Справа № 2а-10/10
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2014р.
Справа № 9104/31840/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Обрізка І.М.,

судді

Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційні скарги ОСОБА_1, с.Сопів
Коломийського району
Івано-Франківської області, та
виконавчого комітету Коломийської
міської ради, м.Коломия Коломийського
району Івано-Франківської області

на постанову Коломийського міського
суду Івано-Франківської області від
30.06.2010р. у справі №2а-10/10

за позовом ОСОБА_1, с.Сопів
Коломийського району
Івано-Франківської області

до Коломийської міської ради, м.Коломия
Коломийського району
Івано-Франківської області

про визнання рішення незаконним, -

ВСТАНОВИВ:

23.06.2009р. ОСОБА_1 звернулась до
Коломийського міського суду
Івано-Франківської області з позовом
до Коломийської міської ради про
визнання рішення незаконним, просила
визнати незаконними і скасувати: п.25.9
Правил благоустрою і утримання
території м.Коломия, затверджених
рішенням Коломийської міської ради від
04.10.2007р. №714-21/2007; постанову №19
адміністративної комісії виконкому
Коломийської міської ради від 26.03.2009р.
про накладення на неї
адміністративного стягнення в сумі
85,00грн.; рішення виконкому Коломийської
міської ради №152 від 26.05.2009р. "Про
розгляд скарги гр.ОСОБА_1 на постанову
адміністративної комісії"; стягнути з
відповідача в її користь 1500,00грн.
моральної шкоди, 27,00грн. державного
мита та 1000,00грн. витрат на оплату праці
адвоката.

Постановою Коломийського міського
суду Івано-Франківської області від
30.06.2010р. у справі №2а-10/10
адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено частково, визнано
незаконними та скасовано постанову №19
адміністративної комісії виконкому
Коломийської міської ради від 26.03.2009р.
про накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення в сумі
85,00грн. та рішення виконкому
Коломийської міської ради №152 від
26.05.2009р. "Про розгляд скарги гр.ОСОБА_1 на
постанову адміністративної комісії";
стягнуто з виконкому Коломийської
міської ради в користь ОСОБА_1 6,80грн.
державного мита та 600,00грн. витрат за
надання юридичної допомоги; у
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, його оскаржив позивач:
ОСОБА_1, яка у поданій апеляційній
скарзі, посилаючись на те, що при
винесенні даного рішення судом
неповністю з'ясовано обставини, які
мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам справи
та порушено норми матеріального права,
просила скасувати оскаржувану
постанову та постановити нове рішення,
яким позовні вимоги задоволити у
повному обсязі.

Постанову Коломийського міського суду
Івано-Франківської області від 30.06.2010р.
також оскаржив відповідач у справі:
Коломийська міська рада, який у поданій
апеляційній скарзі, посилаючись на те,
що при винесенні рішення судом першої
інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
просив скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою у
задоволенні позовних вимог позивача
відмовити повністю.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення:
26.05.2014р. - Коломийській міській раді,
27.05.2014р. - ОСОБА_1, тому колегія суддів,
керуючись вимогами ст.197 КАС України,
вважає можливим розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційних скарг у
їх сукупності, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про те, що апеляційні скарги
не підлягають задоволенню, оскаржувану
постанову суду першої інстанції слід
залишити без змін, з огляду на наступне:

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
10.03.2009р. провідним спеціалістом відділу
управління комунальним майном
Коломийської міської ради Пероганичем
І.С. було складено протокол про
вчинення ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.152
КУпАП. Постановою адміністративної
комісії виконкому Коломийської
міської ради №19 від 29.03.2009р. на ОСОБА_1
накладено штраф в розмірі 85,00грн. за те,
що 10.03.2009р. вона відмовилась заключати
угоду на вивіз і захоронення
побутового сміття з магазину
"ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1. Рішенням
виконкому Коломийської міської ради
№152 від 26.05.2009р. "Про розгляд скарги
гр.ОСОБА_1 на постанову
адміністративної комісії" скаргу
позивачки залишено без задоволення, а
постанову без змін.

Колегія суддів апеляційного суду
зазначає, що постанова
адміністративної комісії виконкому
Коломийської міської ради №19 від
29.03.2009р., якою на ОСОБА_1 накладено штраф
в розмірі 85,00грн., винесена за
відсутності ОСОБА_1 Як пояснила у
судовому засіданні першої інстанції
секретар адміністративної комісії,
ОСОБА_1 була повідомлена у
встановленому законом порядку, однак
на засідання комісії не з'явилась, що не
відповідає дійсності, оскільки
запрошення на засідання комісії
відправлено 20.03.2009р., а вручене 08.04.2009р.,
засідання комісії відбулось і
постанова винесена 26.03.2009р.

