Справа № 826/19697/13-а
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Санін Б.В.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура
Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі -
Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційні скарги
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та
Державної податкової інспекції в
Оболонському районі Головного
управління Міністерства доходів та
зборів України у м. Києві на постанову
окружного адміністративного суду м.
Києва від 18 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції в Оболонському
районі Головного управління
Міністерства доходів та зборів України
у м. Києві про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ФОП ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом, у якому просив
визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення ДПІ у
Оболонському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві від 12 квітня 2013 року № та №
.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від 18
лютого 2014 року вказаний
адміністративний позов був
задоволений частково - скасовано
податкове повідомлення-рішення від 12
квітня 2013 року № в частині
нарахування штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 3025 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач та відповідач подали
апеляційні скарги, в яких просять
скасувати постанову суду від 18 лютого
2014 року.

Позивач просить прийняти нове рішення
про задоволення позову в повному
обсязі, оскільки вважає, що відповідач
не довів використання найманих
працівників без оформлення трудових
відносин.

Відповідач просить прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позову в повному обсязі, оскільки
вважає, що розмір санкцій, застосованих
до позивача, визначений правильно.

Під час судового засідання представник
позивача підтримав свою апеляційну
скаргу та просив суд її задовольнити з
підстав, викладених в ній. Також
представник позивача заперечував
проти апеляційної скарги ДПІ у
Оболонському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві.

Відповідач, будучи належним чином
повідомлений про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явився. Про причини
своєї неявки суд не повідомив.
Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь представника
відповідача в судовому засіданні - не
обов'язкова, колегія суддів у
відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України
визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за його
відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає
необхідним апеляційні скарги ФОП
ОСОБА_2 та ДПІ в Оболонському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві залишити без
задоволення, а постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від 18
лютого 2014 року - без змін виходячи із
наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин у
адміністративній справі,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ДПІ у
Оболонському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві було проведено фактичну
перевірку дотримання ФОП ОСОБА_2
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками
(найманими особами), про що складено акт
(довідку) від 01 квітня 2013 року №
13-17.2-05-НОМЕР_3.

На підставі вказаного акту
відповідачем були винесені податкові
повідомлення-рішення від 12 квітня 2013
року № , яким позивачу нараховані
податкові зобов'язання по податку на
доходи фізичних осіб на загальну суму
22198 грн. 50 коп., з яких 12102 грн. 00 коп. - за
основним платежем та 10096 грн. 50 коп. -
штрафні (фінансові) санкції, а також від
12 квітня 2013 року № , яким позивачу
нарахований єдиний податок з фізичних
осіб у розмірі 645 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями
податкового органу ФОП ОСОБА_2
звернулося до суду з позовом про їх
скасування.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_2
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем було невірно визначено
розмір штрафних (фінансових) санкцій.

З матеріалів справи вбачається, що
податковим повідомленням-рішенням від
12 квітня 2013 року № до позивача
були застосовані штрафні (фінансові)
санкції, передбачені ст. 127 ПК України.

Відповідно до п. 127.1 ст. 127 ПК України
ненарахування, неутримання та/або
несплата (неперерахування) податків
платником податків, у тому числі
податковим агентом, до або під час
виплати доходу на користь іншого
платника податків, тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі 25
відсотків суми податку, що підлягає
нарахуванню та/або сплаті до бюджету.
Ті самі дії, вчинені повторно протягом
1095 днів, тягнуть за собою накладення
штрафу у розмірі 50 відсотків суми
податку, що підлягає нарахуванню та/або
сплаті до бюджету. Дії, передбачені
абзацом першим цього пункту, вчинені
протягом 1095 днів втретє та більше,
тягнуть за собою накладення штрафу у
розмірі 75 відсотків суми податку, що
підлягає нарахуванню та/або сплаті до
бюджету.

Як вбачається з розрахунку № 2 до акту
перевірки від 01 квітня 2013 року №
13-17.2-05-НОМЕР_3 визначаючи розмір
санкцій, відповідач виходив з того, що
ФОП ОСОБА_2 було втретє протягом 1095 днів
вчинено порушення, передбачене п. 127.1
ст. 127 ПК України.

