйов В. В.
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/386/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2014 року Вінницький міський суд
Вінницької областів складі
головуючого - судді Воробйова В.В.,

при секретарі Шведа О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Степанової
С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління соціального захисту
населення Департаменту соціальної
політики Вінницької міської ради про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з адміністративним
позовом до Управління соціального
захисту населення Департаменту
соціальної політики Вінницької
міської ради про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії.

Адміністративний позов мотивований
тим, що з 12.08.2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року
позивачу надано відпустку по догляду
за дитиною до досягнення дитиною -
сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
трьохрічного віку.

Рішенням Управління соціального
захисту населення Департаменту
соціальної політики Вінницької
міської ради від 13.08.2013 року, позивачу
було призначено допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», яку
вона отримувала в червні 2013 року - 113,23
грн., а починаючи з липня 2013 року по
березень 2014 року в розмірі по 130 грн., що
підтверджується довідкою від 18.04 2014
року за № 971, яку їй було надано
Управління соціального захисту
населення Департаменту соціальної
політики Вінницької міської ради.

З листа, отриманого 28.04.2014 року позивач
дізналася що державна допомога
виплачувалась їй не в повному розмірі,
оскільки вона працювала і є
застрахованою особою, тому вважає, що
відповідно до вимог Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається зареєстрованій особі у
розмірі не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

29.04.2014 року позивач звернулась до
відповідача із заявою про перерахунок
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та
виплату недоотриманої допомоги. Однак,
листом № 3-08-19664 від 08.05.2014 року їй було
відмовлено в проведенні перерахунку
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та
виплату недоотриманої допомоги з
посиланням на те, що виплати
здійснювалися відповідно до чинного
законодавства.

Ухвалою суду відкрито скорочене
провадження в межах строку позовної
давності.

Заперечення на адміністративний позов
надійшли до суду у встановлений
законом строк, в яких відповідач просив
суд відмовити в задоволенні позовних
вимог позивача і за результатами
розгляду яких, суд дійшов висновку про
неможливість ухвалення законного і
обґрунтованого судового рішення без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі, тому справу було призначено до
судового розгляду.

В судовому засіданні позивач
підтримала заявлені позовні вимоги та
просила їх задовольнити в повному
обсязі з підстав викладених у позовній
заяві.

Представник відповідача Степанова С.М.
в судовому засіданні заперечила проти
задоволення позовних вимог,
посилаючись на викладене в письмових
запереченнях і просила суд відмовити в
задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов обґрунтованим та таким, що
підлягає частковому задоволенню, з
таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого, зокрема, людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади. У справах щодо оскарження рішень
суди перевіряють чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України,
обставини, які визнаються сторонами,
можуть не доказуватися перед судом,
якщо проти цього не заперечують
сторони і в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Судом встановлено, і сторонами
визнаються ті обставини, що з 12.08.2013
року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року позивачу
надано відпустку по догляду за дитиною
до досягнення дитиною - сином ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, трьохрічного віку.

Рішенням Управління соціального
захисту населення Департаменту
соціальної політики Вінницької
міської ради від 13.08.2013 року, позивачу
було призначено допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», яку
вона отримувала в червні 2013 року - 113,23
грн., а починаючи з липня 2013 року по
березень 2014 року в розмірі по 130 грн., що
підтверджується довідкою від 18.04 2014
року за № 971, яку їй було надано
Управління соціального захисту
населення Департаменту соціальної
політики Вінницької міської ради (а.с.
8-9).

Відповідно до листа № 3-08-19664 від 08.05.2014
року позивачу було відмовлено в
проведенні перерахунку допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та виплату
недоотриманої допомоги з посиланням на
те, що виплати здійснювалися
відповідно до чинного законодавства
(а.с. 10).

Відповідно до положень ст.43 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням", розмір допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку розраховується,
виходячи зі встановленого
законодавством розміру прожиткового
мінімуму в розрахунку на місяць.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" -
правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися Законом
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми", дія якого поширювалася на осіб,
не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (ст.13) та
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
законами. Зокрема, статтею 43 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" були
внесені відповідні зміни до Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням". Зокрема, змінами до статті
13 Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" було виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано
неконституційними низку положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України",
в тому числі й пункт 25 розділу II цього
Закону щодо виключення статей 40-44
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням", а з 1 січня 2009 року - статті
13, 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми".

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.
Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-III на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Враховуючи те, що позивач є
застрахованою особою, відповідно на
правовідносини щодо виплати їй
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
поширюються норми спеціального Закону,
яким є Закон України від 18 січня 2001 року
№2240-ІІІ "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» відповідно до статті 43
якого допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом. Така
правова позиція Верховного Суду
України, викладена ним у рішенні від
25.12.2012 року у справі за аналогічним
позовом ( в реєстрі за № 28332590), тому суд
при винесенні постанови враховує
вимоги ст. 161 ч.2 КАС України - при виборі
правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний врахувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення.

Таким чином, дії відповідача щодо
відмови позивачу у перерахунку
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку є
протиправними, оскільки не
відповідають вимогам Конституції
України та Закону.

Враховуючи вищезазначене та положення
ч. 2 ст. 99 КАС України, право позивача на
отримання щомісячної державної
допомоги по догляду за дітьми до
досягнення ними трирічного віку
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" підлягає захисту з 14.11.2013
року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, з
Державного бюджету України на користь
позивача підлягають стягненню витрати
по сплаті судового збору в розмірі 73
грн. 08 коп.

Керуючись ст. 46 Конституції України, ст.
43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", ст. 2, ст.6, ч. 1 ст. 8, 11, 17, 71, ч. 3
ст. 72, 94, ст. 104, 158, 160-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління соціального
захисту населення Департаменту
соціальної політики Вінницької
міської ради про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
соціального захисту населення
Департаменту соціальної політики
Вінницької міської ради щодо виплати
ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
розмірі меншому ніж прожитковий
мінімум для дітей віком до шести років.

Зобов'язати Управління соціального
захисту населення Департаменту
соціальної політики Вінницької
міської ради здійснити перерахунок
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та
виплатити недоотриману допомогу
ОСОБА_1, як застрахованій особі,
починаючи з 14.11.2013 року до досягнення
дитиною трирічного віку, у розмірі
прожиткового мінімуму для дітей віком
до шести років з урахуванням
проведених виплат.

Присудити з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_4 73,08 грн., (сімдесят три
гривні 08 коп.) понесених судових витрат
по сплаті судового збору.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена
через Вінницький міський суд
Вінницької області до Вінницького
апеляційного адміністративного суду
шляхом подачі апеляційної скарги на
постанову суду протягом десяти днів з
моменту отримання копії постанови.

Текст постанови суду виготовлений у
повному обсязі 23 червня 2014 року.

Суддя: