Справа № 333/3811/14-а
Суддя: Кулик В. Б.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/3811/14-а
Пр. № 2-а/333/83/14
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

18 червня 2014 р.
м.
Запоріжжя

Комунарський районний суд м.
Запоріжжя в складі:

головуючого - судді
Кулик
В.Б.,

при секретарі

Довгаль А.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача Пегова Є.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі,
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Комунальної установи
«Обласна клінічна психіатрична
лікарня» Запорізької обласної ради про
визнання рішення
лікарсько-консультативної комісії
протиправним та його скасування, -

ВСТАНОВИВ:

12.05.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до КУ
«Обласна клінічна психіатрична
лікарня» ЗОР про визнання протиправним
та скасування рішення, оформленого
довідкою № 107
лікарсько-консультативної комісії
відповідача від 14.01.2014 року з висновком
про неможливість виконання позивачем
роботи, пов'язаної з обслуговуванням
хворих, лікарем з ультразвукової
діагностики.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що його з 09.12.2013 року
по 14.01.2014 року незаконно, шляхом обману,
помістили на лікування у палату № 6
відділення № 14 КУ «Обласна клінічна
психіатрична лікарня» ЗОР і лікували
психотропними препаратами. Після
проходження лікування в день виписки -
14.01.2014 року позивачу видали на руки
довідку про те, що він знаходився на
стаціонарному лікуванні з 09.12.2013 року
по 14.01.2014 року і рішення, оформлене
довідкою № 107 ЛКК відповідача про те, що
внаслідок хвороби, відповідно до
постанови КМУ № 924 від 10.10.2012 року він не
може виконувати роботу, пов'язану з
обслуговуванням хворих, лікарем з
ультразвукової діагностики.

В ході огляду і лікування позивачу
встановили діагноз «Шизофринічно
подібний розлад». Позивач зазначає, що
таким психічним захворюванням він не
хворів, а діагноз поставлений
неправильно, у зв'язку з чим спірне
рішення порушує його конституційне
право на працю.

Ухвалою Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 14.05.2014 року відкрито
провадження по адміністративній
справі, справа призначена до судового
розгляду.

Відповідачем подані заперечення на
позовну заяву, в яких ставиться вимога
про відмову у задоволенні позову, у
зв'язку з його необґрунтованістю.

Розглянувши матеріали
адміністративного позову, суд вважає,
що провадження по справі підлягає
закриттю, внаслідок наступного.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа адміністративної юрисдикції -
це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України
суб'єкт владних повноважень - орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії).

При цьому, Акт державного чи іншого
органу - це юридична форма рішень цих
органів, тобто офіційний письмовий
документ, який породжує певні правові
наслідки, спрямований на регулювання
тих чи інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин.

Нормативний акт - це прийнятий
уповноваженим державним чи іншим
органом у межах його компетенції
офіційний письмовий документ, який
встановлює, змінює чи скасовує норми
права, носить загальний чи локальний
характер та застосовується
неодноразово.

Що ж до актів ненормативного характеру
(індивідуальних актів), за своєю
природою ненормативні правові акти, на
відміну від нормативних, встановлюють
не загальні правила поведінки, а
конкретні приписи, звернені до
окремого індивіда чи юридичної особи,
та породжують права і обов'язки у
такого суб'єкта (чи визначеного ними
певного кола суб'єктів), якому вони
адресовані, що означає можливість
суб'єкта владних повноважень вимагати
певної поведінки від іншої особи,
необхідної для реалізації права, та
можливість забезпечити дотримання
такої поведінки шляхом застосування
примусової сили держави.

Згідно з «Порядком проведення
обов'язкових попередніх та періодичних
психіатричних оглядів», затвердженого
постановою КМУ від 27 вересня 2000 року №
1465, довідка лікарсько-консультативної
комісії засвідчує проходження
обов'язкових попереднього або
періодичного психіатричних оглядів, в
якій зазначається наявність чи
відсутність у неї психіатричних
протипоказань для виконання окремих
видів діяльності.

Довідка по суті не є рішенням суб'єкта
владних повноважень, та не може бути
предметом розгляду адміністративного
суду.

Згідно із п. 3 Постанови Пленуму ВССУ з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Постанови № 3 від 01.03.2013 року «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ», вирішуючи питання
про відкриття провадження у справ»,
суди повинні виходити з того, що
відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку
цивільного судочинства суди
розглядають справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ за Кодексом
адміністративного судочинства України
(стаття 17), Господарським процесуальним
кодексом України (статті 1, 12),
Кримінальним процесуальним кодексом
України або Кодексом України про
адміністративні правопорушення
віднесено до компетенції
адміністративних, господарських судів,
до кримінального провадження чи до
провадження в справах про
адміністративні правопорушення.
Законом може бути передбачено розгляд
інших справ за правилами цивільного
судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають
виходити з того, що критеріями
відмежування справ цивільної
юрисдикції від інших є, по-перше,
наявність у них спору про право
цивільне (справи за позовами, що
виникають із будь-яких правовідносин,
крім випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства), по-друге, суб'єктний склад
такого спору (однією зі сторін у спорі
є, як правило, фізична особа).

Справи про оскарження рішень
лікарсько-консультативних комісій
лікарень, повідомлень медичних
установ, актів розслідування нещасних
випадків й хронічних професійних
захворювань підлягають розгляду в
порядку цивільного судочинства,
оскільки спір стосується здоров'я
фізичної особи, що є її особистим
немайновим правом, захист якого
здійснюється, зокрема, за нормами
цивільного законодавства (стаття 275 ЦК),
або виникають із трудових
правовідносин, а вказана комісія, хоча
й перебуває у віданні Міністерства
охорони здоров'я України, проте
відповідно до встановленого переліку
прав і обов'язків не здійснює владних
управлінських функцій, а спір не
стосується господарської діяльності
юридичних осіб.

Аналогічне положення закріплено в п.10
Постанови Пленуму ВССУ з розгляду
цивільних і кримінальних справ
Постанови № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ».

Згідно із ч. 2 ст. 4 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Таким чином, справа № 333/3811/14-а не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України,
суд закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 157, 158, 160, 165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 333/3811/14-а за
позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи
«Обласна клінічна психіатрична
лікарня» Запорізької обласної ради про
визнання рішення
лікарсько-консультативної комісії
протиправним та його скасування -
закрити.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається
протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу
було постановлено в письмовому
провадженні або згідно з частиною
третьою статті 160 цього Кодексу, або
без виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
В.Б. Кулик