Обґрунтовуючи правомірність свого
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій у зазначеному
розмірі відповідач надав копії актів
(довідок) фактичних перевірок від 10
лютого 2012 року № 1/НОМЕР_3 та від 27
лютого 2012 року № 8-17.2-05-НОМЕР_3.

Як було вірно встановлено судом першої
інстанції, акт (довідка) фактичної
перевірки від 10 лютого 2012 року №
1/НОМЕР_3 не містить в собі висновку про
вчинення позивачем порушення вимог
податкового законодавства у вигляді
ненарахування, неутримання та/або
несплата (неперерахування) податків
платником податків. Такий висновок
містить лише акт (довідка) фактичної
перевірки від 27 лютого 2012 року №
8-17.2-05-НОМЕР_3.

У зв'язку з цим колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що до позивача могли
бути застосовані штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 50 відсотків суми
податку, що підлягає нарахуванню та
сплаті до бюджету.

Доводи апеляційної скарги ДПІ у
Оболонському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві не спростовують висновки суду
першої інстанції про скасування
податкового повідомлення-рішення від 12
квітня 2013 року № в частині
нарахування штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 3025 грн. 00 коп.,
викладені в постанові від 22 грудня 2009
року, та не можуть бути підставами для
її скасування в зазначеній частині.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні іншої частини позовних
вимог ФОП ОСОБА_2 суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем не були
нараховані, утримані та перераховані
до бюджету податкові зобов'язання по
податку на доходи фізичних осіб при
виплаті заробітної плати ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

У відповідності до пп. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПК
України фактична перевірка
проводиться у разі отримання в
установленому законодавством порядку
інформації про використання праці
найманих осіб без належного оформлення
трудових відносин та виплати
роботодавцями доходів у вигляді
заробітної плати без сплати податків
до бюджету, а також здійснення фізичною
особою підприємницької діяльності без
державної реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що до
ДПІ у Оболонському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві надійшла
колективна скарга ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 на ФОП ОСОБА_2 щодо нездійснення
офіційного працевлаштування, виплати
заробітної плати в конвертах, ухилення
від сплати податків тощо.

У вказаних осіб були відібрані
письмові пояснення, згідно яких ОСОБА_3
у період з вересня 2011 року по квітень 2012
року працювала у позивача на посаді
адміністратора без офіційного
оформлення трудових відносин та
отримувала заробітну плату в конверті
у розмірі 3500 грн. 00 за місять; ОСОБА_5 - на
посаді дизайнера у період з липня 2011
року по травень 2012 року із отримання
заробітної плати в конверті у розмірі
3500 грн. 00 коп. та ОСОБА_4 - на посаді
адміністратора танцювального залу у
період з серпня 2011 року по січень 2012
року із отримання заробітної плати в
конверті у розмірі 2500 грн. 00 коп.

Під час проведення фактичної перевірки
було встановлено факт відсутності
укладених із зазначеними особами у
вказаний період трудових договорів,
відсутність первинних бухгалтерських
документів про нарахування та виплату
їм заробітної плати та невідображення
такої заробітної плати у звітності
підприємства.

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були
допитані в якості свідків та
підтвердили обставини, викладені в
письмових поясненнях, що були надані
начальнику ДПІ у Оболонському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві.

У відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Дослідивши зібрані судом першої
інстанції докази, а саме - письмові
пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
враховуючи їх допит в судовому
засіданні в якості свідків, взявши до
уваги обставини, викладені в акті
(довідці) фактичної перевірки від 01
квітня 2013 року № 13-17.2-05-НОМЕР_3, а також з
огляду на особливості предмету
доказування у даній справі, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
постанова суду від 18 лютого 2014 року в
частині відмови в задоволенні позову є
законною та обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_2
не спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені в постанові від 18
лютого 2014 року, та не можуть бути
підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне і обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційні скарги ФОП
ОСОБА_2 та ДПІ в Оболонському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві залишити без
задоволення, а постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від 18
лютого 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційних скарг
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та
Державної податкової інспекції в
Оболонському районі Головного
управління Міністерства доходів та
зборів України у м. Києві - відмовити.

Постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 18 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М.
Горяйнов

Судді
Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Ухвала складена в повному обсязі 01
липня 2014 року.

Головуючий суддя
Горяйнов А.М.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.