Більше того, відповідно до вимог ст.293
КУпАП, при розгляді скарги на постанову
адміністративної комісії виконком
повинен перевірити законність і
обґрунтованість постанови. Оскільки в
постанові адміністративної комісії
немає вказівки на те, що ОСОБА_1
порушила "Правила благоустрою і
утримання території м.Коломия", а
притягнута до відповідальності за
відмову заключити угоду на вивезення і
захоронення сміття, то на підставі п.3
ст.293 КУпАП виконком Коломийської
міської ради повинен був скасувати
постанову адміністративної комісії
про накладення на позивачку штрафу і
провадження в справі закрити.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про необхідність скасування
постанови №19 адміністративної комісії
виконкому Коломийської міської ради
від 26.03.2009р. про накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення в сумі
85,00грн. та рішення виконкому
Коломийської міської ради №152 від
26.05.2009р. "Про розгляд скарги гр.ОСОБА_1 на
постанову адміністративної комісії".

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає
задоволенню, оскільки, як справедливо
зазначив суд першої інстанції,
відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.10 Закону
України "Про благоустрій населених
пунктів", до повноважень міських рад у
сфері благоустрою населених пунктів
відноситься затвердження правил
благоустрою територій населених
пунктів.

Згідно із вимогами п.2 ч.2 ст.17 Закону
України "Про благоустрій населених
пунктів", громадяни у сфері благоустрою
населених пунктів зобов'язані
дотримуватись цих правил.

Крім того, згідно із вимогами п.1 ч.3 ст.20
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги", споживач зобов'язаний укласти
договір на надання житлово-комунальних
послуг (сюди відноситься і послуга з
вивезення сміття), а відповідно до ст.15
Закону України "Про відходи", громадяни
України зобов'язані вносити у
встановленому порядку плату за
користування послугами підприємств,
установ та організацій, що займаються
збиранням, зберіганням, перевезенням,
знешкодженням, видаленням і
захороненням відходів.

Відповідно до вимог ч.3 Правил надання
послуг з вивезення побутових відходів,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 10.12.2008р. №1070,
послуги з вивезення побутових відходів
надаються на підставі договору,
укладеного між фізичною чи юридичною
особою та виконавцем послуг.

Що стосується стягнення моральної
шкоди, колегія суддів апеляційного
суду зазначає, що відповідно до
Постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" від 31.03.1995р. №4,
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Тобто, обов'язковому з'ясуванню при
вирішенні питання про відшкодування
моральної шкоди є встановлення факту
наявності такої шкоди.

Крім того, у п.6.2 Методичних
рекомендацій "Відшкодування моральної
шкоди", що викладені в листі
Міністерства юстиції України від
13.05.2004р. №35-13/797 зазначено, що розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних т душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, а також з урахуванням інших
обставин, які мають істотне значення.
Зокрема, враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану. У
п.6.4 Рекомендацій зазначено, що у
будь-якому випадку розмір
відшкодування повинен бути адекватним
нанесеній моральній шкоді.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що суд першої інстанції правомірно
відмовив у задоволенні позовних вимог
про відшкодування моральної шкоди,
оскільки позивачем не надано жодних
доказів її заподіяння.

Апеляційна скарга Коломийської
міської ради також не підлягає
задоволенню, оскільки апелянт
(відповідач у справі) зазначив, що
позивачем безпідставно пропущено
строк на подання скарги на постанову по
справі про адміністративне
правопорушення, який згідно з вимогами
ст.289 КУпАП становить 10 днів. Вказані
доводи не заслуговують на увагу,
оскільки запрошення на засідання
адміністративної комісії вручене
ОСОБА_1 08.04.2009р., натомість постанова у
справі про адміністративне
правопорушення винесена 26.03.2009р. Таким
чином, подавши скаргу 13.04.2009р., ОСОБА_1
пропустила строк з поважних причин.
Крім того, колегія суддів апеляційного
суду погоджується з висновком суду
першої інстанції про відсутність
потреби допиту свідка Петроганича І.С.,
який, на думку апелянта, міг би
підтвердити, що протокол про
адміністративне правопорушення
складався в присутності ОСОБА_1, так як
саме ця особа складала протокол.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду приходить до
висновку про те, що судом першої
інстанції прийнято законне та
обґрунтоване рішення з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, апеляційні скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
відтак задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційні скарги ОСОБА_1, с.Сопів
Коломийського району
Івано-Франківської області, та
виконавчого комітету Коломийської
міської ради, м.Коломия Коломийського
району Івано-Франківської області на
постанову Коломийського міського суду
Івано-Франківської області від 30.06.2010р.
у справі №2а-10/10 за позовом ОСОБА_1,
с.Сопів Коломийського району
Івано-Франківської області до
Коломийської міської ради, м.Коломия
Коломийського району
Івано-Франківської області про
визнання рішення незаконним, - залишити
без задоволення.

2. Постанову Коломийського міського
суду Івано-Франківської області від
30.06.2010р. у справі №2а-10/10 за позовом
ОСОБА_1, с.Сопів Коломийського району
Івано-Франківської області до
Коломийської міської ради, м.Коломия
Коломийського району
Івано-Франківської області про
визнання рішення незаконним, - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
І.М.
Обрізко

Суддя
В.П.
Сапіга